У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДьоміної О.О.,
суддів: Демяносова М.В., Маляренка А.В., Леванчука А.О., Парінової І.К.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за касаційною скаргою Нарапович ОксаниДмитрівни, яка діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», на рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 липня 2015 рокута ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2011 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_6 у порушення укладених з банком кредитних договорів належним чином не виконує своїх зобов'язань щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними, просив стягнути солідарно з відповідачів, як з боржника та поручителя, заборгованість за двома кредитними договорами на загальну суму 5 678 796 грн 62 коп. та судові витрати. А також визначити порядок виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - належні ОСОБА_6 будинок та земельну ділянку, з наданням позивачу права продажу їх від свого імені будь-якій особі-покупцеві та зняти відповідачів з реєстраційного обліку і виселити з іпотечного майна.

Після уточнення позовних вимог, позивач остаточно просив стягнути з відповідачів солідарно на його користь заборгованість за кредитним договором від 12 вересня 2007 року № 003-2902/756-0142 в загальному розмірі 395 869,74 швейцарських франків та заборгованість за кредитним договором від 12 вересня 2007 року № 003-2902/756-0143 в загальному розмірі 433 272,42 швейцарських франків, а всього стягнути 829 142,16 швейцарських франків.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року, позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 12 вересня 2007 року № 003-2902/756-0142 в розмірі 395 869,74 швейцарських франків, заборгованість за кредитним договором від 12 вересня 2007 року № 003-2902/756-0143 в розмірі 433 272,42 швейцарських франків, у загальному розмірі 829 142,16 швейцарських франків, що еквівалентно 19 086 852 грн 52 коп.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

У задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» в частині стягнення з ОСОБА_7 (поручителя) заборгованості за кредитними договорами відмовлено.

У касаційній скарзі Нарапович О.Д., яка діє в інтересах ПАТ «Універсал Банк» просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позову про солідарне стягнення з ОСОБА_7 заборгованості за кредитними договорами та в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк», суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що ОСОБА_6 порушила взяте на себе зобов'язання за кредитними договорами, у зв'язку з чим вимога банку про дострокове повернення кредиту, процентів за кредитом, стягнення штрафних санкцій є обґрунтованою. Крім того, відмовляючи у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_7, суди виходили з того, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 вересня 2013 року договір поруки № 003-2902/756-0143-Р визнано припиненим з 7 грудня 2007 року, а договір поруки № 003-2902/756-0142-Р є припиненим на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Проте повністю погодитись із висновками апеляційного суду не можна з наступних підстав.

Судами встановлено, що 12 вересня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 003-2902/756-0142, згідно з умовами якого банк зобов'язується надати позичальнику на споживчі потреби грошові кошти в сумі 337 000 швейцарських франків, що еквівалентно 1 434 447 грн 58 коп., а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 9,45 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені вказаним договором (т. 1 а. с. 13-25).

10 травня 2009 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_6 укладено додаткову угоду № б/н до кредитного договору від 12 вересня 2007 року № 003-2902/756-0142 (т. 3 а. с. 46-51), якою внесено зміни до кредитного договору, в тому числі визначений порядок сплати процентів, а також зазначено новий розмір підвищеної процентної ставки за користування коштами понад встановлений строк (або термін погашення).

3 червня 2009 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_6 укладено додаткову угоду № б/н до кредитного договору від 12 вересня 2007 року № 003-2902/756-0142 (т. 3 а. с. 52-67), якою текст договору викладено в новій редакції.

12 вересня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 003-2902/756-0143, згідно з умовами якого банк зобов'язується надати позичальнику на споживчі потреби грошові кошти в сумі 150 000 швейцарських франків, що еквівалентно 638 478 грн 15 коп, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 11,45 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені вказаним договором (т. 1 а с. 26-37 - копія договору з додатками).

7 грудня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_6 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору від 12 вересня 2007 року № 003-2902/756-0143 (т. 1 а. с. 38-51), якою внесено зміни до кредитного договору, а саме про те, що банк зобов'язується надати позичальнику кредит у формі кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту кредитної лінії, що дорівнює 240 000 швейцарських франків, що еквівалентно 1 068 863 грн 04 коп., у порядку і на умовах, визначених цим договором.

26 грудня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_6 укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору від 12 вересня 2007 року № 003-2902/756-0143 (т. 1 а. с. 52-66), якою внесено зміни до кредитного договору, а саме про те, що банк зобов'язується надати позичальнику кредит у формі кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту кредитної лінії, що дорівнює 285 000 швейцарських франків, що еквівалентно 1 246 155 грн 66 коп., у порядку і на умовах, визначених цим договором.

31 березня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_6 укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору від 12 вересня 2007 року № 003-2902/756-0143 (т. 1 а.с. 67-78), якою внесено зміни до кредитного договору, а саме про те, що банк зобов'язується надати позичальнику кредит у формі кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту кредитної лінії, що дорівнює 355 000 швейцарських франків, що еквівалентно 1 799 699 грн 54 коп., у порядку і на умовах, визначених цим договором.

10 травня 2009 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_6 укладено додаткову угоду № б/н до кредитного договору від 12 вересня 2007 року № 003-2902/756-0143 (т. 3 а. с. 7-20), якою внесено зміни до кредитного договору, а саме визначено порядок сплати процентів, а також зазначено про підвищення процентної ставки до 40,35 % річних за користування коштами понад встановлений строк (або термін погашення).

3 червня 2009 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_6 укладено додаткову угоду № б/н до кредитного договору від 12 вересня 2007 року № 003-2902/756-0143 (т. 3 а. с. 21-42), якою внесено зміни до кредитного договору, в тому числі визначено порядок сплати процентів та підвищених процентів, визначено графіки погашення кредиту та інше.

