АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 650/961/15-ц Головуючий в І інстанції Сікора О.В.
Номер провадження 22-ц/791/999/16 Доповідач: Цуканова І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«04» квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоЦуканової І.В.
суддів:Вейтас І.В.,
Склярської І.В.
секретарПавловська О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУА-БІЛ» на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 17 лютого 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУА-БІЛ» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Комунального підприємства «Редакція районної газети «Жайвір» Великоолександрівської районної ради» про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛУА-БІЛ» (далі - ТОВ «ЛУА-БІЛ») звернулося до суду із вказаним позовом, у якому, після уточнень, просить стягнути солідарно з відповідачів на користь ТОВ «ЛУА-БІЛ» 30000 грн., як відшкодування моральної шкоди, зобов'язати відповідачів спростувати недостовірну інформацію не пізніше наступного дня від набрання рішенням законної сили, а саме: визнати відомості у статті недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, порушують права свободи, ганьблять честь, гідність, ділову репутацію позивача. Дана публікація має бути спростована шляхом у такий точно спосіб, яким була поширена, та містити офіційне вибачення відповідачів перед позивачем за вчинення ними неправомірних дій.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що між ТОВ «ЛУА-БІЛ» та Великоолександрівською селищною радою 01.12.2014 року укладений договір № 16-14 купівлі-продажу автопавільйону, який був виконаний в повному обсязі. Умовами зазначеного договору виконання будь-яких робіт передбачено не було, акти виконаних робіт не підписувались.

Натомість, в місцевій газеті «Жайвір» у випуску від 11 липня 2015 року за підписами відповідачів - фізичних осіб у статті поширилися відомості про позивача, які не відповідають дійсності, ганьблять його честь, гідність та ділову репутацію. Відповідачі доводять до відома читачів те, що організація повинна була виконати роботи по «установці автобусної зупинки в с.Твердомедове». Таке твердження не відповідає дійсності, так як автобусна зупинка - це спеціально відведене місце для посадки/висадки пасажирів автобусів, може бути позначена спеціальним знаком «автобусна зупинка» або фарбою на дорожньому полотні, користування зупинками транспортних засобів (в тому числі автобусними зупинками) регулюється Правилами дорожнього руху.

Також в статті вказується, що організація повинна була виконати благоустрій біля автопавільйону, та «закласти» якусь дірку. Вся ця інформація не відповідає дійсності.

Враховуючи, що негативна інформація щодо позивача, висловлена відповідачами, має характер наклепу (тобто поширення завідомо неправдивої інформації, що ганьбить іншу особу), то така інформація не є оціночним судженням, а отже, підлягає спростуванню. Така необґрунтована характеристика пригнічує честь та гідність позивача.

У зв'язку з неправомірним поширенням відповідачами широкому колу осіб недостовірної негативної інформації відносно товариства, його керівник знаходиться у стані постійного нервового напруження та стресу, в результаті чого у нього різко знизилась працездатність, що в свою чергу, негативно впливає на виконання його трудових (посадових) обов'язків та на повагу робочого колективу до нього, ганьбить ділову репутацію перед замовниками, що може призвести до збитків.

Моральну шкоду у сумі 15000 грн. ТОВ «ЛУА-БІЛ» обґрунтовує фактом неправдивої публікації, яка принизила честь, гідність фізичної особи, а також ділову репутацію фізичної і юридичної особи, а у сумі інших 15000 грн. обґрунтовує неналежною поведінкою відповідачів, що мала місце після відкриття провадження у справі. Відповідачі при зустрічі із знайомими надають останнім неправдиву інформацію, пов'язану з виконанням робіт, які позивач не повинен був виконувати, погрожують вирішенням справи у суді на свою користь.

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 17.02.2016р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «ЛУА-БІЛ» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права.

В судове засідання апеляційного суду представник Комунального підприємства «Редакція районної газети Жайвір» не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідача, представника ТОВ «ЛУА-БІЛ» - ОСОБА_8, та відповідачів - фізичних осіб, представників ОСОБА_7 - ОСОБА_9, ОСОБА_10, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що 01.12.2014р. за договором №16-14 ТОВ «ЛУА-БІЛ» в особі ОСОБА_11 продало, а Великоолександрівська селищна рада в особі ОСОБА_12 купила автопавільйон за ціною 30 000,00 грн.

З пояснень представника позивача при розгляді справи апеляційним судом вбачається, що автопавільйон і конструкція автобусної зупинки є одним і тим же предметом матеріального світу.

У номері газети «Жайвір» від 11.07.2015 року Комунальне підприємство «Редакція районної газети Жайвір» опублікувало статтю у рубриці «Голос громади» за підписами відповідачів із визначенням їх суспільного статусу: ОСОБА_5 - депутат селищної ради, ОСОБА_6 - секретар районної організації, ОСОБА_7 - голова ГО «Громадський контроль».

Зазначена стаття, зокрема, містить наступний текст: «Нічого особистого не маємо проти ОСОБА_11 як людини, але висуваємо претензії до якості виконаних працівниками його організації робіт, за які вже отримала організація кошти. Про це говорить за себе робота по установці автобусної зупинки в с.Твердомедове. На сесії селищної ради було заявлено, що ця зупинка буде встановлена при в'їзді в село. Але чомусь зупинка стоїть майже посеред села, закриваючи вікна хатині, перед якою її поставили за чиїмось рішенням. Ніякого благоустрою біля зупинки не зроблено. Лежать насипи землі, середня стінка зіяє великою діркою, яку обіцяли закласти, але не сказали, коли ці недоліки будуть усунуті. Хочемо запитати про це пана ОСОБА_11 і селищного голову ОСОБА_12 Адже один здає роботу, а інший приймає. Маємо одне запитання: хто підписав акт-прийому виконаних робіт з такими недоробками»; «Шановні автори подяки в районці! Ви від імені всіх мешканців с.Твердомедове дякуєте ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 за таку автобусну зупинку, яку ми бачили 04.07.2015р., та, думаємо, дякувати потрібно тоді, коли всі роботи будуть зроблені до кінця і якісно, щоб дітям було затишно та й до зупинки можна буде дійти. Також хочемо ще раз нагадати селищному голові про проведення звіту перед громадою ради, так і депутатам, адже у односельців багато претензій до їх роботи, почути про виконання взятих перед виборцями обіцянок, які здебільшого залишаються лише на папері».

За правилами ч.1 ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканість її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст.ст. 94, 277 ЦК України, яка застосовується за аналогією закону, особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням (п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

Конституція України (ст.34) гарантує кожному право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Згідно з ч.1 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Відповідно до ч.2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Абзацами 5, 6 пункту 15 роз'яснень постанови №1 Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року визначено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Суд вказав, що з тексту статті вбачається, що у ній йдеться про організацію, на яку, за думкою відповідачів, було покладено обов'язок провести певну роботу по установці автобусної зупинки в с.Твердомедове, щодо чого автори задають питання ОСОБА_15 та селищному голові ОСОБА_12 При цьому жодних фактичних даних про ТОВ «ЛУА-БІЛ» у статті не наведено, як не зазначено і в якості кого згадують у статті «пана ОСОБА_11.». У статті не зазначено, які конкретно роботи повинні були бути виконані і працівниками якої саме організації. Не вжито у статті і терміну «автопавільйон», який відповідачі розуміють, говорячи про автобусну зупинку. Більш того, за думкою суду, за своїм характером стаття спрямована на критику дій голови селищної ради та її депутатів, у якій висовуються претензії щодо виконання ними взятих перед виборцями обіцянок. За думкою суду, у статті не зазначено будь-яких фактичних тверджень, які б могли читачам дати підстави сформувати негативну думку про підприємницьку діяльність ТОВ «ЛУА-БІЛ». Наведені у статті висловлювання є лише оціночними судженнями авторів статті, правдивість яких, відповідно до положень ст.10 Європейської Конвенції з прав людини, доведенню не підлягає, інакше це може призвести до обмеження дотримання кожним своїх поглядів, що лежить в основі права будь-якої людини, та що власне й захищається зазначеною статтею 10 Конвенції.

У спірній статті відповідачі висловили власний погляд, тобто особисту позицію і оцінку події та ситуації, що конче важливо для демократичного суспільства. На думку суду було б неприйнятним, якби суспільним та політичним діячам забороняли їх висловлювати.

Оскільки судом не встановлено, що відповідачі у зазначеній статті розповсюдили недостовірну інформацію щодо позивача, який не скористався передбаченим ч.2 ст.30 Закону України «Про інформацію» правом на відповідь у тому самому засобі масової інформації, зміст статті є оціночними судженнями відповідачів, і містить їх особисте сприйняття подій, зокрема, факту щодо встановлення і облаштування автобусної зупинки та дій осіб, відповідальних за проведення певних робіт, то суд дійшов висновку про безпідставність і необґрунтованість позовних вимог ТОВ «ЛУА-БІЛ» як про спростування недостовірної інформації, так і щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, які є похідними від позовних вимог про спростування недостовірної інформації.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи, підтверджується дослідженими судом доказами, ґрунтується на вимогах закону.

Рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про розповсюдження відповідачами недостовірної інформації, що роботи з благоустрою автобусної зупинки позивачем не виконані, кошти незаконно отримані за невиконані роботи і підписані акти виконаних робіт, оскільки ці доводи не відповідають дослівному тексту публікації, яка має форму звернення до відповідальних осіб, в т.ч. із запитаннями, ґрунтуються на суб'єктивному сприйнятті змісту статті позивачем.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що, звертаючись до суду із позовом від імені юридичної особи, позивач неправомірно обґрунтовує наявність і розмір моральної шкоди, моральними стражданнями фізичної особи-керівника товариства ОСОБА_11, який позов в своїх інтересах до суду не подавав.

Керуючись ст.ст.303, 308, 315, п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУА-БІЛ» відхилити.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В.Цуканова

Судді: І.В.Вейтас

І.В.Склярська