Справа № 591/4802/16-ц
Провадження № 2/591/2354/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Бурда Б.В.

при секретарі - Гребенькової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 12.09.2003 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку Поліну, ІНФОРМАЦІЯ_2, які знаходиться у неї на утриманні. В даний час вона здійснює догляд за дитиною донькою Поліною до трьох років. Спільне життя з відповідачем не склалося і вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо. Діти проживають з нею. Відповідач належним чином не надає матеріальну допомогу на утримання дітей та її утримання, а тому просить стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1500 грн. щомісячно та аліменти на своє утримання в розмірі 500 грн. щомісячно.

В судовому засідання позивач позов підтримала.

Відповідач позов визнав частково. Згоден на розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Зазначив, що він офіційно працює та аліменти на утримання дітей мають бути визначені в частці від його доходу. Зазначив, що позивач не перебуває у відпустці по догляду за дітьми, він не має можливості надавати допомогу дружині, а тому він не має утримувати дружину. Пояснив, що діти мешкають з позивачем. Окрім сина ОСОБА_3 та доньки Поліни інших утриманців він не має.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані суду докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12 вересня 2003 року сторони вступили в шлюб, якій зареєстрований у Сумському міському відділі РАГС Сумського обласного управління юстиції за актовим записом № 1300. Сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку Поліну, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні.

В звязку з погіршенням відносин між сторонами, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння сімя розпалася. Сторони не підтримують шлюбних стосунків і проживають окремо.

Вказані висновки суду підтверджуються поясненнями позивача та відповідача у судовому засіданні. Крім того, вони підтверджуються копією свідоцтва про народження , копією свідоцтва про одруження.

Позивач та відповідач бажають розірвати шлюб.

За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливе, а тому шлюб необхідно розірвати.

Положеннями ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

В силу ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку.

Як вбачається з копії наказу наданого позивачем, вона перебуває у відпустці до догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років.

З пояснень відповідача встановлено, що він працює, не являється інвалідом та не має інших утриманців, у звязку з чим, працездатний відповідач має можливість зорганізувати своє життя таким чином, щоб надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживають неповнолітні діти, в тому числі донька Поліна, яка не досягла трирічного віку.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. ч. 1-3 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Позивач, всупереч вказаним вимогам процесуального закону, не надав суду переконливих, належних та допустимих доказів своїм доводам про те, що аліменти мають бути визначені в твердій грошовій сумі.

Як вбачається з пояснень відповідача в судовому засіданні, а також наданих відповідачем копій трудового договору та трудової книжки, відповідач офіційно працевлаштований та отримує стабільний систематичний дохід у вигляді заробітної плати за місцем роботи.

Будь яких доказів на підтвердження факту наявності у відповідача інших видів доходу, окрім заробітної плати суду не надано.

У звязку з викладеним аліменти мають бути визначені в частці від доходу відповідача.

Доводи відповідача про те, що він не має отримувати свою дружину не заслуговують на увагу, оскільки відповідач має молодий вік, є працездатним, працює та систематично отримує дохід. Позивач у звязку з необхідністю здійснення догляду за дитиною обмежена у можливості працювати, а відтак позивач має право на отримання матеріальної допомоги від батька дитини, яку останній, на думку суду, має можливість надавати.

Відповідно до правового висновку ВСУ висловленого у праві 6-1798цс166 при визначенні аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Виходячи з наведених вище обставин та норм закону, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, а на її утримання до досягнення донькою трьох років, в розмірі 1/10 частини заробітку. Оскільки такий розмір аліментів буде враховувати інтереси дітей та позивача та не буде порушувати права відповідача, який добровільно матеріальної допомоги в належному розмірі на утримання позивача не надає, хоча має можливість і повинен її надавати, враховуючи його фізичні можливості, молодий вік та спроможність працювати.

В задоволенні позову в іншій частині суд вважає за необхідне відмовити за необґрунтованістю вимог.

За положеннями ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позов про стягнення аліментів поданий 05.10.2016 року.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати в розмірі 551,20 грн. (судовий збір)

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 12 вересня 2003 року у Сумському міському відділі РАГС Сумського обласного управління юстиції за актовим записом № 1300.

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої доньки Поліни, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття, аліменти виплачувати матері дітей ОСОБА_1, починаючи стягнення з 05 жовтня 2016 року.

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/10 частини його заробітку щомісячно на період до досягнення донькою Поліною, ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто до 26 вересня 2017 року, починаючи стягнення з 05 жовтня 2016 року.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити за необґрунтованістю вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в сумі 551,20 грн.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду (для осіб, що не були присутні при проголошення рішення, в той же строк з часу вручення копії рішення) апеляційної скарги. Суддя