АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7335/16 Головуючий 1 інст. - Бєссонова Т.Д.
Справа № 623/2524/16-ц Доповідач - Бурлака І.В.
Категорія: право власності
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» грудня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокуратури Харківської області на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 жовтня 2016 року по справі за заявою заступника керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Червонооскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визнання майна безхазяйним та передачу його у власність територіальної громади,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року заступник керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Червонооскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області звернувся до суду з зазначеною заявою.

В обґрунтування своєї заяви посилався на те, що після смерті ОСОБА_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) по КСП «Червоний Оскіл» на території Червонооскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області у розмірі 6,7 умовних кадастрових гектар, вартість якої станом на 01 січня 2016 року становила 192483,41 грн. Право на земельну частку (пай) належало ОСОБА_1 згідно сертифікату серії НОМЕР_1, виданого на підставі розпорядження Ізюмської районної державної адміністрації № 422 від 12 вересня 1997 року та розпорядження Ізюмської районної державної адміністрації № 237 від 04 травня 2000 року. Іншого нерухомого майна ОСОБА_1 на території сільської ради не мав. Протягом більш ніж одного року після відкриття спадщини будь-які спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не зверталися, відомості щодо складання заповіту ОСОБА_1 відсутні.

Вказав, що на день відкриття спадщини, Червонооскільська сільська рада Ізюмського району Харківської області була органом, який уповноважений взяти земельну ділянку на баланс, але вона не вчинила жодних дій для переходу земельної ділянки у власність держави, а отже вищезазначена земельна ділянка не має власника.

Просив визнати спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_1, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, на земельну частку (пай) розміром 6,7 умовних кадастрових гектар в адміністративних межах Червонооскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, згідно сертифікату про право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 виданого на підставі розпорядження Ізюмської районної державної адміністрації № 422 від 12 вересня 1997року, вартістю 192483,41 грн., безхазяйним майном та передати її у власність територіальній громаді с. Оскіл Ізюмського району Харківської області в особі Червонооскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 жовтня 2016 року в задоволенні заяви заступника керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Червонооскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду прокуратура Харківської області подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення - скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву прокурора у повному обсязі. При цьому посилалася на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що згідно листа Управління Держгеокадастру в Ізюмському районі Харківської області № 10-20.02.-0.3-2985/2-16 від 26 жовтня 2016 року на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 зазначена не витребувана земельна ділянка (пай) НОМЕР_3 площею 4,3111 га ріллі контур НОМЕР_4 кадастровий номер НОМЕР_2 із земель реформованого КСП «Червоний Оскіл» за межами населених пунктів на території Червонооскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тобто зазначена земельна частка (пай) є об'єктом цивільних прав з моменту присвоєння їй кадастрового номеру; що на теперішній час держава в особі органів місцевого самоврядування позбавлена права розпоряджатися вказаною земельною ділянкою та отримувати кошти до бюджету.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу прокуратури Харківської області необхідно задовольнити частково, рішення суду - скасувати.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату в умовних кадастрових гектарах, межі якої в натурі (на місцевості) не визначені, не є річчю чи майном, тому визнати її безхазяйною нерухомою річчю неможливо.

Проте, з таким висновком суду повністю погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_1 Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) по КСП «Червоний Оскіл» відповідно до сертифікату НОМЕР_1, який видано йому, як члену колективного сільськогосподарського підприємства "Червоний Оскіл", який проживав в с. Капитолівка Ізюмського району Харківської області на підставі розпорядження Ізюмської районної державної адміністрації від 12 вересня 1997 року за № 422. В сертифікаті зазначено, що ОСОБА_1 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Червоний Оскіл» розміром 8,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартість якої становила 28773,00 грн. Сертифікат не зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Із відповіді Ізюмської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у Харківській області від 01 вересня 2016 року вбачається, що після смерті ОСОБА_1 спадкова справа не заводилася, заповіти на території Ізюмського району не посвідчувалися. Із довідки виконкому Червонооскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області від 05 серпня 2016 року вбачається, що нерухомого майна за ОСОБА_1 на території сільської ради не зареєстровано.

Частиною 1 статті 137 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин передбачено, що майно, яке не має власника або власник якого невідомий (безхазяйне майно), надходить у власність держави за рішенням виконавчого комітету районної, міської Ради народних депутатів, винесеним за заявою фінансового органу.

Із змісту зазначеної статті вбачається, що майно померлого переходить у власність інших осіб в порядку спадкування. До держави воно переходить як спадкове тільки при відсутності спадкоємців або коли спадкоємці відмовилися від спадщини, а не як безхазяйне.

Пунктом 1 частини1 статті 555 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин передбачено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом.

Із змісту статті 524 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин вбачається, що особисті немайнові права, які тісно пов'язані з майновими правами є предметом спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи власник сертифіката на право на земельну частку (пай) помер. Спадкоємців ані за законом, ані за заповітом немає.

Оскільки держава завжди приймає спадкове майно і відмовитися від нього не має права ні за будь - яких обставин, при цьому, виходячи з вимог статті 524, 555 ЦК УРСР, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, будь - якого акта або дії для прийняття спадщини з боку держави не потрібно, судова колегія зазначає, що так як право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату є спадщиною, до держави перейшло це право відповідно до вимог законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин, вважати його безхазяйним підстав немає, і заява про визнання спадкового майна безхазяйним не грунтується на вимогах закону.

Як вбачається з відповіді Управління Держгеокадастру в Ізюмському районі Харківської області від 26 жотвня 2016 року цей сертифікат знаходиться на зберіганні в Управлінні Держгеокадастру в Ізюмському районі Харківської області.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущений строк позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Проте, в даному випадку ухвалене судом першої інстанції у справі рішення не відповідає зазначеним вимогам матеріального та процесуального закону.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції в порушення вимог ст. 212 - 214 ЦПК України не надав належної оцінки наявним у справі доказам, не встановив фактично обставин, які мають значення для правильного вирішення справи дійшов помилкового висновку щодо відмови в задоволенні заяви з підстав того, що право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату не є спадщиною, тому не може бути визнано безхазяйним.

За таких обставин судова колегія вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні заяви з інших підстав, а саме за безпідставністю вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.1 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2.ст.314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу прокуратури Харківської області - задовольнити частково.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 жовтня 2016 року - скасувати і в задоволенні заяви заступника керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Червонооскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії