АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-6438 Головуючий у 1-й інстанції - Лісовська О.В.
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 березня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Банк Розвитку" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10 березня 2016 року частково задоволено позовні вимоги ПАТ "Всеукраїнський Банк Розвитку" (далі - ПАТ "ВБР") до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором.

Суд стягнув з ОСОБА_4 на користь ПАТ "Всеукраїнський Банк Розвитку" заборгованість за кредитним договором №IKCASHSHG.131090.001 від 1 червня 2013 року по сплаті пені у розмірі 6 788 грн. 51 коп.

У задоволенні позову в частині вимог про стягнення поточної заборгованості по тілу кредиту у розмірі 2 771 грн. 38 коп. судом відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 через свого представника, ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.60-62).

В суд апеляційної інстанції сторони не з'явились, про місце та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином, про що свідчать завірені штемпелем поштового відділення та підписом начальника відділення зв'язку зворотні повідомлення про вручення судових повісток: 8 квітня 2016 року представнику відповідача, ОСОБА_3 (а.с.73); 8 квітня 2016 року уповноваженій особі ПАТ "ВБР" (а.с.74).

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача та її представника, відхиливши клопотання ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи від 12 квітня 2016 року (а.с. 75), оскільки поважність причин неявки у судове засідання указаних осіб жодним чином не підтверджена, а відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи..

Представник позивача, ДемчукЮ.К., 13 квітня 2016 року подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі (а.с.94), в якому також підтримала подані заперечення на апеляційну скаргу (а.с.76-93).

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

1 червня 2013 року між ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку", з однієї сторони, та ОСОБА_4, з другої сторони, був укладений Кредитний договір №IKСАSHSHG.131090.001, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти у розмірі 16 500 грн. на наступні цілі: 15 000 грн. надається на споживчі потреби; 1 500 грн. надається з метою оплати винагороди Банку за надання фінансового інструменту, терміном користування до 31 травня 2016 року із сплатою 0,001% річних та сплатою банку комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 4% від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу в кредит грошові кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки від №194454 від 1 червня 2013 року та Розпорядженням від 1 червня 2013 року.

Відповідно до п.4.2.1 Кредитного договору відповідач зобов'язався здійснювати своєчасне повернення Кредиту, сплачувати нараховані проценти та комісії, та виконувати всі свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені Договором.

Однак, відповідач за період з 12 грудня 2014 року по 2 листопада 2015 року не здійснював платежі за кредитним договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість на загальну суму 23 353 грн. 93 коп., з яких: 3 261 грн. 21 коп. - поточна заборгованість по тілу кредиту; 5 191 грн. 94 коп. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 0,01 грн. - поточна заборгованість по процентам; 893 грн. 03 коп. - прострочена заборгованість по процентам; 7 260 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії; 6 747 грн. 74 коп. - сума пені.

3 листопада 2015 року відповідачем було здійснено сплату коштів у розмірі 14 500 грн. на погашення боргу, але при цьому борг був сплачений не у повному обсязі.

Відповідно до п.2.9 Кредитного договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку:

- в першу чергу - витрати банку, пов'язані з одержанням виконання по даному договору (витрати пов'язані з реалізацією заставного майна, витрати на сплату судового збору та інших обов'язкових платежів, витрати на юридичну допомогу, витрати пов'язані зі зверненням стягнення на заставне майно тощо);

-в другу чергу - прострочена заборгованість за процентами;

-в третю чергу - прострочена заборгованість за комісією;

-в четверту чергу - нараховані проценти;

-в п'яту чергу - нараховані комісії;

-в шосту чергу - прострочена заборгованість за основною сумою боргу;

-в сьому чергу - основна сума боргу;

-в восьму чергу - штрафи, пені та витрати/збитки Банку, які виникли при супроводі кредиту, передбачені п.4.2.7, 6.2, 6.3, 6.4, 6.5, 6.7 Договору (якщо такі мають місце).

Відповідачем погашення пені здійснено не було.

18 листопада 2015 року на адресу відповідача було направлено повідомлення з вимогою достроково повернути суму заборгованості за Кредитним договором у 30-ти денний строк. Однак, заборгованість погашена не була.

