УхвалА

іменем україни

14 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Закропивного О.В., Черненко В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 24 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року обслуговуючий кооператив «МЖСТ ДОМ» (далі - ОК «МЖСТ ДОМ») звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він забезпечує надання житлово-комунальних послуг по утриманню житлового будинку та прибудинкової території у АДРЕСА_1. ОСОБА_4 є власником квартири № 186 цього будинку, отримувала надані житлово-комунальні послуги, проте з 1 березня 2011 року їх сплачувала несвоєчасно, не в повному обсязі, унаслідок чого утворилась заборгованість.

Ураховуючи викладене та збільшивши позовні вимоги, ОК «МЖСТ ДОМ» просив суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 35 866 грн 15 коп.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 грудня 2015 року, позов ОК «МЖСТ ДОМ» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОК «МЖСТ ДОМ» заборгованість за житлово- комунальні послуги у розмірі 35 866 грн 15 коп., яка складається з: заборгованості за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території у розмірі 7 271 грн 49 коп. за період з 1 березня 2011 року по 28 квітня 2015 року; заборгованості за послуги з опалення з 1 березня 2011 року по 28 квітня 2015 року у розмірі 14 569 грн 37 коп.; заборгованості за послуги з холодного водопостачання та водовідведення у розмірі 736 грн 56 коп. станом на 20 липня 2012 року; заборгованості за послуги з гарячого водопостачання та водовідведення в розмірі 266 грн 90 коп. станом на 20 липня 2012 року; інфляційних нарахувань на суму заборгованості у розмірі 11 912 грн 24 коп., та 3% річних нарахованих на суму заборгованості у розмірі 1 109 грн 59 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове рішення про стягнення заборгованості за надані житлові послуги у розмірі 16 882 грн 23 коп. за період з 1 березня 2011 року по 28 квітня 2015 року, у решті позову відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Суди, задовольняючи позов та стягуючи заборгованість за житлово-комунальні послуги, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), правильно застосувавши положення ст. 162 ЖК Української РСР, ст. 625 ЦК України, ст. ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дійшли до правильного висновку про те, що ОК «МЖСТ ДОМ» надавало ОСОБА_4 житлово-комунальні послуги, які нею сплачувались несвоєчасно і не в повному обсязі.

Посилання касаційної скарги на відсутність між сторонами договірних відносин не є підставою для відмови у позові, оскільки послуги відповідачці надавались та нею споживались і частково сплачувались, що свідчить про те, що цивільні права та обов'язки між ними існують (ст. 11 ЦК України).

Доводи касаційної скарги про те, що ОК «МЖСТ ДОМ» не є належним балансоутримувачем, а відтак відсутнє право вимоги про стягнення заборгованості є безпідставним, оскільки 24 січня 2011 року рішенням загальних зборів учасників Молодіжного житлово-будівельного товариства «ДОМ», який є власником указаного житлового будинку, передано ОК «МЖСТ ДОМ» на управління та обслуговування зазначений будинок, тому останній є належним балонсоутримувачем та виконавцем житлово-комунальних послуг (а.с.101).

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-59 цс 13 від 30 жовтня 2013 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Посилання касаційної скарги на відсутність підстав для стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з тих підстав, що сума заборгованості за надані комунальні послуги та нарахування проведено всупереч діючим тарифам, є безпідставними, оскільки заборгованість визначена на підставі тарифів, чинних на час виникнення спірних правовідносин у відповідний період, інших підстав позивачка не довела, що є її процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України). Крім того, визнання недійсними рішень зборів об'єднання співвласників багатоквартирних будинків не звільняють власників квартир від виконання їхніх обов'язків щодо належного утримання будинку та прибудинкової території, сплати коштів за отримані житлово-комунальні послуги, а також платежів, передбачених законом і статутними документами.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах № 6 - 6 цс 13 від 27 березня 2013 року та № 6 - 178 цс 14 від 19 листопада 2014 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

О.В. Закропивний

В.А.Черненко