Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 300/342/16-ц

Провадження № 2/300/142/2016

29.06.2016 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого суді ОСОБА_1, за участю секретаря судового засідання Іванової Н.Я., представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 до Щербовецької сільської ради Воловецького району Закарпатської області (далі Щербовецька сільська рада), третя особа: ОСОБА_5, про визнання недійсним та скасування рішення сьомої сесії пятого скликання Щербовецької сільської ради від 10.04.2007 року про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_5, установив:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом в інтересах ОСОБА_4 до Щербовецької сільської ради, третя особа: ОСОБА_5, в якому просив визнати недійсним та скасувати рішення сьомої сесії пятого скликання Щербовецької сільської ради від 10.04.2007 року про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_5

Позов обґрунтовувався тим, що рішенням дванадцятої сесії першого скликання Щербовецької сільської ради від 26 грудня 1992 року позивачу ОСОБА_4 було надано дозвіл на будівництво господарсько-побутових будівель на власній земельній ділянці.

Рішенням Щербовецької сільської ради «Про передачу земельних ділянок у власність ОСОБА_4Ю.» від 20 вересня 2006 року було передано у власність позивача земельні ділянки загальною площею 0,46 га, в тому числі: для обслуговування жилого будинку і господарських споруд в с. Щербовець, 42, - площею 0,25 га. З різних причин, в тому числі через наявність спорів, позивач не оформив право власності на земельні ділянки.

Посилаючись на те, що на підставі рішення сьомої сесії пятого скликання Щербовецької сільської ради від 10.04.2007 року третій особі ОСОБА_5 було незаконно передано у власність земельну ділянку площею 0,0437 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, позивач стверджує, що було порушено його право на цю земельну ділянку, а тому просив визнати недійсним і скасувати оскаржуване рішення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. При цьому представник позивача стверджував, що земельна ділянка, яку оскаржуваним рішенням було передано у власність третьої особи ОСОБА_5, належала позивачеві на підставі рішення Щербовецької сільської ради від 20.09.2006 року.

Представник відповідача Щербовецької сільської ради в судовому засіданні позов не визнав обґрунтовуючи свою позицію тим, що на підставі рішення Щербовецької сільської ради від 27.09.2006 року позивачу ОСОБА_4 було передано у власність земельні ділянки загальною площею 0,46 га, в тому числі: 0,25 га для обслуговування жилого будинку і господарських споруд та 0,11 га для ведення особистого селянського господарства. Ці земельні ділянки не накладаються на земельну ділянку ОСОБА_5, яка була йому передана у власність оскаржуваним рішенням сьомої сесії пятого скликання Щербовецької сільської ради від 10.04.2007 року. На відведеній земельній ділянці ОСОБА_5 знаходиться його житловий будинок № 42 «а», що належить йому на праві власності. Вважає, що позов є безпідставним, просив відмовити в його задоволенні.

Третя особа ОСОБА_5 своїм правом на участь у розгляді справи не скористався, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними письмові докази суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що за рішенням сьомої сесії пятого скликання Щербовецької сільської ради від 10.04.2007 року третій особі ОСОБА_5 було передано у власність земельну ділянку площею 0,0437 га, за адресою с. Щербовець, буд. 42 «а», Воловецького району, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

На підставі зазначеного рішення ОСОБА_5 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 248864 від 02 листопада 2010 року (а.с.8).

За планом меж земельної ділянки, який міститься в даному державному акті, земельна ділянка, що належить на праві власності ОСОБА_5 межує із земельною ділянкою позивача ОСОБА_4 (а.с.8)

Згідно з актом обстеження земельних ділянок від 27.03.2007 року, яке проводилося перед вирішенням питання про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_5, у користуванні позивача ОСОБА_4 знаходиться земельна ділянка площею 0,62 га, тоді як за рішенням четвертої сесії пятого скликання Щербовецької сільської ради від 27.09.2006 року позивачу ОСОБА_4 передано у власність земельну ділянку площею 0,46 га, в тому числі: 0,25 га для обслуговування жилого будинку і господарських споруд в с. Щербовець, буд. 42, і 0,11 га для ведення особистого селянського господарства, право власності на які ним не оформлені відповідно до вимог чинного законодавства..

До акта додано схему встановлення межових знаків між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Згідно з розпискою позивача ОСОБА_4 від 27.03.2007 року, він претензій до схеми встановлення межових знаків не має.

Аналогічну розписку комісії про відсутність претензій щодо меж земельних ділянок надав також ОСОБА_5

На земельній ділянці, що належить ОСОБА_5 на праві власності за адресою с. Щербовець, 42 «а», Воловецького району Закарпатської області, розташований житловий будинок, що належить йому на праві приватної власності, що підтверджено Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 10.02.2006 року (а.с.6) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.02.2006 року (а.с.22)

Встановлено, що на час звернення до суду позивач ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку за адресою с. Щербовець, буд. 42, Воловецького району Закарпатської області не має. Він є власником житлового будинку в с. Щербовець, 42, Воловецького району Закарпатської області, що підтверджено витягом про реєстрацію права власності від 04.10.2006 року (а.с.7).

Згідно вимогами статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 22.08.2011 року в справі № 2-200/11 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, у позові ОСОБА_4 відмовлено.

Цим рішенням встановлено, що житловий будинок в с. Щербовець, 42 «а», Воловецького району та земельна ділянка за тією ж адресою є обєктами права приватної власності ОСОБА_5 і їх використання не створює перешкод для ОСОБА_4 у здійсненні ним прав щодо належного йому майна.

Зазначене рішення залишено без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 03.02.2012 року.

Враховуючи досліджені судом докази суд визнав, що позивач не довів перед судом незаконність оскаржуваного рішення сьомої сесії пятого скликання Щербовецької сільської ради від 10.04.2007 року про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_5

Таким чином, суд визнав, що оскаржуваним рішенням Щербовецької сільської ради право користування земельною ділянкою позивача ОСОБА_4 не було порушено, що є підставою для відмови в позові.

Керуючись статтями 9, 10, 11, 208, 209, 212, 214-215, 218, ЦПК України, суд вирішив:

У позові ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 до Щербовецької сільської ради Воловецького району Закарпатської області, третя особа: ОСОБА_5, про визнання недійсним та скасування рішення сьомої сесії пятого скликання Щербовецької сільської ради від 10.04.2007 року про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_5 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.А. Вотьканич