Справа № 502/2957/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.

за участю секретаря судового засідання Кітреску О.М.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до

Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області

про

визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, в якому обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги зазначила, що вона з 1986 року по 14.10.2004 року проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Шевченкове, вул. Чернишевського, 37, (колишній № 33). Вказаний факт встановлено рішенням суду від 12.06.2014 року у справі № 502/3582/13-ц. 14.10.2004 року ОСОБА_2 помер і рішенням суду від 07.04.2015 року за ОСОБА_1 було визнано право власності на весь житловий будинок в якому вони разом проживали. Після смерті ОСОБА_2 також відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,85 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ОД № 087390, виданого 23.06.2004 року, але про існування вказаного Державного акту позивач дізналась тільки в липні 2014 року, оскільки його було втрачено. Відповідно, оформити право власності на нього в нотаріальному порядку згідно спадкування після смерті ОСОБА_2А позивач не має можливості. На підставі викладеного позивач просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,85 га, розташовану на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ОД № 087390, виданого 23.06.2004 року, згідно спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 14.10.2004 року. Після відкриття провадження у справі на призначену дату судового розгляду позивач у судове засідання не зявилась, надавши письмову заяву, в якій просила суд провести судове засідання без її присутності та задовольнити позов.

Представник відповідача Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву в якій зазначив, що визнає заявлені позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі.

Дослідивши надані сторонами докази, та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, судом достовірно встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини:

Як вбачається з актового запису про смерть № 59 від 14.10.2004 року, складеного виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 14.10.2004 року в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області /а.с. 22/.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 12.06.2014 року у справі № 502/3582/13-ц, яке набрало законної сили 24.06.2014 року, було встановлено факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, який помер 14 жовтня 2004 року в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, однією сім'єю без реєстрації шлюбу за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Шевченкове, вул. Чернишевського, № 37, /колишній № 33/, - не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 1986 року до часу відкриття спадщини 14.10.2004 року /а.с. 9/.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 07.04.2015 року у справі № 502/2439/14-ц за позовом ОСОБА_4 від імені і в інтересах ОСОБА_1 до Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності, яке набрало законної сили 18.04.2015 року, встановлено факт належності житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами № 37 по вул. Чернишевського в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який помер 14.10.2004 року, та визнано за ОСОБА_1 право власності на вказаний житловий будинок, в тому числі на ? частку вищезазначеного житлового будинку за спадщиною після смерті ОСОБА_2, який помер 14.10.2004 року /а.с. 10-11/.

Як встановлено зазначеним рішенням суду:

«Згідно повідомлення Кілійської районної державної нотаріальної контори Одеської області за № 70/01-16 від 29.01.2015 року, після смерті ОСОБА_2, який помер 14.10.2004 року, спадкова справа не заводилась, в передбачений законом термін (6 місяців з дня відкриття спадщини) ніхто не звертався.

Виходячи з рівності часток всіх співвласників суд визнає, що після смерті ОСОБА_2,який помер 14.10.2004 року, залишилось спадкове майно, а саме ? частка житлового будинку, яка була фактично успадкована ОСОБА_1. Яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Суд відповідно до наданих доказів визнає, що позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2, який помер 14.10.2004 року».

Як вбачається з оголошення, надрукованого в номері газети «Дунайская Заря» від 24.11.2015 року: «Втрачений державний акт ОСОБА_2 ІV-ОД № 087390, виданий 23.06.2004 року СВК «ЛАД-Агро», вважати недійсним» /а.с. 4/.

Згідно отриманої 25.02.2016 р. за запитом з відділу Держгеокадастру у Кілійському районі Одеської області копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 087390, виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Кілійського району Одеської області від 26 травня 2004 року № 294, ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 2,85 гектарів, розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування, із збереженням її цільового призначення.

Згідно до ч. 1 ст. 1264 у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як зазначено в ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року.

Як зазначено в п. 3 Порядку здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку, затвердженого Постановою КМ України від 06.05.2009 р. № 439 «Про деякі питання посвідчення права власності на земельну ділянку», нотаріус у разі посвідчення цивільно-правового договору про відчуження земельної ділянки, видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, а також вилучення державного акта у передбачених законом випадках із своїх справ за наявності витягу з Поземельної книги проставляє на державному акті відмітку про перехід права власності на земельну ділянку.

Відповідно до п.п 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як зазначено в ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З досліджених доказів судом встановлено, що єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2. є позивач ОСОБА_1, як спадкоємець четвертої черги за законом відповідно до ст. 1264 ЦК України, яка прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що встановлено судовим рішенням у іншій цивільній справі, яке набрало законної сили, та, відповідно, не потребує доказування.

Судом також встановлено, що в звязку зі втратою документу, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на відповідне спадкове майно у нотаріуса, в звязку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60-61, 209, 212-215 ЦПК, ст. ст. 16, 1264, 1268 ЦК України, ст.. 12 ЗК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 2,85 гектарів, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, належну спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ОД № 087390, виданого 23.06.2004 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Кілійського району Одеської області від 26 травня 2004 року № 294 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 6813, - в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2, померлого 14.10.2004 року в селі Шевченкове Кілійського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_5