РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11квітня 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Гусинського М.О.,

при секретарі Мірошниченко В.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі № 12 суду м. Словянська цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

09.02.2016р. ОСОБА_2 звернулася до Словянського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, пояснюючи свої вимоги наступним: 27.06.2014 року померла ОСОБА_4 за життя їй належала житлова квартира за адресою: АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_4 заповіла їй своє майно, тому вона є єдиним законним спадкоємцем після її смерті. Вона прийняла спадщину після померлої, подавши у шестимісячний термін відповідну заяву до Першої ОСОБА_3 нотаріальної контори, у звязку з чим була заведена спадкова справа № 56619704. Однак в Горлівці, де вона мешкає та де знаходиться спадкове майно почалася антитерористична операція і на сьогоднішній день нотаріальні контори не працюють, тому у неї не має іншої можливості оформити спадщину і вона звернулась до суду. Просила суд визнати за нею, право власності на житлову квартиру, яка розташована у АДРЕСА_2, а саме на житлову квартиру, загальною площею 45,78 кв. м., житловою площею 27,7 кв. м., як на майно, отримане нею у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла 27.06.2014 року у місті Горлівка Донецької області.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволені позову.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені ОСОБА_2 вимоги підтримав, дав пояснення, які співпадають із викладеним у позові, додатково суду пояснив, що позивач звернулась до суду на підставі ст. 392 ЦК України, згідно з якою власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою. Після смерті ОСОБА_4 позивач звернулась до Першої ОСОБА_3 нотаріальної контори, була заведена спадкова справа № 56619704, отже інші нотаріуси відмовляють ОСОБА_2 у прийняття заяви, оскільки повторне заведення спадкової справи чинним законодавством України не передбачене. Як йому, так і ОСОБА_2 відомо про те, що Перша ОСОБА_3 державна нотаріальна контора відновила свою роботу у м. Бахмуті Донецької області, але а ні він, а ні ОСОБА_2 не зверталися до Першої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори за отримання свідоцтва про право власності, так, як їм відомо про те, що під час переїзду до м. Бахмуту з м. Горлівки нотаріальні справи не були перевезені і нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право власності спадкоємцям померлих. нотаріальної контори Тому просив суд позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити визнати за нею право власності на житлову квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_3, після смерті ОСОБА_4, яка померла 27.06.2014 року.

Представник відповідача ОСОБА_3 міська ради до суду не зявився, заяв про відкладення або перенесення судового розгляду до суду не надходило.

Розглядаючи справу суд виходив з наступного:

Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ст. 1296 УК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виконуючи вимоги ст.ст. 1297, 1299 ЦК України, позивач зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Відповідно до Глави 10 «ОСОБА_1 свідоцтв про право на спадщину» «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, із наступними змінами та доповненнями, на нотаріуса покладені наступні обовязки:

При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти (п. 4.14).

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна (п. 4.15).

У разі наявності заборони нотаріус письмово повідомляє кредитора про те, що спадкоємцям боржника видано свідоцтво про право на спадщину (п. 4.16).

Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту (п. 4.17).

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (п. 4.18).

При видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус має обовязково зясувати наявність спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині, перелік яких визначено у статті 1241 Цивільного кодексу України. (п. 5.5).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З наданих позивачем письмових доказів слідує наступне:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. кв. 8 (а.с. 5-6, копія паспорту).

ОСОБА_4 померла 27 червня 2014 року, місце смерті Україна Донецька область Центрально-Міський район місто Горлівка (а.с. 7, копія свідоцтва про смерть).

20 серпня 1993 року відділом приватизації державного житлового фонду виконкому ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_4 було видане свідоцтво про право власності на житло квартиру № 35 у будинку № 68 по бул. Димитрова у м. Горлівка загальною площею 45,78 кв. м (а.с. 8).

07.10.2014р. у Спадковому реєстрі було здійснено реєстрацію спадкової справи № 56619704 Першої горлівської державної нотаріальної контори стосовно спадкодавця ОСОБА_4 (а.с. 9, копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі), будь-яка інформація стосовно спадкового майна та прізвищ спадкоємців відсутня.

