СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/51/16
ун. № 759/1468/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Семаніва Ю.В., розглянувши матеріали цивільної справи за скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, підписану його представником ОСОБА_3 на дії та рішення старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Галіч Наталії Василівни,

В С ТА Н О В И В:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшла скарга фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, підписана його представником за довіреністю ОСОБА_3 на дії та рішення старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Галіч Наталії Василівни.

Зокрема, у скарзі скаржник просить визнати дії старшого виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Галіч Н.В. щодо постановлення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.12.2015 року неправомірними та скасувати зазначену постанову. В обґрунтування своїх вимог, скаржник посилається на те, що виконавчий документ повернуто неправомірно, оскільки державним виконавцем не здійснено всіх необхідних заходів для розшуку майна боржника. Зокрема, скаржник звертає увагу, що боржник ОСОБА_5 досягла пенсійного віку, а тому на її пенсію може бути звернено стягнення, проте зазначений факт, наряду з іншими фактами не були перевірені державним виконавцем, відповідно, на думку скаржника, державним виконавцем було не вжито усіх необхідних заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», спрямованих на повне та своєчасне виконання судового рішення, яке до теперішнього часу залишається не виконаним. Що призводить до порушення майнових прав стягувача.

Крім того, ОСОБА_2 просив поновити йому строк оскарження, оскільки постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві він отримав лише 06.01.2016р., а тому вважав, що строк оскарження пропущений ним з поважних причин і просив його поновити на підставі частини 2 ст.385 ЦПК України.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києві від 03.03.2016 року скаржнику було поновлено строк на звернення до суду.

В судовому засіданні представники скаржника скаргу підтримали, просили її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Старший виконавець ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Галіч Н.В. була присутня у судовому засіданні 22.03.2016 року, проти задоволення скарги заперечила, надала копії матеріалів виконавчого провадження, завірені належним чином, пояснила, що у ході виконавчого провадження частина запитів направлялась з використанням нової експериментальної системи в автоматичному режимі. Згідно з отриманими відповідями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Держгеокадастру у м. Києві, а також за наслідками виходу державного виконавця та відповідно до складеного ним акту про відсутність доступу до приміщення - майна боржника виявлено не було, з огляду на що, було складено зазначену постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Подальший розгляд справи, державний виконавець просила проводити у її відсутність.

Представники скаржника, ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження подали письмові пояснення до заперечень на скаргу, в яких зазначили, що в ході виконавчого провадження їх не було повідомлено про накладання арешту майна боржника від 02.09.2015 року, також представники звернули увагу на відсутність повторних запитів державного виконавця до УДАІ м.Києва щодо наявності майна боржника, відсутність заходів щодо привіду боржника, відсутність належної перевірки факту отримання, або неотримання пенсії боржником, відсутність належних заходів щодо примусового входу до приміщення боржника та на помилкові відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно ОСОБА_6, в той час, як боржником є ОСОБА_5. За цих підстав, представники наполягали на задоволенні їх скарги.

Заслухавши пояснення представників стягувача, державного виконавця, дослідивши матеріали справи, у тому числі, і матеріали виконавчого провадження, суд дійшов до таких висновків.

Судом вставлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.04.2013р. з ОСОБА_5 стягнуто на користь фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 суму заборгованості у розмірі 18 230 грн. 00 коп., на виконання якого 30.08.2013р. був виданий виконавчий лист, який знаходився на виконанні у ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві (а.с. 6-7).

13.07.2015 року постановою державного виконавця № 48103734 відкрито виконавче провадження.

Матеріали виконавчого провадження свідчать про таке.

Відповідно до відповіді УДАІ м. Києва - за боржником зареєстрований транспортний засіб.

02.09.2015 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника, та направлена в УДАІ м. Києва.

03.09.2015 року згідно з відповіддю на постанову про арешт майна боржника зазначено, що у боржника за такою адресою автомобіль не значиться. Того ж дня, державним виконавцем винесено постанова про розшук майна боржника та направлено в УДАІ для виконання, згідно відповіді на дану постанову даний транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1АДРЕСА_1, яка не являється боржником згідно виконавчого провадження (а.с.51-53).

Згідно відповіді національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, боржник, серед власників, які володіють значними пакетами акцій (10 відсотків і більше статутного капіталу) емітентів, відсутній (а.с.55).

Згідно відповіді Держгеокадастру у м. Києві, відомості щодо реєстрації боржником земельних ділянок - відсутня (а.с.54).

Також, матеріали виконавчого провадження містять запити державного виконавця до УДАІ м. Києва (а.с.56), до ГУ державного земельного агентства м. Києва - без відповіді (а.с.57), БТІ м. Києва - без відповіді (а.с.59), відділу технічної державної інспекції сільського господарства у м. Києві - без відповіді (а.с.61), автоматичні відповіді з Пенсійного фонду України (а.с.62, 64), Державної податкової служби (а.с.63) про відсутність інформації відносно боржника, копію інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, об'єкти нерухомого майна, відповідно якої надано інформацію відносно ОСОБА_6, яка не боржником у вказаному виконавчому провадженні (а.с.69), також зазначено про приналежність на праві власності ОСОБА_5 квартири у м. Одеса (а.с.70).

Також матеріали виконавчого провадження містять акт державного виконавця від 18.12.2015 року згідно з яким встановлено, що виходом державного виконавця за адресою, вказаною у виконавчому документі, доступу до житлового приміщення не надано, двері ніхто не відчинив (а.с.72).

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві старшого державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Галіч Н.В. від 28.12.2015р., виконавчий лист №2/759/2395/13 від 30.08.2013р. Святошинського районного суду м. Києва повернутий стягувачеві ФОП ОСОБА_2 у зв'язку із тим, що майно боржника не розшукано (а.с. 8).

Судовим розглядом також встановлено, що станом на день розгляду скарги, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19.04.2013р. про стягнення з ОСОБА_5 на користь фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 суму заборгованості у розмірі 18 230 грн. 00 коп. не виконано.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вжити передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. А відповідно до частини 2 цієї статті, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до п.7 ч.1 ст.47 вказаного вище Закону, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснювалося частково, повертається у разі, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

В частині 4 цієї ж норми Закону передбачено, що про повернення стягувачеві виконавчого документа державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України" (Заява N 40450/04) Суд повторює, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

В даному випадку, постанова від 28.12.2015р. старшого державного виконавця Відділу ДВС Святошинського РУЮ у м.Києві Галіч Н.В. не є в повній мірі мотивованою та є передчасно, оскільки не вжито всіх заходів примусового виконання рішень, зокрема, автоматичні відповіді з Пенсійного фонду України та Державної фіскальної не можуть братись судом до уваги, оскільки, в судовому засіданні сам державний виконавець повідомив про недосконалість роботи автоматичних запитів в той період часу, запит до відділу технічної державної інспекції сільського господарства у м. Києві - залишився без відповіді, копія інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, об'єкти нерухомого майна - містить інформацію про особу, яка не є боржником у справі, не оцінено наявність власності у боржника згідно цієї довідки, не вжито заходів щодо встановлення місцезнаходження особи-боржника, не розглянуто можливостей застосування примусового привіду, чи застосування заходів щодо примусовий входу до місця проживання боржника, вказаному у виконавчому листі, у зв'язку з чим суд визнає скаргу обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню в частині скасування постанови.

Водночас, вимоги скаржника в частині, щодо зобов'язання державного виконавця відновити виконавче провадження - не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Таким чином, оскільки законом передбачено, наслідки коли постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження визнана судом незаконною, то зобов'язувати державного виконавця відновити виконавче провадження не має підстав, а тому вимоги скаржника в цій частині задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 124 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 11, 18, 19, 49, 51, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 14, 209-210, 223, 293, 294, 383 - 387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, підписану його представником ОСОБА_3 на дії та рішення старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Галіч Наталії Василівни - задовольнити частково.

Постанову державного виконавця Відділу ДВС Святошинського РУЮ у м.Києві Галіч Н.В. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 218.12.2015р., винесену в межах виконавчого провадження № 48103734 по виконанню виконавчого листа №2/759/2395/13 від 30.08.2013р. Святошинського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_5 на користь фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 суму заборгованості у розмірі 18 230 грн. 00. - скасувати.

В іншій частині тскарги - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а особами, без присутності яких постановлена ухвала - протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Семаніва