АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі Меженко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.02.2016 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И Л А

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на невиконання відповідачем батьківського обов'язку по утриманню та вихованню дитини, а тому просила позов задовольнити.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16.02.2016 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі розміром 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з 23.12.2015 до досягнення донькою повноліття.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн..

Справа № 759/19670/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6259/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Макаренко В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, посилаючись на те, що судом були порушені норми матеріального і процесуального права, неправильно оцінені докази, а тому рішення суду підлягає скасуванню. Вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необгрунтованим, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, так як в матеріалах справи відсутні докази про його місце роботи та доходи. Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове відповідно до вимог закону.

В судовому засіданні відповідач підтримав апеляційну скаргу, та просив про її задоволення.

Позивач заперечувала проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Перевіряючи обставини справи апеляційним судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 14.02.2008, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва (а.с. 3). В шлюбі у сторін народилась донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 виданого 17.02.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва (а.с. 4).

Також встановлено, що дитина проживає разом зі своєю матір'ю - ОСОБА_2 (а.с. 7), відповідач проживає окремо, та зі слів позивача, відповідач участі у вихованні дитини не приймає, допомоги по утриманню та вихованню дитини не надає, дитина повністю знаходиться на утриманні та вихованні позивача.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із матеріального становища кожної із сторін, врахувавши прожитковий мінімум на дітей відповідного віку з розрахунку на місяць що передбачений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», а також з обов'язку батьків утримувати своїх дітей.

Колегія суддів вважає, що такі висновки відповідають встановленим фактам, обставинам справи та ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України та роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень.

Доводи відповідача про те, що судом в порушення вимог ст. 182 СК України не з'ясовано його матеріальне становище та не враховано той факт, що він не працює і знаходиться на обліку у центрі зайнятості у зв'язку з чим не отримує заробітну плату, а його доходу недостатньо для сплати аліментів у визначеному судом розмірі, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки судом визначено такий розмір аліментів, який є можливим для сплати і мінімально необхідним для утримання неповнолітньої дитини.

Крім того, особа може не отримувати будь-якого доходу взагалі, але це не звільняє її від обов'язку сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Визначаючи розмір аліментів у розмірі 1500,00 грн., судом першої інстанції вірно враховано вік дитини, факт її перебування на утриманні позивача, прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», а тому визначений розмір аліментів є об'єктивним з огляду на вимоги закону щодо відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обов'язку обох батьків її утримувати.

Доводи апеляційної скарги на те, що суд прийшов до неправильних висновків, порушив норми матеріального та процесуального права, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки відповідними доказами не підтверджені, а тому вони не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення суду.

Отже, суд повно і об'єктивно з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін зібраними у справі доказами, яким дав належну правову оцінку. Оскаржуване рішення постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.02.2016 - залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: