Номер провадження: 22-ц/785/4655/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.06.2016 року м. Одеса

Суддя Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області Фальчука В.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2007 року в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Товариства обмеженою відповідальністю «ЛЕММА», за участю третьої особи на стороні відповідача, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання права власності, та за позовною заявою третьої особи - виконавчого комітету Одеської міської ради до Товариства обмеженою відповідальністю «ЛЕММА» про зобовязання знести самочинно побудований будинок, -

встановила;

16.09.2015 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 04.10.2007 року у зазначеній цивільній справі посилаючись на те, що він участі у справі не приймав, але судовим рішенням порушені його корпоративні права, як співзасновника ТОВ «ЛЕММА».

Розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає необхідним відмовити у прийнятті апеляційної скарги, за наступних підстав;

За правилами ч.1ст.292 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи, судом першої інстанції розглянута цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «ЛЕММА» та третьої особи - виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, та позовом третьої особи - виконавчого комітету Одеської міської ради до ТОВ «ЛЕММА» про зобовязання знести самочинно побудований будинок.

Відповідно до вимог ч.3ст.38 ЦПК України, юридичних осіб представляють їхні органи, що діють в межах повноважень, наданих законом, статутом чи положенням, або їх представники.

Під час розгляду вказаної цивільної справи у суді першої інстанції ОСОБА_2 був директором ТОВ «ЛЕММА», і згідно довіреності, яка міститься у матеріалах справи, надавав право ОСОБА_4 представляти інтереси ТОВ «ЛЕММА» у Київському районному суді м. Одеси. Після ухвалення 04 жовтня 2007 року Київським районним судом м. Одеси судом рішення за результатами розгляду цієї справи, ТОВ «ЛЕММА» не подавало апеляційних скарг на це рішення. ОСОБА_2, як директор ТОВ «ЛЕММА» знав про це рішення, та мав можливість подати апеляційну скаргу як керівник ТОВ «ЛЕММА».

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою ОСОБА_2 послався на те, що він є співзасновником ТОВ «ЛЕММА», і його частка у статутному капіталі цього товариства складає 14%. Тому він вважає, що рішенням суду першої інстанції, яке він оскаржує, вирішене питання про його майнові права.

Згідно ч.1ст.92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обовязків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Управління товариством здійснюють його органи. Органи управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом -ст.97 ЦПК України.

Згідно із ч.5ст.98 ЦК України рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Відповідно до ч.1ст.113 ЦК України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

За змістом ч.1ст.115 ЦК України господарське товариство є власником: майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої учасником товариства у результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з ч.1ч.2ст.116 ЦК України, учасники товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); вийти у встановленому порядку з товариства; здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом; одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом.

Порядок управління товариством з обмеженою відповідальністю визначено ст.145 ЦК України.

З огляду на встановлені норми матеріального права суд приходить до висновку, що ТОВ «ЛЕММА», учасником якого є ОСОБА_2, діє як самостійний субєкт цивільних прав та обовязків, управління ним здійснює його орган. Учасники ж цього товариства мають право брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); вийти у встановленому порядку з товариства здійснити відчуження часток у статутному складеному капіталі товариства цінних паперів що засвідчують участь у товаристві у порядку встановленому установчим документом та самостійно лише оскаржувати до суду рішення загальних зборів.

Згідно ч.3ст.96 ЦК України, учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобовязаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобовязаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

У вказаній справі ТОВ «ЛЕММА», учасником якого є ОСОБА_2, брало участь у справі як відповідач за первісним позовом та позовом третьої особи виконавчого комітету Одеської міської ради, і не було позбавлене права подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

На підставі наведеного суд визнає, що ОСОБА_2 не має права на подачу апеляційної скарги, оскільки його права цим судовим рішенням не порушені. Тому йому необхідно відмовити у прийнятті апеляційної скарги.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 не має процесуального права на апеляційне оскарження судового рішення у справі, правових підстав для вирішення питання про дотримання ним строків для подачі апеляційної скарги та сплату судового збору за подачу апеляційної скарги - не мають правового значення у даному випадку, і тому не підлягають вирішенню апеляційним судом.

Керуючись ч.1ст.292, ч.1ст.313 ЦПК України суддя Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалив;

Відмовити ОСОБА_2 в прийнятті апеляційної скарги на рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2007 року, в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Товариства обмеженою відповідальністю «ЛЕММА», за участю третьої особи на стороні відповідача, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання права власності, та за позовною заявою третьої особи - виконавчого комітету Одеської міської ради до Товариства обмеженою відповідальністю «ЛЕММА» про зобовязання знести самочинно побудований будинок.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, на протязі двадцяти днів, з дня набрання законної сили.

Суддя апеляційного суду Одеської області: В.П. Фальчук