АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1930/11 Головуючий в 1 інстанції
Провадження 22-ц/774/769/К/16 ОСОБА_1
Категорія №59 ( ІІ ) Доповідач Михайлів Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Михайлів Л.В.,

суддів - Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

секретар - Маслова К.В.,

за участю: скаржника - ОСОБА_2 її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції на ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 15 лютого 2016 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 про визнання незаконними дій державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції (надалі - Жовтневий ВДВС КМУЮ) ОСОБА_4. В обґрунтування скарги зазначила, що на виконанні державного виконавця Жовтневого ВДВС КМУЮ ОСОБА_4 перебуває виконавче провадження ВП №4889243, відкрите Постановою від 01 жовтня 2015 року на підставі виконавчого листа за № 2/413/238/2012 від 22.09.2015 року, щодо зобов'язання боржника ОСОБА_2 добровільно у семиденний термін вселити ОСОБА_5 в домоволодіння № 99 по вулиці Ударній у місті Кривому Розі. Вищезазначена постанова державного виконавця дає право на її виконання лише один раз. При цьому державним виконавцем, неодноразово, а саме тричі виконувалося примусове вселення ОСОБА_5 у вищевказане домоволодіння на підставі однієї своєї постанови. Крім того зазначила, що п.2 зазначеної постанови є незаконним та таким, що не підлягає виконанню тому що на час дій державного виконавця спірне домоволодіння №99, за адресою вул. Ударна, у місті Кривому Розі не поділено в натурі, частки не виділено.

Враховуючи зазначене, просила суд: визнати дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_4, в частині неодноразового вселення - незаконними, визнати дії державного виконавця, в частині виконання п.2 Постанови ВП № 48892743 від 01.10.2015 року - незаконними та скасувати вказаний пункт постанови; зобовязати державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_4 призупинити виконавче провадження ВП № 48892743, щодо зобовязання боржника ОСОБА_2 добровільно у семиденний термін вселити ОСОБА_5 в домоволодіння №99 по вул. Ударній у м. Кривому Розі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 15 лютого 2016 року вищевказану скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_4, у якого перебуває виконавче провадження ВП №4889243, відкрите Постановою від 01 жовтня 2015 року на підставі виконавчого листа за № 2/413/238/2012 від 22.09.2015, щодо зобов'язання боржника ОСОБА_2 добровільно у семиденний термін вселити ОСОБА_5 в домоволодіння № 99 по вулиці Ударній у місті Кривому Розі у частини неодноразового вселення - незаконними.

Визнано дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_4, у якого перебуває виконавче провадження ВП №4889243, відкрите Постановою від 01 жовтня 2015 року на підставі виконавчого листа за № 2/413/238/2012 від 22.09.2015, щодо зобов'язання боржника ОСОБА_2 добровільно у семиденний термін вселити ОСОБА_5 в домоволодіння № 99 по вулиці Ударній у місті Кривому Розі у частини виконання п.2 Постанови ВП №4889243 від 01 жовтня 2015 року - незаконними.

Зобов'язано державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_4, призупинити виконавче провадження ВП №4889243, відкрите Постановою від 01 жовтня 2015 року на підставі виконавчого листа за № 2/413/238/2012 від 22.09.2015, щодо зобов'язання боржника ОСОБА_2 добровільно у семиденний термін вселити ОСОБА_5 в домоволодіння № 99 по вулиці Ударній у місті Кривому Розі, до поділу домоволодіння в натурі.

В іншій частині вимог скарги - відмовлено.

Стягнуто з Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції на користь держави судовий збір в сумі 275 гривень 60 копійок.

Не погоджуючись з ухвалою суду Жовтневий відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду, в частині задоволення скарги ОСОБА_2, скасувати та постановити в цій частині нову якою відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі. Вважаючи дану ухвалу необґрунтованою та незаконною. Так на думку апелянта суд дійшов хибного висновку, що виконати рішення про вселення ОСОБА_5 у домоволодіння неможливо у звязку з тим, що виконавчий документ перебував на виконанні раніше і був фактично виконаний, не врахувавши при цьому положення ст. 79 Закону України «Про виконавче провадження» у відповідності до якої у разі подальшого перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Крім того, даною статтею Закону передбачено що у разі невиконання боржником рішення державний виконавець виконує його примусово.

Не погоджується апелянт з оскаржуваною ухвалою суду і в частині зобов'язаня державного виконавця Жовтневого ДВС КМУЮ, призупинити виконавче провадження ВП №4889243, щодо зобов'язання боржника добровільно у семиденний термін вселити ОСОБА_5 в домоволодіння № 99 по вулиці Ударній у місті Кривому Розі, до поділу домоволодіння в натурі, оскільки при цьому судом взагалі не враховано, в який спосіб буде вирішено питання щодо виділення в натурі вказаного домоволодіння та хто зі сторін буде вирішувати вказане питання. Крім того апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала всупереч норм чинного законодавства фактично визнає рішення суду про вселення, таким що не підлягає виконанню.

Виходячи з доводів апеляційної скарги, ухвала суду першої інстанції переглядається у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17.02.2010, позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6 Мацієвича, ОСОБА_7 про визнання договору дарування спірного домоволодіння та земельної ділянки від 16.07.2004 частково недійсним та визнання права власності ОСОБА_5 на 1/2 їх частину - задоволені.

Визнано договір дарування будинку №99 по вул. Ударній в м. Кривому Розі та земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння, укладений між ОСОБА_6 Мацієвичем та ОСОБА_7 16.07.2004 і посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 по реєстру №9270 - частково недійсним з моменту його укладання. Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину домоволодіння та земельної ділянки розташованих за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ударна, буд. №99. Рішення набрало законної сили 08.12.2010 року

На підставі вищевикладеного рішення 22 вересня 2015 року видано виконавчий лист №2/413/238/2012 про вселення ОСОБА_5 в домоволодіння №99 по вул. Ударній в м. Кривому Розі.

01 жовтня 2015 року постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС КМУЮ ОСОБА_4 було відкрито виконавче провадження № 48892743 з виконання вищевказаного виконавчого листа.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково скаргу ОСОБА_2, виходив з того, що виконати п.2 постанови про відкриття провадження ВП №4889243 від 01 жовтня 2015 року, в добровільному порядку, в семиденний термін з моменту винесення постанови, не можливо, в зв'язку з тим, що на даний час спірне домоволодіння за адресою не поділено в натурі, частки не виділено. Крім того, між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не встановлено порядок користування належними частками у спірному домоволодіння №99 по вулиці Ударній в місті Кривому Розі.

Колегія суддів не може погодитись із зазначеним висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наведених у п.3 постанови від 7 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи примусового виконання рішень, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч.7 ст.12 вказаного Закону).

Згідно з ч.ч.1,2,3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати усіх передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішення, зазначеного у виконавчому документі, у спосіб та в порядку, встановленого виконавчим документом, неупереджено, своєчасно та в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у тому числі, проводити перевірку виконання боржником рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; безперешкодно входити до приміщень, що належать боржникам; залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.19 цього ж Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документу за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (п.1).

Частинами 2,5 ст.25, ч.2 ст.31 даного Закону передбачено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилається не пізніше наступного дня стягувану та боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до положень ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право, у тому числі, брати участь у провадженні виконавчих дій. Сторони зобовязані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне або часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомити державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обовязкове зупинення виконавчого провадження, тощо. Боржник зобовязаний, зокрема, утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязанні сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно з вимогами ст.79 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець перевіряє виконання рішення про вселення стягувача на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

У разі невиконання боржником рішення державний виконавець виконує його примусово.

Примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документу, та його проживання (перебування) в ньому.

Державний виконавець зобовязаний письмово повідомити боржника і стягувача про день і час примусового вселення. Боржник вважається повідомленим про примусове вселення стягувача, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися вселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, повідомленого про день та час вселення, не є перешкодою для виконання рішення про вселення.

У разі якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про вселення стягувача, на нього накладається штраф та застосовуються заходи, передбачені законом. При цьому вселення здійснюється у присутності понятих із залученням працівників органів внутрішніх справ.

Про примусове вселення стягувача державний виконавець складає акт. Після складання акта виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

Зі справи вбачається, що постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС КМУЮ ОСОБА_4 від 01.10.2015 року було відкрито виконавче провадження № 48892743 з виконання виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу виконавчого листа №2/413/238/2012 щодо зобов'язання боржника добровільно у семиденний термін вселити ОСОБА_5 в домоволодіння № 99 по вулиці Ударній у місті Кривому Розі

Згідно даної постанови державним виконавцем боржнику наданий строк сім днів з моменту винесення постанови . для добровільного виконання виконавчого листа та розяснено, що при невиконанні рішення в наданий строк виконання буде проведено в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій (а.с.5).

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження була надіслана боржнику ОСОБА_2М (а.с.5- зворот).

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо безпідставного висновку суду першої інстанції проте, що виконати судове рішення про вселення ОСОБА_5 в домоволодіння № 99 по вулиці Ударній у місті Кривому Розі неможливе, у звязку із тим, що виконавчий документ перебував на виконанні і був фактично виконаний.

Так, як встановлено у добровільному порядку рішення виконано не було, тому державний виконавець правомірно призначив примусове виконання рішення, керуючись ст. 79 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку із чим доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність в діях державного виконавця порушень прав боржника під час примусового виконання рішення суду про вселення.

Заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги, в частині незаконного висновку суду, щодо зобовязання державного виконавця Жовтневого ДВС КМУЮ, зупинити виконавче провадження ВП №4889243, про вселення ОСОБА_5 в домоволодіння № 99 по вулиці Ударній у місті Кривому Розі, до поділу домоволодіння в натурі.

Колегія суддів враховує, що зобовязавши державного виконавця зупинити виконавче провадження, враховуючи обставини справи, суд першої інстанції порушив принцип змагальності у виконавчому провадженні.

Крім того не послався на норму закону, якою суд наділений такими повноваженнями, не навів аргументів такої дії та обставин, що могли бути відповідно до Закону, підставою для зобовязання державного виконавця зупинити виконавче провадження.

Так, як вбачається з матеріалів справи, на даний час ОСОБА_5 не вселена у домоволодіння № 99 по вулиці Ударній у місті Кривому Розі, за рішенням суду, що набрало законної сили 08.12.2010 року, тобто рішення суду не виконане.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 та зобовязуючи державного виконавця зупинити виконавче провадження за виконавчим листом, у звязку із тим, що на даний час спірне домоволодіння не поділено в натурі, частки в ньому не виділені, не встановлено порядок користування належними частками у спірному майні, суд першої інстанції фактично зупинив виконання рішення суду, яке набрало законної сил, фактично заперечуючи проти викладених у ньому зобовязань для відповідача ОСОБА_2, що в свою чергу суперечить чинному законодавству.

Так, відповідно до ст. 124 Конституції України рішення суду, що набрали чинності підлягають обовязковому та безумовному виконанню всіма без винятково особами на території України. Рішення суду, які носять обовязковий характер індивідуально- правового акту, не підлягають будь якому розширеному та на власний розсуд трактуванню іншими особами, ніж судові органи.

За таких обставин у суду першої інстанції не було підстав для задоволення скарги ОСОБА_2 про визнання незаконними дій державного виконавця Жовтневого ВДВС КМУЮ.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду підлягає до скасування з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, п.2 ч.1 ст. 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 15 лютого 2016 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 про визнання незаконними дій державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_4 скасувати.

В задоволенні скарги ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала набирає законної сили одразу після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду Україна з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий: Л.В. Михайлів

Судді: А.П. Барильська

ОСОБА_9