У Х В А Л А

пр. № 2-н/759/96/16

ун. № 759/7448/16-ц

13 червня 2016 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Ключник А.С. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення компенсації з ДВНЗ "Київський університет управління та підприємництва" за несвоєчасно виплачену суму заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення компенсації з ДВНЗ "Київський університет управління та підприємництва" за несвоєчасно виплачену заробітну плату, за період з 01.06.2012 року по 30.04.2016 року в сумі 20727,91 грн.

Згідно ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати; заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; заявлено вимогу про присудження аліментів на дитину в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб; заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів.

Відповідно ч. 1 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 96 цього Кодексу.

Статтею 100 ЦПК України встановлені підстави для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу. Суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо: заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу; із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

З огляду на вищевикладене, заявником заявлено вимогу про стягнення компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, яка не передбачена ст. 96 ЦПК України та підлягає доказуванню в позовному провадженні.

Якщо при поданні заяви про видачу судового наказу суддею буде встановлено із заяви та поданих документів вимогу, не передбачену ст. 96 ЦПК України, то суддя не може розглядати такий спір у порядку наказного провадження, тому відмовляє у прийнятті заяви, про що постановлює ухвалу та роз'яснює особі її право на звернення до суду за вирішенням спору у позовному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу.

За таких обставин та виходячи з вищевикладеного, у прийнятті поданої заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст. 96, ч. 3 ст. 100, 209-210, 223, 293, 294 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення компенсації з ДВНЗ "Київський університет управління та підприємництва" за несвоєчасно виплачену суму заробітної плати - відмовити.

Роз'яснити заявнику його право звернутися з тими ж вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя А. Ключник