Категорія 34Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Марчук В.С.

Суддів: Жданкіна В.В., Ковальчука О.В.

При секретарі: Агеєвій Г.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лавін», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної шкоди, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 за довіреністю - ОСОБА_5 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30.03.2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Вимоги мотивовані тим, що 08 липня 2014 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул. Хмельницьке шосе в м. Вінниці, допустив зіткнення з автомобілем позивача «Nissan Maxima», д.н.з НОМЕР_3, під його керуванням. ДТП сталася з вини ОСОБА_4, який притягнутий до адмінвідповідальності за ст. 124 КУпАП по факту ДТП. Під час ДТП ОСОБА_4 виконував службові обов'язки відповідно до трудового договору, укладеного з ФОП ОСОБА_3 на автомобілі, орендованому останнім в ТОВ «Лавін». Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав пошкоджень. ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» відшкодувало позивачу 34 417,78 грн., однак подальше використання автомобіля виявилось неможливе, а коштів відшкодованих страховиком є недостатньо для його відновлення. За висновком спеціаліста НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області йому завдана шкода в розмірі 120 486 грн., тому позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів 15582 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, яка полягає у страховому відшкодуванню, виходячи з розміру страхової суми на одного потерпілого - 50000 грн., 562,80 грн. за проведення оцінки пошкодженого автомобіля, а також стягнути солідарно з ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «Лавін» 70 486,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, що перевищує 50 000 грн. страхової суми.

Надалі позивач зменшив позовні вимоги (а/с. 32-34 т.2) та просив суд стягнути солідарно з відповідачів 15 582 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, яка підлягає у страховому відшкодуванню, виходячи з розміру страхової суми на одного потерпілого - 50000 грн.; стягнути солідарно з ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «Лавін» 24 803,54 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, яка перевищує 50 000 грн. страхової суми; стягнути солідарно зі всіх відповідачів 562,80 грн. за проведення оцінки пошкодженого автомобіля і 984,00 грн. витрат, пов'язаних з проведенням експертизи, а також судовий збір.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.03.2016 року взадоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено за його безпідставністю.

Позивач оскаржив дане рішення суду, вважає його незаконним, необґрунтованим та таким, що суперечить нормам ЦПК України. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні оскаржуваного рішення суду, вказані правові вимоги дотримані в повному обсязі.

Так, в ході розгляду справи було встановлено, що 08 липня 2014 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по проїзній частині вул. Хмельницьке шосе в м. Вінниці, під час проїзду перехрестя з вул. Революційна, не дотримавшись безпечної дистанції, допустив наїзд на автомобіль «Nissan Maxima», д.н.з НОМЕР_3, який належить ОСОБА_2, внаслідок чого відбулося пошкодження транспортних засобів.

Постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 30 липня 2014 року, яка набула законної сили, ОСОБА_4 за події, які відбулися під час ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та оштрафовано (а/с 6 т.1).

ОСОБА_4 відповідно до трудового договору №8 від 01.07.2014 року, укладеного з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3, працював водієм автотранспортного засобу марки «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2, який орендувався фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 у ТОВ «Лавін», відповідно до договору оренди автомобіля №0303/л від 03.02.2014 року ( а/с 18-23 т.1).

Дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 08 липня 2014 року з вини водія ОСОБА_4, відбулася під час виконання останнім своїх трудових обов'язків, що не заперечується сторонами у справі.

Відповідно до полісу №АС /8287260 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08.01.2014 року, укладеного ТОВ «Лавін» з ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія», забезпеченим транспортним засобом на строк з 09 січня 2014 року по 08 січня 2015 року є автомобіль НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4 під час скоєння ДТП (а/с7 т.1).

Представником ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» за участю власника пошкодженого транспортного засобу - автомобіля «Nissan Maxima», д.н.з НОМЕР_3 ОСОБА_2 проведено огляд вказаного автомобіля для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків ( а/с 69 т.1).

Розмір збитків визначений залученим страховиком оцінювачем ОСОБА_6 Згідно акту про оцінку №0376 автоварознавчого дослідження транспортного засобу від 31.08.2014 року вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля «Nissan Maxima», д.н.з НОМЕР_3, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складових, в тому числі ПДВ, складає 41301,34 грн.(а/с 65-68 т.1).

Згідно страхового акту №243/14 від 16.10.2014 року сума страхового відшкодування становить 34 417,78 грн. без ПДВ.

Дана сума перерахована на рахунок позивача відповідно до його заяви від 11.07.2014 року, що підтверджується платіжним дорученням №1046 від 17.10.2014 року (а/с 81-84 т.1). Вказані обставини визнаються позивачем.

За висновком судової автотоварознавчої експертизи № 1871/15-21 від 23 листопада 2015 року, проведеної Вінницьким відділенням КНДІСЕ за клопотанням представника позивача - ОСОБА_5, вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу становить 98587,09 грн., а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу 41000,13 грн., ринкова вартість автомобіля складає - 74803,54 грн. та вартість матеріального збитку складає 74803,54 грн. ( а/с 219-224 т.1). При цьому, у вказаному висновку зазначено, що відновлюваний ремонт даного автомобіля є економічно недоцільним, оскільки вартість відновлюваного ремонту більша від ринкової вартості автомобіля, а тому матеріальний збиток дорівнює вартості повно комплектного технічно справного автомобіля на ринках України з аналогічним роком виготовлення.

За вказаних обставин та правовідносин, які з них випливають, суд правильно керувався нормами ЦК України, які регулюють відшкодування шкоди, в тому числі і завданої джерелом підвищеної небезпеки; Законом України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», у п. 15 якої вказано, що порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Відповідно до ст. 30 ч.3 Закону України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на вказану правову норму, висновок експерта при проведенні авто товарознавчої експертизи № 1871/15-21 від 23 листопада 2015 року про те, що матеріальний збиток дорівнює вартості повно комплектного технічно справного автомобіля на ринках України з аналогічним роком виготовлення, суперечить діючому закону.

Тому, з врахуванням зазначених обставин, правових норм та того, що позивач відремонтував спірний автомобіль після ДТП, суд підставно відмовив у задоволенні позову, оскільки у зв`язку з ремонтом автомобіля не можливо визначити його вартість до ДТП так, як позивач не надав доказів витрат, які він здійснив для відновлення автомобіля.

Отже, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не спростовує рішення суду першої інстанції, що воно ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.307, 308, 313-315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 березня 2016 року -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та з цього ж моменту протягом 20 днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:

Судді: