№пр.2/521/1054/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«08» червня 2016 р. Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Целух А.П.,

при секретарі Корнієнко Л.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду № в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Малиновського районного суду міста Одеси з позовом та уточнивши позовні вимоги просить визнати за ОСОБА_1 право власності, на 3/25 частин домоволодіння № 95/27, по вулиці Щорса/Кострова, у місті Одесі на підставі купівлі продажу від 03.08.1979 року. У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою. Проте листом №4266/02-14 від 01.11.2013 року завідуючої Сьомої одеської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у звязку з відсутністю належним чином оформлених право встановлювальних документів на належну спадкодавцю частину домоволодіння № 95/27, по вулиці Щорса/Кострова, у місті Одесі. Також з вказаного листа вбачається, що з урахуванням іншого власника будинку, ОСОБА_2, якому належить 22/25 частин домоволодіння, сумарний розрахунок часток перебільшує одиницю. Крім того, після перерозподілу ідеальних часток будинку, частка, що належала ОСОБА_4 підлягає перереєстрації. З вказаного приводу, з метою відновлення свого порушеного права, як спадкоємця після смерті батька, позивачу було запропоновано звернутися до суду.

Представник позивача у судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, надав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності.

Представник Одеської міської ради у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за їх відсутності, згідно вимог діючого законодавства. Заперечень стосовно предмету позову до суду не надходило.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку представленим доказам, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 грудня 2012 року помер батько позивача, ОСОБА_4, згідно Свідоцтва про смерть від 18.12.2012 року, актовий запис № 11995.

На момент смерті батьку позивача, ОСОБА_4 належало 3/5 частин житлового будинку з надвірними спорудами № 95/27, по вулиці Щорса/Кострова, у місті Одесі на підставі договору купівлі-продажу від 03.08.1979 року, реєстровий № 3-с-763, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_2 одеської державної нотаріальної контори, ОСОБА_5М

04 червня 1999 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 був укладений договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за № 977, за яким він подарував 17/100 частин житлового будинку ОСОБА_6

Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернуться до нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Після смерті батька, ОСОБА_1, у встановлений законом строк звернулась до Сьомої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого державним нотаріусом, ОСОБА_3 було заведено спадкову справу №16/2013 та зроблено ряд запитів стосовно документів, необхідних для отримання спадкоємцем Свідоцтва про право на спадщину.

З матеріалів спадкової справи №16/2013, отриманої судом вбачається, що згідно листа №421576.63, надісланого Комунальним підприємством, «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 20.04.2013 року на адресу Сьомої одеської державної нотаріальної контори - ОСОБА_4 належить 43/100 частки житлового будинку, розташованого у місті Одеса, по вулиці 7-а Степна під № 27 (Щорса № 95), а ОСОБА_2 належать 22/25 частки вищезазначеного житлового будинку, виходячи з цього сумарна сума часток вищезазначеного житлового будинку перебільшує одиницю.

Також згідно доповнення до листа № № 421576.63, надісланого Комунальним підприємством, «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 20.04.2013 року, 08.08.2013 року вбачається, що після перерозподілу ідеальних часток у житловому будинку частка, яка належала ОСОБА_4 підлягає перереєстрації згідно довідки № 7576301.13 від 23.09.2005 року про перерахунок ідеальних часток .

Листом державного нотаріуса ОСОБА_3 № 4266/02-14 від 01.11.2013 року позивача було повідомлено про відмову у вчинені нотаріальних дій, стосовно видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом відносно житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: м. Одеса, вулиця Щорса95/ 7-я Степна, 27, в звязку з тим, що окрім технічного паспорту, необхідно надати правовстановлюючі документи, отримані після перерозподілу ідеальних часток у житловому будинку за вище вказаною адресою.

За життя ОСОБА_4, юридично не обізнана особа, не встиг отримати, належним чином оформлені правовстановлюючі документи на належну йому частину житлового будинку, тому після смерті батька, позивач з метою підтвердження своїх спадкових прав, змушена звернутися до суду з вказаною позовною заявою.

На підставі ухвали суду від 03.12.2015 року Комунальним підприємством, «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради було зроблено розрахунок ідеальних часток у домоволодінні № 95/27, по вулиці Щорса/Кострова, у місті Одесі від 17.12.2015 р. за №466602.72.15 (а. с.). З розрахунку вбачається, що ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 5-ою Одеською Державною нотаріальною конторою за № 3с-763 від 03.08.1979 р. станом на 31.12.2012 р. належить 43/100 частини житлового будинку з надвірними спорудами (які підлягали переєстрації на 3/25).

