Справа № 521/5444/16-ц
Провадження № 2/521/2878/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Леонова О.С.,
при секретарі Малиш О.Л.,
за участю: позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно страхова група» про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій,-
18.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно стразова група» (далі ОСОБА_2 «УОСК») про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 24.02.2015 року у Малиновському районі м. Одеси на перехресті вулиць ОСОБА_3 та ОСОБА_4, водій ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки «Форд», д/н НОМЕР_1 по вул. І.Рабіна, при зміні напрямку руху та виконанні повороту ліворуч, не переконавшись в безпеці своїх дій, не надав перевагу іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого скоїв зіткнення із автомобілем марки «Шевроле Авео» під керуванням ОСОБА_1, чим порушив п.п.10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 08.04.2015 року ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 124 КУпАП.
На час вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована у АТ «УОСК».
25.02.2015 року він звернувся до страховика, тому відповідач був зобовязаний сплатити страхове відшкодування не пізніше ніж 26.05.2015 року.
Станом на 14.03.2016 року відповідач зобовязання не виконав.
Представник відповідача ОСОБА_2 «Українська охоронна страхова група» в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав суду письмові заперечення (вх. №ЕП-1630 від 06.06.2016 року), з яких вбачається, що АТ «УОСК» позовні вимоги в частині нарахування трьох відсотків річних не визнає, оскільки вважає їх безпідставними, бо дія ч.2 ст. 625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникають у звязку із відшкодуванням збитків та шкоди.
Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.
Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
24.02.2015 року об 11 годині 30 хвилин у Малиновському районі м. Одеси на перехресті вул. ОСОБА_3 з вул. ОСОБА_4, водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем марки «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. І.Рабіна, при зміні напрямку руху та виконанні повороту ліворуч, не переконався в безпеці своїх дій, не надав дорогу іншому учаснику дорожнього руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Шевролет Авео» під керування ОСОБА_1, чим порушив п.п.10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 08.04.2015 року ОСОБА_5 було визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
25.02.2015 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «УОСК» з заявою (повідомленням), щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, надавши письмові пояснення.
Відповідно до ст. 6 Закону України "Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Статтею 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи.
Згідно з ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий МТСБУ) відповідну заяву.
Відповідно до приписів статті 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що після розгляду страховиком наданих йому документів про ДТП страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування та протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення встановлено обовязок страховика направити заявнику письмове повідомлення щодо прийняття рішення.
Згідно п. 36.2 ст. 36 цього ж Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
З матеріалів справи вбачається, що станом на дату звернення з позовом відповідачем суму страхового відшкодування позивачу не виплачено.
Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на таке відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня.
Як вбачається з розрахунку пені складеного позивачем за період з 04.03.2015 р. по 12.03.2016 р. пеня складає 19 642,97 грн.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки відшкодування шкоди це відповідальність, а не боргове (грошове) зобовязання, на шкоду не повинні нараховуватись проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю. Отже, нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2013 року №10-74/0/4-13).
Таким чином, дія ч. 2 ст. 625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникають у звязку із завданням шкоди (Лист Верховного Суду України від 01.07.2014 року «Аналіз практики застосування ст. 625 ЦК України в цивільному судочинстві»).
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213, 215, 223-225 ЦПК України, ст.ст.11, 23, 5261166 - 1168 ЦК України, ст. 22, 38, 41 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно страхова група» про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, позивачем в загальному порядку, тобто рішення суду позивачем може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: