АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/936/16-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/796/К/16 ОСОБА_1
Категорія № 33 (І) Доповідач Соколан Н. О..
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Соколан Н. О.

суддів Бондар Я. М., Зубакової В. П.

За участю: секретаря Євтодій К. С.,

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 лютого 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до начальника міліції Саксаганського району м. Кривого Рогу, прокурора Саксаганського району м. Кривого Рогу про звільнення заручниці, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до начальника міліції Саксаганського району м. Кривого Рогу, прокурора Саксаганського району м. Кривого Рогу про звільнення заручниці.

Ухвалою судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 лютого 2016 року у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2 відмовлено за непідвідомчістю.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали судді та направлення справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду, посилаючись на те, що судом порушено норми процесуального права. Зокрема, суд порушив її право на захист, не надав змоги усунути недоліки позовної зави.

Перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції керувався п.1 ч. 1 ст. 122 ЦПК України та виходив з того, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 3 Постанови № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17; далі КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У звязку з наведеним, суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, субєктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_2 оскаржує дії посадових осіб правоохоронних органів поліції та прокуратури, що, як відноситься до компетенції кримінального судочинства.

Тому колегія суддів погоджується з висновком судді суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження, оскільки розгляд зазначених вимог не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд порушив її право на захист та не надав можливості усунути недоліки позовної заяви колегією суддів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки чинним законодавством не передбачена можливість залишення без руху позовних заяв, що не підлягають розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно відмовлено у відкритті провадження відповідно до п. 1 ч 2. ст. 122 ЦПК України, і підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 303,307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: