Справа № 212/2046/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Чайкіна І.Б.; секретарі судового засідання Гавеля Ю.О., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , законний представник якого ОСОБА_2 , заінтересовані особи - Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, Міністерство соціальної політики України, Антитерористичний центр при Службі безпеки України про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 , законний представник якого ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаною заявою, просила встановити факт участі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в бойових діях під час проведення антитерористичної операції в Донецькій області; встановити факт загибелі ОСОБА_3 , ( позивний « ОСОБА_4 »), ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час бойових дій в с. Карлівка Мар`їнського району Донецької області в зоні антитерористичної операції; встановити факт добровільного забезпечення або добровільного залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції ОСОБА_3 ( позивний « ОСОБА_4 »), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підтвердження вимог ОСОБА_2 вказала, що є матір`ю спільної з ОСОБА_3 , дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 17.04.2014 року по 23.05.2014 року безпосередньо та добровільно брав участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, приймав участь у бойових діях під час проведення антитерористичної операції з метою захисту незалежності, Суверенітету та територіальної цілісності України, у статусі добровольця. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 загинув, в Донецькій області під с. Карлівка, в статусі добровольця. Відповідно до довідки про причину смерті ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті: руйнування головного мозку, множинні вогнепальні кульові поранення голови з пошкодженням головного мозку. Обставинами загибелі ОСОБА_3 є те, що він 23.05.2014 року під час виконання завдання командира добровольчого батальйону територіальної оборони Донецької області «Донбас» ОСОБА_5 із звільнення підконтрольної терористами ( сепаратистами) території в Донецькій області, з метою захисту незалежності суверенітету та територіальної цілісності України, рухаючись в автоколоні за маршрутом смт. Великоновосілки с. Карлівка Мар`їнського району Донецької області, потрапили в засідку терористів біля блокпосту поблизу Карлівського водосховища та були обстріляні з автоматичної зброї, кулеметів, гранатометів одночасно з кількох позицій.

До судового засідання законний представник заявника ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила задовольнити.

Представник зацікавленої особи Державної служби України у справах ветеранів та учасників антитерористичної операції в судове засідання не з`явився, надали письмову заяву в якій просили вилучити їх зі складу заінтересованої особи, про що надали пояснення.
Представник зацікавленої особи антитерористичного центру при Службі безпеки України в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 27 квітня 2016 року до суду надійшов лист від представника зацікавленої особи із якого вбачається, що АТЦ при СБ України не є зацікавленою особою, просить провести судове засідання без участі представника.
Представник зацікавленої особи міністерства соціальної політики України в судове засідання не з`явився, надали письмове клопотання в якому просили розглянути справу в їх відсутність.
Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідност.197 ЦПК України не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є матір`ю спільної з ОСОБА_3 дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с. 38 ).
Відповідно до копії довідки від 15.10.2014 року № 50 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції виданої ОСОБА_2 зазначається про те, що заявник постійно проживала в АДРЕСА_1 і перемістилася з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_2 (а.с.36).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, про що зроблено актовий запис № 951, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Піски, Ясинуватський район, Донецької області, Україна (а.с.37).

Із копії довідки № 1465 від 23.05.2014 року про причину смерті ОСОБА_3 вбачається, що причиною смерті ОСОБА_3 було руйнування головного мозку, множинні вогнепальні кульові поранення голови з пошкодженням головного мозку (а.с.13)
Як вбачається із нотаріально посвідчених копій заяв ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 «про підтвердження факту забезпечення проведення антитерористичної операції, безпосередньої участі у бойових діях під час проведення антитерористичної операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у складі добровольчого батальйону територіальної оборони Донецької області «Донбас» у якості добровольця» ОСОБА_3 у період з 17.04.2014 року по 23.05.2014 року перебував у складі добровольчого батальйону територіальної оборони Донецької області «Донбас», брав безпосередню та добровільну участь у забезпеченні антитерористичної операції, приймав участь у бойових діях та в результаті бою з терористами (сепаратистами) під селищем Карлівка Мар`їнського району Донецької області, Україна, ОСОБА_3 (позивний « ОСОБА_4 ») помер від тяжких кульових та осколочних поранень тіла (а.с.14-20).

Відповідно до Указу Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року з квітня 2014 року на території Донецької області розпочалася антитерористична операція.