Станом на 17 листопада 2015 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 9 559 грн. 89 коп., з яких: поточна заборгованість по тілу кредиту - 2 771грн. 38 коп.; прострочена заборгованість по тілу кредиту - 0,00 грн.; поточна заборгованість по процентам - 0,00 грн.; пеня - 6788 грн. 51 коп.

Пунктом п.6.3 Кредитного договору передбачено, що за порушення строків сплати процентів за користування кредитом Банк має право нараховувати Позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день такої прострочки.

27 листопада 2015 року відповідачем було сплачено заборгованість по тілу кредиту у розмірі 2 780 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

За встановлених обставин, ураховуючи погашення боржником поточної заборгованості за Договором у розмірі 2 771 грн. 38 коп., суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення пені за неналежне виконання зобов'язання.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо підстав для о задоволення позовних вимог ПАТ "ВБР" про стягнення пені у розмірі 6788 грн. 51 коп. відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою наявність правових підстав для стягнення пені, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальні частині оскаржуваного рішення (а.с.56-59).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга представника відповідача, ОСОБА_3, не містить.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовної вимоги про стягнення поточної заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 771 грн. 38 коп., оскільки судом достовірно встановлено, що 27 листопада 2015 року ОСОБА_4 сплатив 2 780 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №IKСАSHSHG.131090.001 від 1 червня 2013 року. Указана обставина позивачем не оскаржується.

Доводи апеляційної скарги про те, що заявлена сума позовних вимог є необґрунтованою оскільки з наданого позивачем розрахунку заборгованості неможливо визначити, за порушення якого виду зобов'язань за Договором нараховано пеню, не можуть бути прийнятими судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

По-перше, стороною відповідача не надано контррозрахунку на спростування письмового доказу - Розрахунку заборгованості станом на 15 листопада 2015 року, наданого позивачем на підтвердження наявності заборгованості ОСОБА_4 за спірним кредитним договором, що встановлено судом при вирішенні спору.

По-друге, як чітко убачається з розрахунку заборгованості (а.с.4-9), Банком у відповідності з п.6.3 Кредитного договору наростаючим підсумком нараховувалась пеня у розмірі 0,5% від простроченої заборгованості за простроченими відсотками та простроченою комісією за Договором за кожен день прострочення виконання зобов'язання за спірним договором. Відповідно до цього розрахунку пеня у розмірі 6 788 грн. 51 коп. нарахована позивачем за період з 12 грудня 2014 року по 3 листопада 2015 року, тобто за рік, що передував зверненню позивача до суду, яке відбулося 10 грудня 2015 року (а.с.1).

Наведені обставини підтверджуються доданою до заперечень на апеляційну скаргу випискою по особовому рахунку ОСОБА_4 у період з 12 грудня 2014 року по 17 листопада 2015 року (а.с.79-93), яка у повній мірі кореспондується з вищенаведеним розрахунком, що був наявний у розпорядженні районного суду при вирішенні спору.

Посилання апеляційної скарги на те, що викладений судом в резолютивній частині рішення висновок про часткове задоволення позовних вимог не відповідає вимогам процесуального закону, відхиляється апеляційним судом з огляду на наступне.

Відповідно до змісту позовних вимог ПАТ "ВБР" ціна позову становить 9 559 грн. 89 коп., з яких: поточна заборгованість по тілу кредиту - 2 771 грн. 38 коп.; сума пені - 6 788 грн. 51 коп. (а.с.1-2), що підтверджується розрахунком заборгованості за спірним кредитним договором (а.с.4-9-зворот).

Крім того, відповідно до змісту заперечень на позовну заяву, представник відповідача, ОСОБА_3, був обізнаний про загальний розмір заборгованості свого довірителя за кредитним договором у сумі саме 9 559 грн. 89 коп. (а.с.44). Указані заперечення частково прийняті судом, що знайшло своє відображення в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, указаний довід є безпідставним, оскільки викладений в резолютивній частині рішення висновок суду щодо часткового задоволення позову відповідає мотивувальній частині рішення суду.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга відповідача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О. Невідома