Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 32 Доповідач Худяков А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Худякова А.М.,

суддів: Косигіної Л.М.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Гайдамащук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 23 червня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, а також упущеної вигоди

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 03.06.2015 року між ним та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» був укладений договір добровільного страхування подорожуючих за кордон №2049229.

По дорозі додому, 14.07.2015 року з позивачем сталася страхова подія у Польщі в м.Рипін у складі-магазині автозапчастин на ліву ногу впав важкий предмет, внаслідок чого була отримана травма відкритий перелом пальця лівої ноги. У подальшому відповідач визнав дану подію страховим випадком і виплатив страхову суму у розмірі 1200 грн. (6% страхової суми) та кошти на медичні витрати і витрати на медикаменти, здійснені у Польщі, на загальну суму 989,22 грн.

У польському закладі охорони здоровя позивачу повідомили про необхідність термінового оперативного втручання, однак через відсутність власних коштів на проведення операції позивач був змушений з вини страхової компанії, з відкритим переломом пальця лівої ноги, з якого постійно йшла кров, терміново їхати додому в м.Житомир, де в подальшому йому була надана медична допомога.

Відповідач відмовив у виплаті витрат, повязаних з вказаним нещасним випадком та отриманням медичної допомоги в Україні, оскільки згідно договору добровільного страхування подорожуючих за кордон дія даного договору закінчується з моменту перетину страхувальником державного кордону України під час вїзду в Україну. Позивач вважає таку відмову незаконною, а тому просив стягнути з відповідача, з урахуванням уточнених вимог, матеріальну та моральну шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я, а також упущеної вигоди, всього на загальну суму 147432,50 грн.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 23 червня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування постановленого по справі рішення і ухвалення нового рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відсутній згідно умов Договору добровільного страхування подорожуючих за кордон обов'язок здійснити страхову виплату на відшкодування витрат, понесених позивачем в Україні після перетину державного кордону, а тому правильно відмовив у задоволенні вимог в частині відшкодування грошових коштів у сумі 4153,08 грн. (та пені) як витрат позивача, пов'язаних з нещасним випадком у Польщі та отриманням медичної допомоги в Україні.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування»договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та вірно послався на положення Закону України «Про страхування», ст.22,611, 612, 614,623 ЦК України.

Доводи, викладені позивачем у позовній заяві, були предметом перевірки суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку.

Відповідно до частини 4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як видно з матеріалів справи, між сторонами 03 червня 2015 року було укладено Договір добровільного страхування подорожуючих за кордон.

Крім вищезазначеного у договорі вказано, що страховик не відшкодовує моральні збитки (п.3.5.5). Договором страхування також не передбачено відшкодування упущеної вигоди та оплату санаторно-курортної путівки.

За таких обставин, суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для стягнення вказаних коштів з відповідача, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, навівши відповідні мотиви.

Доводи апеляційної скарги безпідставні, оскільки спростовуються дослідженими судом доказами.

Виходячи з вищенаведеного, судом першої інстанції при вирішенні спору вірно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам справи.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування рішення, з мотивів, наведених в скарзі, немає.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити. Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 23 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього ж дня на протязі двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді