справа №176/1882/15-ц
провадження №2/176/457/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 травня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючої судді Завізіон Т.В.,

при секретарі Лоцман М.А.,

з участю позивача ОСОБА_1?

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Жовті Води в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 із третіми особами ОСОБА_3, Жовтоводським міським сектором ДМС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Жовтоводського міського суду із позовом та просить постановити судове рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку по АДРЕСА_1.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, пізніше позивач звернувся до суду із письмовою заявою про закінчення розгляду справи у його відсутності. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач, спочатку у позові, а потім і в судовому засіданні посилався на те, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. Право власності на це спірне житло він отримав на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.12.2003 року. Окрім нього у вказаній квартирі зареєстровані його син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та брат ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Але, зареєструвавшись в квартирі АДРЕСА_1 09.12.2008 року відповідач фактично в цю квартиру ніколи не вселявся та не проживав у ній, участі в утриманні цього житла не ніс. Фактично за життя їх батьків відповідач мешкав разом із ними за адресою АДРЕСА_2. Втім, ще за життя батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, брат скоїв крадіжку його (батькова) майна, після чого уїхав на роботу у Російську Федерацію. На тепер місце знаходження відповідача йому не відомо. Посилаючись на те, що відповідач без поважних причин житловим приміщенням не користується більше року, на те, що він не чинив йому жодних перешкод у користуванні ним, із посиланням на ч. 2 ст. 405 ЦК України, позивач просив його позов задовольнити.

Третя особа, ОСОБА_3, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві позов підтримав та просив розглянути справу без своєї участі.

Третя особа, Жовтоводський міський сектор Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи у судове засідання свого представника не направив, в письмовій заяві просив розглядати справу у відсутність свого представника.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи йому повідомлялося у порядку встановленому ч. 9 ст. 74 ЦПК України, шляхом публікації оголошення у пресі, що підтверджується витягом з газети «Вісті Придніпров'я» від 11.02.2016 р. № 9(1708).

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних доказів та постановляє заочне рішення. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Приписами ч.2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Припинення сімейних відносин з власником житла не позбавляє колишніх членів сім'ї права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником квартири і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 ЖК України щодо плати за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги.

Як встановлено в судовому засіданні із досліджених судом копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, технічного паспорту на житловий будинок, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1. (а.с.7-11)

Із довідки з місця проживання №938 (а.с.12) вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований, окрім позивача, його син ОСОБА_3, третя особа по справі, та брат ОСОБА_2, відповідач по справі.

Із пояснень позивача, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні поясненнями свідків, встановлено, що брат позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєструвався в спірній квартирі 09.12.2008 року. Але фактично за місцем реєстрації останній ніколи не проживав, участі в утриманні житла не приймав, наміру вселятися в квартиру не висловлював, будь-яких перешкод у користуванні житловим приміщенням відповідачу жоден із членів його родини не чинив.

Обставини на які позивач посилається, як на підставу для задоволення своїх вимог знайшли своє об'єктивне підтвердження поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків.

Так, із пояснень свідка ОСОБА_4, який є сусідом позивача із квартири АДРЕСА_1, вбачається, що відповідач вів не дуже впорядкований спосіб життя, одруженим не був, дітей не мав, ніде не працював, зловживав алкоголем. За життя свого батька відповідач скоїв крадіжку речей із квартири АДРЕСА_1, після чого перший звернувся до правоохоронних органів із відповідною заявою, а відповідач виїхав за межі України. У спірному житлі відповідач ніколи не мешкав.

Свідок ОСОБА_5 яка є дружиною позивача дала суду пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_4 Окрім того свідок пояснила, що відповідачу нікто і ніколи не чинив перешкод у користуванні спірним житлом, оскільки він ніколи не виявляв наміру в нього вселитися та жити у ньому.

Оскільки відповідач, не являючись власником житла, і членом сім'ї власника, не проживає і не користується квартирою АДРЕСА_1, що належить позивачу на праві приватної власності більше року, а наявність реєстрації за вказаною адресою перешкоджає позивачу вільно користуватись та розпоряджатись належним останній житлом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані і підлягають задоволенню і ОСОБА_2 має бути визнаний таким, що втратив право користування належним позивачу на праві приватної власності житловим приміщенням.

При цьому, суд враховує, що обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали відповідачу в користуванні квартирою, та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно до пунктів 1-7 ст.71 ЖК України за відповідачем зберігається спірне жиле приміщення понад одного року.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 64, 72, 156 ЖК України, ст.ст. 88, 169, 213-215, 294 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 із третіми особами ОСОБА_3, Жовтоводським міським сектором ДМС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 243 гривні 60 копійок

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Апеляційному суду Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду Т.В. Завізіон