Справа № 639/4276/16-ц
Провадження № 2/639/1575/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Гаврилюк С.М.

при секретарі Чубенко О.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовтневого відділу виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про зняття арешту з майна ,

встановив:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Жовтневого відділу виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про зняття арешту з майна.

Позивачем до початку розгляду справи по суті заявлено клопотання про залишення без розгляду її вимог щодо стягнення з відповідача судового збору у сумі 551,20 грн. , посилаючись на те, що у разі стягнення судом судового збору відповідач буде оскаржувати судове рішення.

Відповідач у судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вислухавши позивача, приходить до висновку про відсутність підстав щодо задоволення необгрунтованого клопотання позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судовий збір належить до судових витрат. Таким чином, вимоги щодо стягнення сплаченого судового збору не може вважатися позовними вимогами.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами передбачений ст. 88 ЦПК України.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

У разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, діючим законодавством України не передбачено вирішення питання щодо розподілу судових витрат на підставі волевиявлення позивача про залишення без розгляду питання щодо стягнення з відповідача судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 79,88,89, 168, п. 5 ч. 1 ст. 207 , 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача про залишення без розгляду її вимог щодо стягнення з відповідача судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.М. Гаврилюк