Провадження № 22-ц/779/688/2016
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Мелінишин Г.П., Соколовського В.М.,

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», відділення № 76 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення банківського вкладу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду 16 лютого 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», відділення № 76 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення банківського вкладу.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 10 липня 2014 року між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір-заяву № 300131/81717/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті, згідно з яким банк отримав вклад в сумі 300 доларів США строком до 15 липня 2015 року, зі сплатою 12,10 % річних.

Зазначав, що сума вкладу та нарахованих відсотків на його рахунку № 2620.0.185349.005 становить 318,08 доларів США, 15 червня 2015 року ним було направлено заяву про небажання продовжувати строк дії договору, а 15 липня 2015 року він звернувся з вимогою повернути йому строковий вклад, однак кошти повернуті не були.

Посилаючись на те, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб йому повернуто 6 941,33 грн., що еквівалентно 318,08 доларів США, разом з тим, у зв'язку із несвоєчасним поверненням коштів він поніс додаткові збитки, а тому за період з 15 липня 2015 року до моменту введення тимчасової адміністрації - 16 вересня 2015 року відповідач повинен їх відшкодувати, в процесі розгляду справи уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» або його правонаступника, або розпорядника майном на його користь за період з 15 липня 2015 року по 16 вересня 2015 року - 3 % річних в розмірі 01,62 долар США, нараховані відсотки за кожен день прострочення вкладу в розмірі 6,54 доларів США, а всього-8,16 доларів США.

Крім того, на відшкодування моральної шкоди просив стягнути 10 000 грн., посилаючись на те, що відмова банку від повернення депозиту спричинила йому фізичні та душевні страждання, які погіршили стан його здоров'я, а також він змушений був витрачати свій вільний час на здійснення дій по відновленню свого порушеного права.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 16 лютого 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі на дане рішення ОСОБА_2 посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, на порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції у своєму рішенні не навів мотивів відхилення вимог позивача про стягнення процентів за кожен день прострочення видачі вкладу та 3 % річних.

Крім того, після прийняття заяви про уточнення позовних вимог, за відсутності відповідача у судовому засіданні, суд не оголосив перерву і не з'ясував позицію відповідача щодо уточнених позовних вимог.

Вказував, що судом не враховано правових позиції ВСУ у справах №6-247цс14 та №6-36цс15, у яких йдеться про нарахування процентів на банківський вклад від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, по день фактичного їх повернення вкладникові, нарахування 3 % річних та суми відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання.

У зв'язку з наведеним, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали по вищенаведених мотивах

Представник ПАТ «Фінанси та Кредит» в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду належним чином був повідомлений.

Вислухавши доповідача, пояснення апелянта та його представника, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що на підставі договору-заяви

№ 300131/81717/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» від 10 липня 2014 року ОСОБА_2 вніс на рахунок ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» грошові кошти у розмірі 300,00 доларів США строком до 15 липня 2015 року у порядку та на умовах, визначених у цьому договорі-заяві та в основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» (далі - Основні умови), що затверджені згідно з внутрішніми процедурами банку та розміщені для ознайомлення на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку та оприлюднені на офіційному сайті банку.

Згідно з п. 2 договору-заяви за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п. 1 банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 12,10 % річних.

Відповідно до п. 6 договору-заяви після закінчення строку, визначеного п. 1 цього договору-заяви, вклад повертається вкладникові у порядку, строки та на умовах, передбачених п. 5.2 Основних умов, які згідно з п. 9 договору-заяви складають договір банківського вкладу та є його невід'ємними частинами.

Із виписки по особовому рахунку позивача від 15 липня 2015 року вбачається, що грошові кошти у розмірі 318,08 доларів США обліковуються за призначенням як перерахування суми вкладу та відсотків на рахунок на вимогу ОСОБА_2 згідно з депозитною угодою від 10 липня 2014 року № 300131/81717/370-14 у зв'язку із закінченням строку дії депозиту (а.с. 9).

15 липня 2015 року позивач звернувся до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» з заявою про повернення строкового вкладу, однак кошти не були повернуті.

17 вересня 2015 року Правлінням Національного Банку України прийнято постанову №612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних»

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 17 грудня 2015 року № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18 грудня 2015 року № 230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації вказаного банку».

Встановлено, що 10 листопада 2015 року позивачу Фондом гарантування вкладів виплачено суму депозиту у розмірі 318,08 доларів США.

Відповідно до ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто випадки обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч.2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Враховуючи, що з 18 грудня 2015 року Національним банком України відкликано банківську ліцензію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та розпочато процедуру ліквідації банку, і з цього часу задоволення вимог кредиторів банку у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є неможливим, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в позові про стягнення відсотків, 3% річних за період з 15 липня 2015 року по 16 вересня 2015 року та моральної шкоди.

Такий висновок підтверджений у правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2001цс15.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судом допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

А тому колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду 16 лютого 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання нею законної сили.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді: Г.П. Мелінишин

В.М. Соколовський