12 вересня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_7 було укладено договір поруки № 003-2902/756-0142-Р (т. 1 а. с. 79-81), відповідно до якого ОСОБА_7 зобов'язався перед банком відповідати за невиконання ОСОБА_6 усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору від 12 вересня 2007 року № 003-2902/756-0142, в повному обсязі як таких, що існують у теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

3 червня 2009 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_7 було укладено додаткову угоду до договору поруки від 12 вересня 2007 року № 003-2902/756-0142-Р (т. 3 а. с. 43-45).

Також 12 вересня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_7 було укладено договір поруки № 003-2902/756-0143-Р (т. 1 а. с. 82-84), відповідно до якого ОСОБА_7 зобов'язався перед банком відповідати за невиконання ОСОБА_6 усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору від 12 вересня 2007 року № 003-2902/756-0143, в повному обсязі як таких, що існують у теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

7 грудня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_7 укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки від 12 вересня 2007 року № 003-2902/756-0143 (т. 1 а. с. 85), в якій п. 1.2 договору викладено в новій редакції, зокрема, зазначено, що сума основного договору становить 240 000 швейцарських франків, яка надається двома траншами у 150 000 і 90 000 швейцарських франків зі сплатою 11,45 % річних, з терміном повернення першого траншу - 10 вересня 2027 року, другого траншу - 10 листопада 2027 року.

26 грудня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_7 укладено додаткову угоду № 2 до договору поруки від 12 вересня 2007 року № 003-2902/756-0143 (т. 1 а. с. 86), в якій п. 1.2 договору викладено в новій редакції, зокрема, зазначено, що сума основного договору становить 285 000 швейцарських франків, яка надається трьома траншами у 150 000, 90 000 і 45 000 швейцарських франків зі сплатою 11,45 % річних, з терміном повернення першого траншу - 10 вересня 2027 року, другого траншу - 10 листопада 2027 року, третього траншу - 10 грудня 2027 року.

31 березня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_7 укладено додаткову угоду № 3 до договору поруки від 12 вересня 2007 року № 003-2902/756-0143 (т. 1 а. с. 87), в якій п. 1.2 договору викладено в новій редакції, зокрема, зазначено, що сума основного договору становить 355 000 швейцарських франків, яка надається чотирма траншами у 150 000, 90 000, 45 000 і 70 000 швейцарських франків зі сплатою 11,45 % річних, з терміном повернення першого траншу - 10 вересня 2027 року, другого траншу - 10 листопада 2027 року, третього траншу - 10 грудня 2027 року і четвертого траншу - 10 березня 2028 року.

Позивач виконав взяті на себе зобов'язання за обома кредитними договорами в повному обсязі, що підтверджується виписками з рахунку і фактично не оспорюється представниками відповідачів.

Відповідачка ОСОБА_6 порушила умови кредитних договорів, допустивши заборгованість.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто, отримуючи кредит позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, а також сплатити проценти в розмірі та на умовах, передбачених кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитом як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не вказано договором поруки.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_7 за договором № 003-2902/756-0143, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 вересня 2013 року договір поруки № 003-2902/756-0143-Р від 12 вересня 2007 року припинено з 7 грудня 2007 року. Рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

За змістом положень ч. 4 ст. 559 ЦК України для припинення поруки має настати декілька умов: настання строку, визначеного у договорі поруки, або настання строку виконання основного зобов'язання; непред'явлення вимог до поручителя протягом шести місяців з дня настання такого строку. При цьому строк настання виконання основного зобов'язання може настати у строк, визначений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що 3 червня 2009 року між позивачем та позичальником було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору № 003-2902/756-0142, якою було змінено умови основного договору, а саме строк кредитування, відсоткову ставку за кредитним договором, погоджено графік виплати простроченої заборгованості станом на червень 2009 року.

В той же день між позивачем та ОСОБА_7 було укладено додаткову угоду б/н до договору поруки № 003-2902/756-0142-Р, підписанням якої поручитель підтвердив, що він зобов'язується відповідати за невиконання боржником усіх його зобов'язань перед кредитором, у тому числі з урахуванням укладеної 3 червня 2009 року додаткової угоди б/н до вказаного кредитного договору.

Враховуючи те, що позичальник своїх зобов'язань за кредитним договором не виконує, 12 березня 2010 року позивачем направлено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вимогу про сплату заборгованості, при цьому як боржника, так і поручителя було попереджено про дострокове повернення кредитних коштів, а саме протягом тридцяти днів після отримання вимоги.

Вимоги позичальником та поручителем було отримано 15 квітня 2010 року, що підтверджується матеріалами справи, а отже, термін повернення кредиту настав 16 травня 2010 року.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України доводів апеляційної скарги ПАТ «Універсал Банк» та докази, надані на її обґрунтування, належним чином не перевірив, не надав належної оцінки договору поруки № 003-2902/756-0142-Р ідодатковим угодам та дійшов помилкового висновку про те, що заборгованість за кредитним договором № 003-2902/756-0142 виникла у травні 2009 року, а з червня 2009 року почався перебіг шестимісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Оскільки порушення норм матеріального та процесуального права призвело до неправильного вирішення спору і ці порушення допущені судом апеляційної інстанції при розгляді справи, ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у позові про стягнення з ОСОБА_7 як поручителя заборгованості за кредитним договором від 12 вересня 2007 року № 003-2902/756-0142, а справа в цій частині - передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Нарапович ОксаниДмитрівни, яка діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року в частині відмови у позові про стягнення з ОСОБА_7 як поручителя заборгованості за кредитним договором від 12 вересня 2007 року № 003-2902/756-0142 скасувати.

Справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

А.О. Леванчук

А.В. Маляренко

І.К. Парінова