Справа № 487/702/16-ц
Провадження № 2/487/936/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2016 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Карташевої Т.А.

секретаря Уманського І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 17.08.2013 року з відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син-ОСОБА_3. З відповідачем подружні стосунки припинилися, спільне господарство не ведеться, матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. Позивач вважає, що сім'я фактично розпалася, її збреження суперечить її інтересам, просить розірвати шлюб, стягнути на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_2, аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання до суду позову та до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні 10.03.2016 року позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. В подальшому позивачка не була присутньою в судовому засіданні, суд вважає можливим справу розглянути у її відсутність.

Відповідач у судовому засіданні 10.03.2016 року позовні вимоги визнав, погодився на розірвання шлюбу і стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі, зазначеному позивачкою. В подальшому відповідач не був присутнім в судовому засіданні, надав до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні встановлено, що 17.08.2013 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб ОСОБА_1 з ОСОБА_2, актовий запис № 367. Між сторонами припинені шлюбні відносини з лютого 2016 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться.

Таким чином, суд вважає, що родина фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам позивача. Вимоги про поділ майна не заявлені.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік видів доходів, які враховують при визначені розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб» №146 від 26.02.1993 р., утримання аліментів здійснюється з усіх видів заробітку і додаткової винагороди, як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з допомоги по безробіттю, допомоги по тимчасовій непрацездатності, одержуваної пенсії, тощо.

За ст.128 КЗпП України та ч.4 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження", при відрахуванні із заробітної плати за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку, крім випадків, коли з його заробітної плати одночасно проводиться відрахування при відбуванні виправних робіт та стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач надає допомогу на утримання дитини на власний розсуд у самостійно визначеному ним розмірі, отримує дохід у вигляді заробітної плати, оскільки працює командиром відділу поліції особливого призначення (м. Миколаїв, Лагерне поле, 5), інших утриманців не має, має задовільний стан здоров'я.

Враховуючи вказані обставини, а також визнання позову відповідачем, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати на користь позивачки на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову, тобто з 11.02.2016 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 79, 88, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112, 180-184, 191 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 17 серпня 2013 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Миколаєва, мешкаючого в АДРЕСА_1, працюючого командиром відділу поліції особливого призначення (м.Миколаїв, вул. Лагерне поле, 5), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки м. Миколаєва, мешкаючої в АДРЕСА_2, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позовної заяви, тобто з 11.02.2016 року, і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяц.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.А. Карташева