Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2015 року, додаткове рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року,

встановила:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_5 представилась їй як суб'єкт оціночної діяльності, яка має ліцензію та кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, затверджене Фондом Державного майна України, тому вона звернулася до неї з питанням щодо оцінки майна, яке знаходиться в

с. Китайгород по вул. Крупської, 3 Царичанського району Дніпропетровської області, для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства.

25 вересня 2014 року через термінал Приватбанку позивач перерахувала кошти у розмірі 1 800 грн на картку ОСОБА_5 Позивач неодноразово зверталася до відповідача з пропозицією надання їй договору та калькуляції на суму 1 800 грн, зокрема на електронну адресу ОСОБА_5 вона надіслала пропозицію про повернення коштів у розмірі 1 800 грн, але відповідач кошти не повернула та не надала ніяких підтверджуючих документів, а саме договір та калькуляцію, ліцензію та кваліфікаційне свідоцтво оцінювача. Позивач зверталася до органів внутрішніх справ із заявою, яка була внесена до ЄРДР та слідчим СВ Царичанського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області було відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 190 КК України - шахрайство. У зв'язку з необхідністю оцінки нерухомого майна, позивач замовила її у іншої особи. Вказувала, що про допомогу повернути від

ОСОБА_5 кошти в розмірі 1 800 грн, позивач зверталася зі скаргами в різні правоохоронні органи, які були розглянуті та згідно яких запропоновано звернутися до суду.

Ураховуючи наведене, просила стягнути з відповідача на її користь кошти із врахуванням індексу інфляції у сумі 2 711,23 грн та три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 40,04 грн, а всього 2 751,27 грн.

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2015 року, з урахуванням додаткового рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2015 року, яке ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 лютого

2016 року залишено без змін, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно виходив із того, що сторони обумовили розмір плати за надані послуги, відповідач виконала послуги, які позивач оплатила, проте відмовилась отримувати висновок про оцінку нерухомого майна, що не може бути підставою для повернення коштів.

Доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня

2015 року, додаткове рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова

В.М.Колодійчук