Згідно положень частин 1 та 2 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Встановлення вказаних фактів заявнику потрібно для отримання статусу особи на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з метою отримання соціальних прав та гарантій.
Ст. 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Згідно ч. 1 ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України "Про основи національної безпеки України" об`єктами національної безпеки, між іншим, є держава - її конституційний лад, суверенітет, територіальна цілісність і недоторканність.
Суб`єктами забезпечення національної безпеки, в тому числі, є Збройні сили України (ст. 4 Закону України "Про основи національної безпеки України").
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.(ст. 65 Конституції України).
Частиною 5 статті 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відносно військовослужбовців Збройних Сил, які приймають участь у бойових діях в районах проведення антитерористичної операції на державному рівні розроблено механізм встановлення статусу учасника бойових дій.
Так, згідно аб. 1 п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.
Порядок надання статусу учасника бойових дій вищеозначеним особам, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413 затверджено Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (далі Порядок надання статусу учасника бойових дій, Порядок).
Відповідно до п. 2 даного Порядку, статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, особам рядового і начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції (далі за текстом - військовослужбовці).
В п. 4 вищевказаного Порядку зазначено, що підставою для надання військовослужбовцям статусу учасника бойових дій є документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).
Зі змісту п. 5 Порядку надання статусу учасника бойових дій вбачається, що рішення про надання статусу учасника бойових дій відносно військовослужбовців Збройних сил України приймається комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони .
З змісту положень п. 5 та 8 Порядку надання статусу учасника бойових дій, судом з`ясовано, що розгляд комісіями питань про визнання військовослужбовців учасниками бойових дій здійснюється на підставі довідок про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, яка затверджена додатком 1 до вказаного Порядку (далі довідка про безпосередню участь в АТО),та інших документів, визначених в п. 4 цього Порядку.
Крім того, суд звертає увагу на те, що участь добровольчих формувань в особливий період, в тому числі такого, як і батальйон «Донбас», в антитерористичній операції в районах проведення АТО, на боці сил АТО, в установленому законом порядку не було заборонено. З боку держави відсутні обмеження або заборона щодо участі відповідних добровольчих формувань під час антитерористичної операції в районах проведення АТО на боці сил АТО, а навпаки такі добровольчі формування допущені до участі в антитерористичній операції в районах проведення АТО на боці сил АТО.
Частиною 5 ст. 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно до ч. ст.8 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).
Учасники добровольчих формувань, які в особливий період з боку державних установ були допущені в район проведення АТО та приймали участь у бойових діях на боці сил АТО, не були включені в перелік п.19 ст.6 Закону № 3551-ХІІ від 23.10.1993 (із змінами та доповненнями), а тому, суд вважає, що у заявника є право на звернення до суду з вимогами про встановлення факту участі в бойових діях на боці сил АТО, з огляду на вищезазначене, а також виходячи зі змісту статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що знайшло своє відображення у рішеннях Європейського Суду з прав людини.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 вступив добровольцем до добровольчого батальйону територіальної оборони Донецької області «Донбас». В період з 17.04.2014 року по 23.05.2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності держави України в районах проведення антитерористичної операції. 23 травня 2014 року у складі колони автомашин батальйону, що рухалася в напрямку с. Карлівка Донецької області, ОСОБА_3 попав в засідку і був обстріляний з автоматичної зброї та підствольних гранатометів. В бою отримав тяжкі вогнепальні поранення від яких помер.
Вказані обставини підтверджені відповідними нотаріально посвідченими заявами керівників та добровольців батальйону «Донбас» (а.с.39- 47), публікаціями та відео файлами, які розміщені в мережі Інтернет, посилання на які містяться у заяві. Показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підтвердили обставини викладені в заяві.
Станом на момент звернення до суду заявник не отримала статусу особи на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Законний представник заявника переконливо довела, що встановлення фактів добровільного забезпечення та добровільного залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у складі добровольчого формування «Донбас»; участі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в бойових діях під час проведення антитерористичної операції в Донецькій області у складі добровольчого формування «Донбас»; загибелі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час бойових дій в с. Карлівка Мар`їнського району Донецької області в зоні проведення антитерористичної операції, є необхідним для отримання гарантій щодо захисту соціальних, майнових та інших громадянських прав заявника, тобто щоб до неї була можливість в подальшому застосування норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального значення».
Статтею 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, а також листі Верховного суду України «Судова практика про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року роз`яснено, що справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умови, якщо заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення і чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 256-259 ЦПК України, ст. ст. 3, 17, 65, 124 Конституції України, ст..ст. 3, 4 Закону України «Про основи національної безпеки України», ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд, -
В И Р І Ш И В :
Заяву ОСОБА_1 , законний представник якого ОСОБА_2 , заінтересовані особи - Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, Міністерство соціальної політики України, Антитерористичний центр при Службі безпеки України про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт участі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в бойових діях під час проведення антитерористичної операції в Донецькій області.
Встановити факт загибелі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час бойових дій в с. Карлівка Мар`їнського району Донецької області в зоні проведення антитерористичної операції.
Встановити факт добровільного забезпечення та добровільного залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд на протязі десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. Б. Чайкін