АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790/4074/16 Головуючий 1-ї інстанції - Погасій О.Ф.
Категорія : договірне.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Івах А.П., Бобровського В.В.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» про захист прав споживачів, визнання зобов'язання виконаним та визнання кредитного договору таким, що припинив свою дію, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» (далі Банк) про захист прав споживачів шляхом визнання кредитного договору таким, що припинив свою дію.

В обгрунтування позову посилався на те, що у серпні 2008 року між ним та Закритим акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії», правонаступником якого є Банк було укладено кредитний договір, відповідно якого він отримав кредитні кошти в сумі 22 860 доларів США під 0,01% річних.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 травня 2014 року з нього та ОСОБА_2 стягнуто солідарно суму боргу за кредитним договором в розмірі 55 258,61 грн. Судове рішення сторонами не оскаржувалось.

Він неодноразово звертався до відділення Банку із проханням прийняти кошти на виконання рішення суду та повідомити, на який рахунок здійснити виплату.

У вересні 2014 року він перерахував грошові кошти в сумі 55 258,61 грн. на відповідні реквізити. Отже, заборгованість за кредитним договором ним погашена в повному обсязі, проте у березні 2015 року Банк надіслав йому повідомлення - вимогу щодо повернення повної суми заборгованості за кредитним договором, яка станом на 11 березня 2015 року становила 3 915,56 доларів США та 18 112,24 грн.

За своїм зверненням до Банку він отримав відповідь, що сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 55 258,61 грн. відповідно до протоколу Роздрібного кредитного комітету від 23.07.2014 року була направлена на погашення наступних платежів - 0,16 доларів США погашення прострочених процентів; 15 457,01 грн. - погашення заборгованості по комісії; 3 073,19 доларів США - погашення простроченої заборгованості за кредитом. При цьому конвертація валюти здійснювалась а офіційним обмінним курсом НБУ , який станом на 26 вересня 2014 року складала 1 долар = 12,95057 грн.

Станом на 24 червня 2015 року сума заборгованості за кредитним договором становить 4 181,01 доларів США та 24 048,60 грн., яка на його думку, виникла на курсовій різниці, що могла виникнути з часу ухвалення судового рішення та його виконання.

Представник Банку проти позову заперечував з посиланням на те, що з часу їх звернення до суду та виконанням рішення відбулось значне коливання курсу гривні по відношенню до долару, отже суми, перерахованої на погашення кредитної заборгованості не вистачило для повного погашення кредитної заборгованості.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2015 року позов задоволено.

Визнано зобов'язання ОСОБА_1 за кредитним договором від 21 серпня2008 року виконаним у повному обсязі відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 13 травня 2014 року.

Визнано кредитний договір, укладений між Закритим акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії» та ОСОБА_1 таким, що припинив свою дію з моменту його виконання - 25 вересня 2014 року.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального і матеріального права та неналежне дослідження судом доказів по справі.

Колегія суддів визнала неявку представника Банку в засідання апеляційної інстанції неповажною. Надане представником Банку клопотання про відкладення розгляду справи відхилила, оскільки відповідно ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Посилання представника Банку як на підставу перенесення справи через відрядження, не може бути поважною причиною для відкладення розгляду справи, оскільки відповідач є юридичною особою і міг направити в судове засідання іншого представника. На підставі ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

В даному випадку розгляд справи за відсутності представника відповідача не є порушенням основних засад судочинства, встановлених ст.129 Конституції України, оскільки Банк не був позбавлений реальної можливості здійснити право захисту своїх прав, а суд - можливості повного та всебічного дослідження обставин справи на засадах змагальності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статей 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

.Встановивши повне виконання позивачем зобов'язань за кредитним договором, суд першої інстанції дійшов висновку про припинення дії кредитного договору.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За змістом ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбаченого договором або законом, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що 21 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії», правонаступником якого є ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 154-В/08/12/ФО/А, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у розмірі 22 860 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних, з кінцевим терміном повернення не пізніше 21 серпня 2015 року (а. с. 5-16).

Із матеріалів справи убачається, що банк, у зв'язку із допущеною заборгованістю зі сплати чергових платежів, у 2014 році скористався своїм правом на пред'явлення вимоги до позичальника про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором.

Наслідком такого звернення стало ухвалення судового рішення Московським районним судом м. Харкова від 13 травня 2014 року, яким з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Банку достроково стягнуто всю суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 55 258 гривень 61 копійки. Цим рішенням встановлено, що ОСОБА_1 в процесі розгляду справи 08.05.2014 року в рахунок погашення кредиту ОСОБА_1 сплачено 1 345 доларів США, що еквівалентно 15 593 грн.71 коп. (а.с.17-19).

Тобто з моменту набрання рішенням Московським районним судом м. Харкова від 13 травня 2014 року законної сили та повного виконання рішення суду право банку на отримання процентів та інших платежів за кредитним договором припинилось.

Після ухваленого рішення і набрання ним законної сили ОСОБА_1 неодноразово усно звертався до відділення Банку про надання відомостей щодо рахунку, на який він має перерахувати стягнуті за судовим рішенням кошти, і тільки після письмової заяви позивача від 06 серпня 2014 року про надання відомостей щодо рахунку, на який він має перерахувати стягнуті за судовим рішенням кошти, відповідачем листом від 27 серпня 2014 року були повідомлені реквізити для сплати заборгованості, та позивачем 25 вересня 2014 року на рахунок відповідача сплачено 55 258 грн 61 коп., що підтверджується квитанцією (а. с. 20-22).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором виконав 25 вересня 2014 року шляхом перерахування на рахунок відповідача стягнутих за рішенням суду грошових коштів, тому вважав зобов'язання за цим договором виконаним, а кредитний договір таким, що припинив свою дію.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки визнання зобов'язання виконаним та визнання кредитного договору таким, що припинив свою дію, позивач пов'язував саме з фактичним виконанням рішення суду, а не з його ухваленням.

Тому посилання представника Банку на те, що Банк має право на отримання від позичальника процентів, нарахованих за користування кредитними коштами з часу нарахування дострокової заборгованості і по фактичне виконання зобов'язань, є помилковим.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 реально виконав зобов'язання за кредитним договором, що свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Таким чином районний суд ухвалив рішення відповідно до норм матеріального і процесуального права, а правильне по суті і справедливе рішення суду не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань, і доводи скарги цього висновку не спростовують, то з передбачених ст. 308 ЦПК України підстав судова колегія апеляційного суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись статтями 303, 304, 307, 308, 315, 319, 324 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: