АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3531/16 Справа № 205/8864/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Тамакулова В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року м. Дніпро 13 червня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі: Назаренко А.С.,

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ГРІН-ПАК", третя особа ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором фінансової допомоги, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2015 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ГРІН-ПАК» про стягнення заборгованості за договором фінансової допомоги.

При розгляді справи до участі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача залучено ОСОБА_2.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що на підставі договору поворотної фінансової допомоги № 22/10 від 22 жовтня 2013 року, надав відповідачу грошові кошти в сумі 57 770,00 грн., шляхом перерахування на банківський рахунок відповідача. Строк повернення коштів було встановлено до 30 січня 2015 року.

Відповідач грошові кошти не повернув, у звязку із чим, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ГРІН-ПАК» на свою користь суму боргу у розмірі 57 770 грн.; пеню в розмірі 927 208,50 грн. та судові витрати.

Відповідач в особі представника за дорученням, підписаним бухгалтером товариства, позовні вимоги визнав.

Третя особа та її представник проти позову заперечували та зазначили, що позивач є директором товариства і поданий ним позов порушує права товариства та учасників товариства.

Рішенням суду І інстанції позов задоволено.

В скарзі апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення й постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

У запереченні на апеляційну скаргу, позивач просить скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду І інстанції - без змін.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду, в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2013 року між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ГРІН-ПАК» укладено договір поворотної фінансової допомоги № 22/10, відповідно до умов якого ОСОБА_3 зобовязався надати ТОВ «ВП «ГРІН-ПАК» безпроцентну фінансову допомогу в сумі 57 770,00 грн., а товариство зобовязалось повернути надану грошову допомогу у строк до 30 січня 2015 року.

Позивач просив стягнути з відповідача боргу у сумі 57770 грн., пеню 5% від суми боргу за кожний день прострочення у розмірі 927208,5 грн. та сплачений судовий збір.

Задовольняючи заяву, суд виходив з того, що позовні вимоги обгрунтовані та доведені.

Проте погодитися з таким висновком суду суду неможливо, враховуючи наступне.

За ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ст.ст.10, 11 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть справі

За ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як слідує із матеріалів справи учасниками товариства «ВП «ГРІН-ПАК» є позивач, який займає посаду директора, ОСОБА_4 та третя особа по справі ОСОБА_2.

За п.2.2, 3.2 Статуту- товариство зобовязане проводити свою діяльність у відповідності до чинного законодавства; учасники товариства зобовязані сприяти діяльності товариства.

Апелянт в скарзі зазначає на відсутність доказів стосовно надання позивачем товариству фінансової допомоги, порушення постановленим рішенням його прав, як учасника товариства в тому числі і матеріальних, позбавлення судом можливості належної участі в судовому засіданні та захисту свої прав, відсутнісь повноважень у представника товариства надання довіреності неповноважною особою.

Частиною 4 ст.10 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом

При розгляді справи судом першої інстанції в порушення вимог ст. ст. 33, 34 ЦПК України не розяснено:

-позивачу про право на залучення в справу сторонами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в якості відповідачів, які згідно статуту ТОВ «ВП «ГРІН-ПАК» від 30 січня 2014 року є учасниками товариства і чиї права зачіпаються.;

-ОСОБА_2 про право на заявлення самостійної вимоги щодо предмета спору.

Суд належно не перевірив заперечення ОСОБА_2 стосовно факту внесення позивачем грошових коштів на розрахунковий рахунок підприємства, в матеріалах справи відсутні квитанції або чеки.

Задовольнячи позов в повному обсязі, стягуючи неустойку, суд не перевірив відповідність заявлених вимогам ст.625 ЦК України та вимогам налогового законодавства, , не навів правові підстави такого стягнення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України апеляційна інстанція скасовує рішення якщо судом неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

Суд допустив такі порушення, оскільки належно не встановив фактичні обставини по справі , правовові підстави заявленого позову, не залучив до участі в справі сторонами осіб чиї прав зачіпаються.

Оскільки, суд першої інстанції в протиріч вимог ст. ст. 33, 34 ЦПК України не надав розяснень позивачу щодо залучення в справу ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в якості відповідачів та не розяснив ОСОБА_2 право на заявлення самостійної вимоги щодо предмета спору та надання доказів, чим позбавив апелянта можливості судового захисту, висновки суду є передчасними, тому частково підлягає задоволенню апеляційна скарга, а рішення скасуванню з відмовою в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ГРІН-ПАК", третя особа ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором фінансової допомоги скасувати, в позовних вимогах -відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий: В.О. Тамакулова

С у д д і: ОСОБА_5

ОСОБА_6