Справа № 565/303/16-ц
У Х В А Л А

10 березня 2016 року м. Кузнецовськ

Суддя Кузнецовського міського суду Рівненської області Незнамова І.М., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення грошових (депозитних) коштів, -

в с т а н о в и в :

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення грошових (депозитних) коштів в сумі 792210 (сімсот девяносто дві тисячі двісті десять) грн. 39 коп. У даній позовній заяві позивач просить звільнити його від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, що діяла до 01 вересня 2015 року), споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, звільняються від сплати судового збору.

Законом України N484-VIII від 22.05.15 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (набрав чинності з 01 вересня 2015 року) статтю 5 Закону України «Про судовий збір» викладено у редакції, яка не передбачає звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, повязаними з порушенням їх прав.

Відповідно до ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Таким чином, у разі, коли розходяться між собою акти, видані одним й тим же правотворчим органом, але в різний час, коли прийняття нового акта не супроводжувалось одночасним скасуванням раніше прийнятих актів з того ж питання, застосовується акт, виданий пізніше.

Отже, у звязку з виключенням з п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» положення про звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, повязаними з порушенням їх прав, при зверненні до суду з вказаними позовними вимогами підлягає сплаті судовий збір у розмірах, встановлених ст.4 вищезазначеного Закону.

Вказаний недолік підлягає виправленню шляхом долучення до позовної заяви документу, який підтверджує сплату судового збору за ставками, встановленими Законом України «Про судовий збір» для даного позову.

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.119, 121, 209-210 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в :

Залишити позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення грошових (депозитних) коштів без руху.

Надати позивачу пятидений строк для усунення недоліків, який рахувати з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху.

Розяснити позивачу, що у разі неусунення недоліків в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною.

Суддя