Справа № 463/196/16 Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 22-ц/783/4157/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого- судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і ОСОБА_2

при секретарі Куцик І.Б.,

за участю представника ОСОБА_3-ОСОБА_4, представника ПАТ КБ "Приват Банк" ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6, представника ОСОБА_7 на ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 21 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ Комерційний банк /КБ/ "Приват Банк" про захист порушених прав споживача та визнання окремого положення договору банківського дебетового карткового рахунку недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 21 квітня 2016 року заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 15.06.2015 року по справі №463/1045/15-ц за позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ Комерційний банк /КБ/ "Приват Банк" про захист порушених прав споживача та визнання окремого положення договору банківського дебетового карткового рахунку недійсним залишено без задоволення.

Вищезгадану ухвалу через свого представника ОСОБА_6 оскаржив позивач ОСОБА_7. Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та такою, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу, що суд при прийнятті рішення по суті не врахував, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов"язані з його недійсністю. Вважає, що правова позиція суду першої інстанції різниться з позицією в рішенні Святошинського районного суду м. Києва від 10 грудня 2013 року у справі №759/11636/13-ц. Стверджує, що в рішенні Личаківського районного суду м. Львова від 15 червня 2015 року у справі № 463/1045/15-ц та ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року у справі № 759/11636/13-ц безпосередньо пов"язані і між ними існує приюдиційний, матеріально-правовий зв"язок. Також вважає, що факти встановлені в ухвалі Святошинського районного суду м.Києва від 03 грудня 2015 року у справі № 759/11636/13-ц мають істотне значення для справи № 463/1045/15-ц, що в свою чергу обумовлює зовсім інше вирішення даного спору судом. В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 21 квітня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 червня 2015 року задовольнити та рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 червня 2015 року скасувати, а вимоги ОСОБА_7 задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_6, представника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Статтею 361 ЦПК України передбачено, наступне.

1. Рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

2. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до п.п. 3, 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв"язку з нововиявленими обставинами", нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Вважаючи порушеними свої права, як споживача, заявник ОСОБА_7 звернувся до суду з вимогою про скасування винесеного Личаківським районним судом м.Львова рішення від 15 червня 2015 року, яке вступило в законну силу, та було предметом перегляду суду апеляційної та касаційної інстанції за нововиявленими обставинами з підстави неоднакового застосування судом вимог закону з покликанням на конкретні рішення судів України, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 грудня 2013 року справа № 759/11636/13-ц, рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровськ від 25 червня 2014 року справа №201/6674/14-ц, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.01.2016 року справа №752/3097/15-ц, які набрали законної сили, у відповідності до яких були задоволені аналогічні вимоги. Тобто, позивачем обрано спосіб захисту у вигляді скасування рішення за нововиявленими обставинами.

Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Личаківського районного суду міста Львова від 15.06.2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ Комерційний банк /КБ/ "Приват Банк" про захист порушених прав споживача та визнання окремого положення договору банківського дебетового карткового рахунку недійсним, суд виходив з тих обставин, що в суду відсутні підстави для скасування рішення суду за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та не вважає, що вищезгадані рішення інших судів, які жодним чином не стосуються прав та обов"язків ОСОБА_7, окрім цього згадані рішення не входять до предмета доказування у справі, в зв"язку з чим не можуть вплинути на висновки суду про права та обов"язки сторін в розгляді даної справи.

В той же час, колегія суддів звертає увагу апелянту, що лише згідно ч.1 ст. 307-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов"язковим для всіх суб"єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов"язані привести свою судову практику у відповідність із рішення Верховного Суду України.

Вищезгадані рішення судів першої інстанції не є такими, що створюють практику для даної справи і не є підставою для перегляду рішення Личаківським районним судом м.Львова рішення від 15 червня 2015 року у зв"язку з нововиявленими обставинами, оскільки лише з підстав зазначених в ст.361 ЦПК України, які є вичерпними та розширеному тлумаченню не підлягають, може бути переглянуте рішення за нововиявленими обставинами.

Натомість ст.355 ЦПК України передбачено інший порядок та підстави можливого звернення до суду з вимогою про перегляд судового рішення, а саме щодо неоднакового застосування судом норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

За таких обставин, колегія судів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для перегляду рішення Личаківського районного суду міста Львова від 15 червня 2015 року у зв"язку з нововиявленими обставинами.

Жодні з доводів апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а відтак колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6, представника ОСОБА_7 та скасування ухвали.

Судом першої інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_6, представника ОСОБА_7 відхилити, а ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 21 квітня 2016 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.313, п.4 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, представника ОСОБА_7 - відхилити.

Ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 21 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набранням ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

ОСОБА_2