У фактичному користуванні ОСОБА_4 знаходилось: у житловому будинку літ. «А» 1-1 коридор 4,1 кв. м., 1-2 туалет 1,8 кв. м., 1-3 житлова 26,3 кв. м., 1-4 кухня 6,8 кв. м., загальною площею 39,0 кв. м., житловою площею 26,3 кв. м.; гараж літ. «Г», що складає 3/25 частин домоволодіння.

Згідно вказаного розрахунку, ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 19.10.2005 р. за №10568 станом на 31.12.2012 р. належить 22/25 частин домоволодіння з надвірними спорудами.

У фактичному користуванні ОСОБА_2 знаходиться: у житловому будинку літ. «А» 2-12 житлова 10,2кв.м., житловий будинок літ. «В» повністю: 2-ІІІ підвал 24,8кв.м, 2-1 коридор 7,0кв.м., 2-1а туалет 0,9кв.м., 2-2 коридор 2,7кв.м., 2-3 підсобне 6,4кв.м., 2-4 магазин 30,8кв.м., 2-5а вітальня 59,4кв.м., 2-12а кладова 5,5кв.м., 2-5 коридор 8,4кв.м., 2-6 житлова 20,0кв.м., 2-7 житлова 8,5кв.м., 2-8 кухня 9,3кв.м., 2-9 ванна 5,0кв.м., 2-10 житлова 6,7кв.м., 2-11 житлова 12,2кв.м., 2-І мансарда 5,3кв.м., 2-ІІ мансарда 12,5кв.м., 2-13 кабінет 11,1кв.м., 2-14 основне 19,2кв.м., 2-15 підсобне 9,8кв.м., 2-16 коридор 9,7кв.м., загальною площею 285,4 кв. м., житловою площею 147,3 кв. м., гараж літ «И», що складають 22/25 частин домоволодіння.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином ОСОБА_4 був власником вказаної частини житлового будинку, його права на цей будинок ніким не оскаржувались, вказана частина будинку знаходилась в повному володінні та користуванні померлого та членів його сімї.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» п. 23, Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельної ділянці, яка перебуває в їх користуванні. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Такими доказами при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування є записи у по господарських книгах підтверджуючи право власності на житловий будинок та оцінюються судом у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленням органами місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Відповідно до постанови КМ України від 17.10.2013 року №868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на обєкт нерухомого майна.

Також 01 січня 2004 року набрав чинності ЦК України, разом з яким втупила в дію норма, передбачена ст. 344 ЦК України про набувальну давність. Стаття 344 ЦК України запровадила до цивільного законодавства новий інститут набуття права власності за давністю володіння. ЦК УРСР 1963 року не містив поняття «набувальна давність», воно набуло юридичного значення в день набрання чинності новим ЦК України. Проте, в п. 8 Прикінцевих та перехідних положень чинного ЦК України зазначається, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність діють і тоді, коли володіння майном почалося за 3 роки до набрання чинності цим документом, тобто не раніше 01 січня 2001 року.

Отже, особа (особи) яка добросовісно заволоділа нерухомим майном в період до 01 січня 2001 року і продовжила ним користуватися протягом тривалого терміну, набуває права вимоги про визнання права власності на таке майно за набувальною давністю в судовому порядку, передбачених ст. 344 ЦК України, з 01 січня 2001 року, за умови доведеності необхідних для цього підстав.

З довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, щодо розрахунку ідеальних часток у домоволодінні № 95/27, по вулиці Щорса/Кострова, у місті Одесі від 17.12.2015 р. за №466602.72.15 вбачається, що самочинна забудована прибудова під літ. «а1», площею 5,8 кв. м. до розрахунку не увійшла, тому як збудована ОСОБА_4 у 2006 році, згідно технічного паспорту від 17.12.2015 року.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 17 грудня 2012 року, на 3/25 частин домоволодіння № 95/27, по вулиці Щорса/Кострова, у місті Одесі.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 15, 16, 344, 392, 1216-1223, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 64, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 15, 1261 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на 3/25 домоволодінні № 95/27, по вулиці Щорса/Кострова у місті Одесі в порядку спадкування за законом, після смерті батька, ОСОБА_4, померлого 17 грудня 2012 року, що складається з: житлового будинку літ. «А» 1-1 коридор 4,1 кв. м., 1-2 туалет 1,8 кв. м., 1-3 житлова 26,3 кв. м., 1-4 кухня 6,8 кв. м., загальною площею 39,0 кв. м., житловою площею 26,3 кв. м.; гараж літ. «Г».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення, або протягом 10 днів з дня отримання його копії у разі, якщо рішення постановлено без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя: Целух А.П.

08.06.16