Технічний паспорт на квартиру № 35 у будинку № 68 по бул. Димитрова у м. Горлівка виготовлено на замовлення ОСОБА_2 08.10.2014р., паспорт містить тільки технічні характеристики квартири, в тому числі і відомості про загальну площу квартири 45,58 кв. м. (що не відповідає відомостям про загальну площу квартири, зазначену у свідоцтві про право власності на житло 20 серпня 1993 року - 45,78 кв. м ) та не містить жодних відомостей про його власника (а.с. 10).

З копії довідки КП «Сервіс» № 1064 від 15.10.2014р. слідує, що в квартирі № 35 у будинку № 68 по бул. Димитрова у м. Горлівка мешкає одна особа (а.с. 11). Прізвище цієї особи в довідці не зазначено, довідка видана ОСОБА_4 15.10.2014р. (після її смерті 27.06.2014р).

Зі звіту про незалежну оцінку квартири № 35 у будинку № 68 по бул. Димитрова у м. Горлівка, зробленому 15.10.2014р. на замовлення ОСОБА_2, слідує, що станом на 14 жовтня 2014 року ринкова вартість цієї квартири складає 70056,00 грн. (а.с. 15), відомості про власника квартири у звіті відсутні.

З консультаційного листа щодо оформлення спадкових справ від 10.12.2015р. № 651/01-16 приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу ОСОБА_5 на імя ОСОБА_2 слідує, що у звязку із тим, що ОСОБА_2 був наданий витяг зі Спадкового реєстру, в якому є інформація про заведену Першою ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою спадкову справу до майна померлої 27.06.2014 ОСОБА_4, нотаріус Словянського нотаріального округу ОСОБА_5 не може завести спадкову справу, оскільки повторне заведення спадкової справи чинним законодавством України не передбачено (а.с. 17).

Інших документів та письмових доказів суду не надано, більш того, представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні категорично відмовився від надання суду інших додаткових доказів, зазначивши, що вважає, що наданих письмових доказів достатньо для винесення рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та визнання за нею права власності на нерухоме майно.

Аналізуючи усі надані письмові докази у їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з наступного:

Пленум Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» п. 23 Постанови зазначає про обовязкову необхідність отримання позивачем відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину до звернення до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування.

Необхідність відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування до звернення з позовом до суду обумовлена як необхідністю використання усіх засобів до судового врегулювання спадкового спору, так і тими обставинами, що нотаріус після заведення спадкової справи повинен отримати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстру прав власності на нерухоме майно та з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та обовязково зясувати наявність спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині, перелік яких визначено у статті 1241 Цивільного кодексу України, і , в разі їх наявності, залучити їх до спадкової справи.

Позивачем та його представником в порушення вимог ст. 60 ЦПК України суду не надано жодних доказів (документальних підтверджень) належності спадкодавцю ОСОБА_4 нерухомого майна на час смерті (свідоцтво про право власності на житло має інформацію станом на 20.08.1993р, а не на 27.06.2014р.), відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно та з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна стосовно квартири № 35 у будинку № 68 по бул. Димитрова у м. Горлівка.

Клопотань про наявність складнощів у наданні цих документів та їх витребування судом позивачем або її представником суду не заявлялося.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 суду пояснив, що йому відомо про те, що Перша ОСОБА_3 державна нотаріальна контора у звязку із проведенням АТО переміщена у м. Бахмут і працює, в тому числі і видає відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування, але він відмовився звертатися до належного нотаріуса, вважаючи, що інформаційний лист нотаріуса Словянського міського нотаріального округу ОСОБА_5 саме ї є відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування, що не відповідає дійсності і з чим суд не може погодитися, так, як нотаріус ОСОБА_5 не відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування, а повідомив про відсутність у нього підстав для відкриття спадкової справи.

Таким чином, у звязку із відсутністю на час розгляду справи у Словянському міськрайонному суді 11 квітня 2016 року усіх необхідних доказів для визнання за ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування на нерухоме майно - квартиру № 35 у будинку № 68 по бул. Димитрова у м. Горлівка Донецької області після смерті спадкодавця ОСОБА_4 у суду відсутні обґрунтування для задоволення позову, тому позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 13 квітня 2016 року.

Суддя Словянського міськрайонного суду М.О.Гусинський