Справа № 740/476/16-ц Провадження № 22-ц/795/1158/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Олійник В. П. Доповідач - Литвиненко І. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:представника ОСОБА_5 ОСОБА_6, представника ОСОБА_7 ОСОБА_8, представника КП «ЖЕК «Південна» ОСОБА_9, представника Ніжинської міськради ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ніжинського міськрайонного суду від 28 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_11 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна контора «Південна», Ніжинська міська рада,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду через невідповідність висновків суду обставинам справи і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Рішенням суду в задоволенні позову відмовлено.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що суд не дав оцінки та не зясував причин не проживання відповідача, строк, протягом якого відповідач не проживає, та поважність причин не проживання, а також безпідставно взяв до уваги як доказ фактичного проживання відповідача у спірній квартирі факт відсутності заборгованості зі сплати комунальних послуг та оформлення особового рахунку на імя відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24.11.1993 року ОСОБА_11 та його сімя, яка складалась з дружини ОСОБА_5 та сина ОСОБА_12, отримав в користування від КЕЧ Чернігівського району Київського військового округу МО СССР квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Особовий рахунок за вказаною адресою відкрито у КП «ЖЕК «Південна» на ОСОБА_11 і він, як учасник бойових дій, має право на 75% знижку плати за користування житлом в межах норм передбачених законодавством.

ОСОБА_5 вважає, що оскільки ОСОБА_11 за вказаною адресою не проживає з 2002 року після їх розлучення, живе у своїх батьків в с.Талалаївка, Ніжинського району, квартирою не цікавиться і не сплачує за комунальні послуги, то він втратив право користування вказаним житлом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач підтвердила проживання відповідача у спірній квартирі в період 2015-2016 року шляхом користування його пільгами, а змінивши двері до квартири та не надавши ключі відповідачу створила перешкоди в користуванні ним квартирою.

Такі висновки суду відповідають наданим доказам та положенням чинного законодавства.

Згідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 11 постанови від 12 квітня 1985 року N 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або членів його сім'ї такими, що втратили право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду , внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Коли відсутній повернувся на жилу площу за згодою членів сімї, його не можна вважати таким, що втратив право на жилу площу.

КП «ЖЕК «Південна» повідомило, що починаючи з 1996 року ОСОБА_11 з сімєю користується пільгою учасника бойових дій щодо сплати за житлово-комунальні послуги. Така пільга надіється учаснику бойових дій та членам їх сімї, що проживають разом з ним.

ОСОБА_5 не подавала заяв до КП «ЖЕК «Південна» про те, що ОСОБА_11 в спірній квартирі не проживає і оплата послуг повинна нараховуватись в повному розмірі, а навпаки, сплачувала за пільговими тарифами, чим підтверджувала, що ОСОБА_11 не втратив права на проживання у спірному житлі.

Доводи апелянта стосовно того, що не по всім платежам нараховувалась оплата з урахуванням пільги не спростовують того факту, що ОСОБА_5 по двом послугам користувалась такою пільгою, яка може надаватись тільки в тому разі коли особа-пільговик рахується такою, що проживає.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не зясував причин не проживання відповідача, строк, протягом якого відповідач не проживає, та поважність причин не проживання, не відповідають дійсності. Суд першої інстанції, з посиланням на акти щодо не проживання відповідача у спірній квартирі, пояснення сторін, третьої особи, пояснення свідків, визначився, що відповідач після розірвання шлюбу з позивачкою у 2002 році не проживає у квартирі через моральні міркування, проживає у своєї матері, якій більше 90 років, та здійснює за нею догляд, а з весни 2015 року відповідач позбавлений можливості потрапити до квартири через відсутність у нього ключів до встановлених позивачкою нових дверей.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не поживав у квартирі понад шість місяців підряд з поважних причин, мав перешкоди у користуванні квартирою, але позивач не вважала його таким що не проживає, так як користувалась його пільгами по оплаті житлово-комунальних послуг, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки, викладені у судовому рішенні, доводами апеляційної скарги не спростовуються, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319, 325 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду від 28 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: