Справа №621/199/16-ц
Провадження №2/621/350/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

( З а о ч н е )

25 квітня 2016 року Зміївський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Чигриної Л.Г.

при секретарі Єрмоленко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Змііївського районного суду

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2

до ОСОБА_3 « Про визнання особи такою, що втратила право

користування житловим приміщенням»,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3

про визнання останнього особою, яка втратила право на користування житловим

приміщенням, а саме, житловим будинком, розташованим за адресою: Харківська

область,Зміївський район, с. Гусина Поляна, вул. Молодіжна, 4.

В обґрунтування вимог позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 послалися на те,

що згідно наявної у них документації, вони є власниками житлового будинку

розташованого за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Гусина Поляна,

вул. Молодіжна, 4.

Вказаний житловий будинок вони успадкували після смерті ОСОБА_4

в 3/4 та 1/4 частинах відповідно.

Зазначили, що відповідач ОСОБА_3 є сторонньою їм особою.

Свого часу вони надавали згоду на проживання ОСОБА_3.

Згода була надана на проживання і, в разі проживання відповідача ОСОБА_3

в будинку, питання щодо зняття його з реєстраційного обліку не виникло б.

Однак, відповідач ОСОБА_3, будучи зареєстрованим у належному їм на праві

спільної часткової власності будинку, не проживає в ньому з 2005 року, мешкає за іншою

адресою, яка їм не відома.

У будинку ніколи не було особистих речей відповідача ОСОБА_3 і на момент обстеження депутатом будинку такі речі були також відсутні.

Через реєстрацію відповідача ОСОБА_3 вони позбавлені можливості

на власний розсуд розпоряджатися належним їм на праві спільної часткової власності

майном, змушені сплачувати за нього певні комунальні послуги та позбавлені можливості

оформити субсидію.

З 2005 року, тобто з того часу, коли відповідач ОСОБА_3 не став мешкати

у будинку, а тільки значиться зареєстрованим сплинуло понад 10 років.

Його відсутність понад 10 років, а також відсутність його особистих речей у будинку, свідчить про те, що він обрав нове постійне місце проживання.

Відповідно до ст. 13 ч. 4 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх

суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі

суб'єкти права власності рівні перед законом.

Згідно ст. 41 ч. 1 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і

розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 317 ч. 1 ЦК України власнику належать права володіння,

користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ч. 1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається

своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 319 ч. 2 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого

майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 386 ч. 1 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх

суб'єктів права власності.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення

перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В статті 72 ЖК України зазначено, що визнання особи такою, що втратила

право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад

встановлені строки без поважної причини, (6 місяців і більше) провадиться в судовому

порядку.

Зазначили, що згідно до ст.47 Конституція України кожен має право на житло.

Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного

користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового

позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір

місця проживання в Україні", особа може бути знята з реєстрації місця проживання

здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за

новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права

власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням,

визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Просять захистити їх право власності та позбавити відповідача ОСОБА_3

Вікторовича, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: Харківська

область, Зміївський район, с. Гусина Поляна, вул. Молодіжна, 4 права користування

вказаним житловим приміщенням.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зявились, свої

інтереси уповноважили представляти адвоката ОСОБА_5, на підставі договору про

надання правової допомоги від 07.04.2016 року. ( а.с. 51-52)

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 08.04.2016 року та 25.04.2016 року подали

заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просять

задовольнити їх у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували.

( а.с. 50, 65)

В судове засідання представник позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

адвокат ОСОБА_5 також не зявився, подав заяву від 25.04.2016 року про розгляд справи

за його відсутності, позовні вимоги позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримує,

просить їх задовольни ти у повному обсязі.

Зазначив, що у звязку з належним повідомленням відповідача ОСОБА_3 про

час та місце розгляду справи, просив ухвалити заочне рішення.(а.с. 66)

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про місце та час

розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення у пресі, яке було

опубліковано у газеті «Слобідський край» № 45(22321) від 14.04.2016 року, сторінка 6.

(а.с. 62-63)

Про причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його

відсутністю не надходило, тому суд розглядає справу згідно зі ст. 225 ЦПК України

на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач.

25.04.2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 212,213 ЦПК

України докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,

повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів,

суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником 3/4 частини

житлового будинку, який розташований за адресою: Харківська область,Зміївський район,

с. Гусина Поляна, вул. Молодіжна, 4, що підтверджується рішенням Зміївського

районного суду Харківської області від 03.10.2013 року та витягом з Державного реєстру

речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.12.2013 року,

а також копією технічного паспорту на вказаний садибний (індивідуальний) житловий будинок. (а.с. 10-12, 16-18, 19)

ОСОБА_2 має у власності 1/4 частину житлового будинку, який розташований

За адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Гусина Поляна, вул. Молодіжна,4,

що також підтверджується рішенням Зміївського районного суду Харківської області

від 03.10.2013 року. (а.с. 10-12)

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 успадкували житловий будинок після смерті

ОСОБА_4 у розмірі відповідно 3/4 частини та 1/4 частині вказаного житлового

будинку, про що зазначено у рішенні Зміївського районного суду Харківської області

від 03.10.2013 року(а.с. 10-12)

13.07.1992 року ОСОБА_4 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть на імя

останнього, видане 13.07.1992 року Боровською сільською Радою Зміївського району.

(а.с. 22)

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_6, 29.10.1946 року

народження, повторно виданого 27.11.1965 року Ракітнянським РАЦС Бєлгородської

області, копії свідоцтва про народження ОСОБА_4, 13.03.1941

року народження, виданого 14.05.1954 року Охоченським РАЦС Старовірівського

району Харківської області, копії свідоцтва про шлюб 24.07.1966 року ОСОБА_7

та ОСОБА_6, виданого 24.07.1966 року сільською Радою с. Ілек-Кошари

Рокитянського району Бєлгородської області, та копії свідоцтва про народження ОСОБА_7

Брія Олександровича, ІНФОРМАЦІЯ_2, виданого 23.10.1976 року Боровською

сільською Радою Змієвського району Харківської області, вбачається, що ОСОБА_4

був чоловіком ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2 (а.с. 23, 24, 25, 26)

Згідно до технічного паспорту від 20.12.2012 року на житловий будинок, який

розташований за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Гусина Поляна,

вул. Молодіжна, 4, ОСОБА_4 був власником цього будинку.(а.с. 13-15)

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований у належному позивачам житловому

будинку на праві спільної часткової власності будинку.

Не дивлячись на реєстрацію ОСОБА_3 у вказаному будинку, він не проживає

у ньому з 2005 року, а фактично проживає за іншою адресою.

У зазначеному будинку ніколи не було особистих речей відповідача, у тому числі,

і на момент обстеження.

Довідкою № 02-28/147 від 08.01.2016 року, виданою головою виконкому Борівської

сільської ради Зміївського району Харківської області підтверджено, що ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: Харківська область, Зміївський

район, с. Гусина Поляна, вул. Молодіжна, 4. (а.с. 21)

Відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України

у Харківській області ОСОБА_3 був зареєстрований з 29.03.2000 року за адресою:

Харківська область, Зміївський район, с. Гусина Поляна, вул. Молодіжна, 4. (а.с. 35)

Однак, актами від 28.01.2016 року та від 18.04.2016 року, складеними депутатом

Борівської сільської ради Зміївського району Харківської, визначено, що відповідач

ОСОБА_3 за місцем своєї реєстрації відсутній без поважних причин ще з 2005 року.

(а.с. 20, 60)

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно

позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за

захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності

будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією

власністю за своїм розсудом.

Статтею 316 ч. 1 ЦК України передбачено, що правом власності є право

особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно

від волі інших осіб.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод

у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином,

позивачі мають право вимагати визнання відповідача таким, що втратив право

користування житловим приміщенням.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачені спеціальні підстави для визнання

особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без

поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і

власником житла або законом.

Таким чином, відповідач ОСОБА_3 з 2005 року не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 та порушує

права позивачів щодо вільного володіння, користування належним їм на праві спільної

часткової власності житлового будинку.

Згідно з ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість

порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про

вчинення певних дій для запобігання порушенню його прав.

Відповідно до розяснень викладених у п. 34, 35 постанови Пленуму Вищого

Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про судову

практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014

року, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм

майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку,

залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням

відповіднодо норм житлового та цивільного законодавства ( ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК

УСРС, ст. 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права

власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим

приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи

померлою.

Задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов'язаних із

позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так

і зобов'язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача.

Позивачами надано суду докази того, що відповідач ОСОБА_3 саме без

поважних причин тривалий термін ( понад 11 років) був відсутній в житловому

будинку за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Гусина Поляна,

вул. Молодіжна, 4,і не намагався зберігати право на житло у вказаній квартирі.

Позивачі позбавлені можливості на власний розсуд розпоряджатися належним їм

на праві спільної часткової власності майном.

У звязку з реєстрацією відповідача ОСОБА_3 у їх будинку у них також

виникли складнощі в оформленні субсидії.

За таких обставин, суд вважає на необхідне захистити право власності позивачів

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та позбавити ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: Харківська область,

Зміївський район, с. Гусина Поляна, вул. Молодіжна, 4 права користування вказаним

житловим приміщення, розташованим за адресою: Харківська область, Зміївський район,

с. Гусина Поляна, вул. Молодіжна,4.

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст.3,10,11,60,79, 88, 212-215,218 ЦПК України,

ст.ст. 8,41 Конституції України,

ст.ст. 391, 405 ЦК України,

ст. ст. 72,150 ЖК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2

до ОСОБА_3 « Про визнання особи такою, що втратила право

користування житловим приміщенням» задовольнити повністю.

1. Позбавити ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1,

зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5,

вул. Молодіжна, 4 права користування вказаним житловим приміщенням,

розташованим за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Гусина Поляна,

вул. Молодіжна, 4.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу ОСОБА_3 не пізніше трьох

днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою

заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його

копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне

рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку

на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку

на апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Харківської області

через Зміївський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Зміївського районного суду Чигрина Л.Г.