Справа № 500/559/16-ц
Провадження № 2/500/1453/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

за участю: представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Променєва, 8, мотивуючи тим, що державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відповідно до статті 331 ЦК України необхідні документи на імя померлої, які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою для створення обєкту нерухомого майна, проектно кошторисна документація, а також документи, що містять опис обєкта незавершеного будівництва (правовстановлюючий документ на частку житлового будинку, проектно кошторисна документація, Державний акт на право власності на земельну ділянку, що знаходиться в м. Ізмаїл Одеської області по вул. Променєвій, 8, витяг із Державного земельного кадастру), які відсутні; відповідно до пункту 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Правовстановлюючий документ на 1/2 частку незавершеного будівництвом житлового будинку на імя ОСОБА_6, який був би зареєстрований у встановленому законом порядку, та Державний акт на право власності на земельну ділянку відсутні.

23.02.2016 року ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 звернулась до суду з зустрічним позовом, яким просить визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Променєва, 8, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно договору дарування частки незакінченого будівництвом будинку від 30.04.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_5 належить 1/2 частина незакінченого будівництвом будинку, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Променєва, 8. Зазначений житловий будинок побудований у 1978 році є завершений будівництвом та не підлягає прийняттю в експлуатацію та не належить до самочинного будівництва, однак при зверненні до реєстраційної служби позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності, оскільки подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2016 року зустрічний позов ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання права власності був прийнятий та обєднаний в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні підтримав первісні позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні, проти задоволення зустрічних позовних вимог не заперечує.

Представник відповідача за зустрічним позовом в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, первісні позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення, зустрічні позовні вимоги підтримала та наполягає на їх задоволенні.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.09.2000 року представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл був посвідчений договір купівлі продажу нерухомого майна № 5771, згідно якого ОСОБА_8 продала, а ОСОБА_3 та ОСОБА_6 купили домоволодіння з незавершеним будівництвом з відсотком готовності 95, яке розташоване за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Променєва, 8. Крім цього, згідно договору дарування частки незакінченого будівництвом будинку від 30.04.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 2305, ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_4, яка діє від імені та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_5 прийняла у дарунок 1/2 частку незакінченого будівництвом будинку з виконанням будівельних робіт на 95 %, який знаходиться в м. Ізмаїл по вул. Променєва, 8.

Згідно технічного паспорту житловий будинок № 8 по вул. Променєва в м. Ізмаїл Одеської області був побудований у 1978 році.

Згідно листа № 282 від 25.02.2016 року, наданого комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи КП «Ізмаїльське МБТІ» на обєкт нерухомості по вул. Променєва, 8 в м. Ізмаїлі Одеської області остання технічна інвентаризація вищевказаного житлового будинку з надвірними спорудами проводилась станом на 01.12.2015 року, відповідно до якої встановлено, що житловий будинок літ. «А» побудований у 1978 році, обєкти самочинного будівництва відсутні. Відповідно до п. 3.2 «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773 (із змінами і доповненнями) обєкти, які були закінчені будівництвом до 05.08.1992 року не належать до самочинного будівництва. Згідно листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України не підлягає здачі в експлуатацію обєкти нерухомості побудовані до 05.08.1992 року. Відповідно до п. 41, 42 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затверджених постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015 року для державної реєстрації права власності на новозбудований обєкт нерухомого майна не подається документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 року, тому що вказані обєкти не підлягають здачі в експлуатацію.

Отже, житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Променєва, 8 є завершений будівництвом та не підлягає прийняттю в експлуатацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 235241 від 31.08.2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_2 міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_6 померла 28.08.2010 року.

Після смерті ОСОБА_6 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Променєва, 8.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 41950244 від 29.10.2015 року, наданого ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_6, померлої 28.08.2010 року відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_6 являється:

-син ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД № 294150, виданим 25.05.1976 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл.

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 на час відкриття спадщини постійно проживав з ОСОБА_6 за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Променєва, 8, що підтверджено записами в будинковій книзі, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_9 від 29.10.2015 року за № 2554/02-14 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відповідно до статті 331 ЦК України необхідні документи на імя померлої, які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою для створення обєкту нерухомого майна, проектно кошторисна документація, а також документи, що містять опис обєкта незавершеного будівництва (правовстановлюючий документ на частку житлового будинку, проектно кошторисна документація, Державний акт на право власності на земельну ділянку, що знаходиться в м. Ізмаїл Одеської області по вул. Променєвій, 8, витяг із Державного земельного кадастру), які відсутні; відповідно до пункту 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Правовстановлюючий документ на 1/2 частку незавершеного будівництвом житлового будинку на імя ОСОБА_6, який був би зареєстрований у встановленому законом порядку, та Державний акт на право власності на земельну ділянку відсутні.

25.12.2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби ОСОБА_2 міськрайонного управління юстиції в Одеській області було відмовлено ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 у державній реєстрації права власності, оскільки подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 130,174,213-215, ЦПК України, ст.ст. 316, 319, 328, 1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, померлої 28.08.2010 року, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Променєва, 8.

Зустрічний позов ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Променєва, 8.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_10