Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-з/641/45/2016 Справа № 641/4502/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2016 року

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Мельник І.М.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.06.2016 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа КП «Жилкомсервіс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

До суду надійшла заява позивача про забезпечення зазначеного позову, шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_3, а саме : квартиру №55, розташовану у м.Харкові пр.Маршала Жукова 14 та інше майно в межах ціни позову.

В обґрунтування заяви, зазначила що, відповідач по справі ОСОБА_3,має намір продати зазначену квартиру.

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку що заява ОСОБА_1. про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Зі звіту оцінки ремонтних робіт встановлена вартість ремонтно-поновлювальних робіт у квартирі на суму 89964,00 та ціни позову, що не є співмірним з вартістю квартири. Крім того матеріали справи взагалі не містять оцінку вказаного майна на яке потрібно накласти арешт.

Також суд відмовляє у задоволенні вимог щодо накладення арешту на інше майно так як із заяви представника позивача не вбачається на яке саме майно потрібно накласти арешт,його вартість що є перешкодою для задоволення даних вимог.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Одночасно суд роз'яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно з абзацом 3 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову та за змістом ст. 293 ЦПК України, окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову, а також про його скасування, проте ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 151,153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 5 днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -ОСОБА_4