Справа № 495/1759/16-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

03 червня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді Заверюха В.О.,

при секретарі - Червинській І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському Одеської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради, Білгород-Дністровський РВ ГУ ДМС України в Одеській області про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітніх дітей за кордон без згоди та супроводу батька та дозволу на оформлення документів , -

В С Т А Н О В И В:

14.03.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.104-105) просила суд:

- надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітній ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 видане відділом реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 10.10.2002 року, актовий запис №407) та неповнолітній ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 18.11.2014 року, актовий запис №1232) за межі України, а саме до Російської Федерації у супроводі матері ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4, виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області 22.07.2002 року, ІПН НОМЕР_1, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1), або осіб, які уповноважені матір'ю за нотаріально-посвідченою згодою, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 на період з 13 липня 2016 року по 13 серпня 2016 року.

- Надати дозвіл ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4, виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області 22.07.2002 року, ІПН НОМЕР_1, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1) на оформлення усіх документів для тимчасового виїзду за межі України, а саме до Російської Федерації на період з 13 липня 2016 року по 13 серпня 2016 року неповнолітньої ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 видане відділом реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 10.10.2002 року, актовий запис №407) та неповнолітньої ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 18.11.2014 року, актовий запис №1232) за межі України, а саме до Російської Федерації у супроводі матері ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4, виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області 22.07.2002 року, ІПН НОМЕР_1, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1), у її супроводі, або осіб які уповноважені матір'ю, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2.

Обґрунтовуючи позов, (враховуючи останню редакцію позову) ОСОБА_1 зазначає, що вона має на меті поїхати разом зі своїми неповнолітніми дітьми до Російської Федерації, а саме до м. Москва, де на теперішній час мешкає її мати, а отже і бабуся дітей. Вказана подорож за твердженням позивача підвищить рівень світогляду дітей та буде сприяти укріпленню родинних зв'язків.

Крім того позивач зазначає, що відповідач, з яким шлюб розірвано, заперечує, щоб діти відвідали бабусю, не надаючи при цьому відповідну згоду на виїзд дітей за кордон.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала просила його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та предстваник позивача позов не визнали, заперечували проти його задоволення у зв'язку з його недоведеністю, а також у зв'язку з тим, що позивач не зверталася до відповідача з відповідним прохання, а останній в свою чергу не відмовляв їй у наданні згоди на виїзд дітей. Крім того, як відповідач та його представник наголошували на тому, що раніше, коли позивач зверталася до позивача з відповідний проханням той, завжди надавав відповідну нотаріальну згоду.

Представники третіх осіб, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позв підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Так судом встановлено, а також підтверджено матеріалами справи, що заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.09.2014 року, яке набрало чинності 13.10.2014 року шлюб між сторонами розірвано. (а.с.10)

В період шлюбу у сторін народилися діти: донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, (а.с.8,9), які проживають з позивачкою, що не оспорюється позивачем.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач насамперед просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд дітей за кордон, а саме до м. Москва, Російської Федерації без дозволу їх батька, обґрунтовуючи тим, що він безпідставно відмовляє їй у цьому.

Заперечуючи проти задоволення позову, позивач, зазначав, що він дійсно проти виїзду дітей до Російської Федерації так, як на його думку молодша донька буде важко переносити тривалий переїзд, а також те, що влітку у Москві холодно, що завдасть дитині ще більшої шкоди, ніж вона залишиться вдома.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231.

Правила перетинання державного кордону громадянами України передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Статтею 141 СК України визначено рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини.

Відповідно до ч. 2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За правилами ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У статтях 10, 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також під час розгляду справи встановлено, що дійсно, мати позивачки, а отже і бабуся неповнолітніх дітей на теперішній час зареєстрована, проживає та працює в м. Москва, Російської Федерації. (а.с.105-107)

Відповідач в пі час розгляду справи не заперечував того, що відмовляється від надання згоди на виїзд дітей за кордон, пояснюючи, що це також тим, що позивач також забороняла йому виїжджати за кордон, а саме до Болгарії на відпочинок з старшою дочкою.

Таким чином, на думку суду, цілком доведеним є той факт, що між сторонами, дійсно виникли спірні правовідносини, щодо виїзду дітей за кордон, а саме, у даному випадку до Російської Федерації.

Доводи відповідача про те, що подорож до Російської Федерації для молодшої доньки нанесе шкоду її здоров'ю, а також те, що відповідач намагається вивести дітей назавжди і безповоротно з України тим самим позбавити батька можливості спілкуватися з ними є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи і відповідачем у порушення вимог статей 10, 60 ЦПК України на їх підтвердження не надано належних і допустимих доказів, а отже ці доводи є припущенням.

Крім того слід звернути увагу, що згідно п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є у тому числі, добросовісність, справедливість та розумність, а отже зустріч онуків, у даному випадку, неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з бабусею, на думку суду призведе до укріплення родинних зв'язків між ними, що обумовлено тривалим розлученням, а також буде сприяти розширенню їх кругозору.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу, що не надання можливості неповнолітнім дітям подорожувати та бачитися зі своїми близькими, якщо вони цього бажають, узв'язку з поганими стосунками між їх батька, ніяким чином не сприяє їх розвитку, а отже і призводить до порушення їх прав.

У своїх письмових поясненнях, які надавав суду позивач, він стверджує, що позивач насамперед має на меті виїхати на відпочинок до окупованої території, а саме до АРК, де проживає її сестра.

Дійсно, у своїй передостанній, уточненій позовній заяві, позивач просила суд надати їй дозвіл на виїзд до АРК, але в остаточній редакції позову, таке питання не ставила.

В свою чергу суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, в частині надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітній ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 видане відділом реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 10.10.2002 року, актовий запис №407) та неповнолітній ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 18.11.2014 року, актовий запис №1232) за межі України, а саме до Російської Федерації у супроводі осіб, які уповноважені матір'ю ОСОБА_1 за нотаріально посвідченою згодою (паспорт серії НОМЕР_4, виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області 22.07.2002 року, ІПН НОМЕР_1, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1) без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 на період з 13 липня 2016 року по 13 серпня 2016 року не можуть бути задоволені, так як під час розгляду справи позивач не зазначила, яких саме осіб вона має на увазі, вказані особи не були учасниками розгляду справи, а тому, у разі задоволення позову в цій частині, призведе до наявності правової невизначеності у батька дітей, що є недопустимим.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради, Білгород-Дністровський РВ ГУ ДМС України в Одеській області про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітніх дітей за кордон без згоди та супроводу батька та дозволу на оформлення документів - задовольнити частково.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітній ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 видане відділом реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 10.10.2002 року, актовий запис №407) та неповнолітній ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 18.11.2014 року, актовий запис №1232) за межі України, а саме до Російської Федерації у супроводі матері ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4, виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області 22.07.2002 року, ІПН НОМЕР_1, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1) без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 на період з 13 липня 2016 року по 13 серпня 2016 року.

Надати дозвіл ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4, виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області 22.07.2002 року, ІПН НОМЕР_1, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1) на оформлення усіх документів для тимчасового виїзду за межі України, а саме до Російської Федерації на період з 13 липня 2016 року по 13 серпня 2016 року неповнолітньої ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 видане відділом реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 10.10.2002 року, актовий запис №407) та неповнолітньої ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 18.11.2014 року, актовий запис №1232) за межі України, а саме до Російської Федерації у супроводі матері ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4, виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області 22.07.2002 року, ІПН НОМЕР_1, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1), у її супроводі, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2.

У задоволення позову ОСОБА_1 в частині вимог, щодо надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітній ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 видане відділом реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 10.10.2002 року, актовий запис №407) та неповнолітній ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 18.11.2014 року, актовий запис №1232) за межі України, а саме до Російської Федерації у супроводі осіб, які уповноважені матір'ю ОСОБА_1 за нотаріально посвідченою згодою (паспорт серії НОМЕР_4, виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області 22.07.2002 року, ІПН НОМЕР_1, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1) без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 на період з 13 липня 2016 року по 13 серпня 2016 року - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір, у розмірі 1102 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: