АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4274/16 Головуючий 1 інст. - Бережна Н.М.
Справа № 621/224/16-ц
Категорія : інші Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Бобровського В.В., Кокоші В.В.,

за участю секретаря - Лашаковій Д.І.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого структурного підрозділу Зміївської теплової електричної станції про зобов'язання надати інформацію за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого структурного підрозділу Зміївської теплової електричної станції на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 18 травня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого структурного підрозділу Зміївської теплової електричної станції про зобов'язання надати інформацію.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказувала, що вона працює охоронником 3-го разряду в загоні відомчої воєнізованої охорони Зміївської теплової електричної станції відокремленого структурного підрозділу ПАТ «Центренерго». За станом здоров'я часто перебуває на лікарняному. В 2014 року виявила, що причиною її погіршення стану здоров'я можуть бути умови праці. Надати висновок щодо можливості виконання нею трудових обов'язків лікарі можуть лише при умові надання атестаційної карти її робочого місця. На неодноразові звернення до ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого структурного підрозділу Зміївської теплової електричної станції відповідач відмовляється надавати таку інформацію, чим порушує її права.

Тому, ОСОБА_1 просила суд зобов'язати ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого структурного підрозділу Зміївської теплової електричної станції надати копію чинної карти атестації робочого місця охоронця відомчої воєнізованої охорони Зміївської теплової електричної станції.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 18 травня 2016 року позовні вимоги задоволено. Зобов'язано ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого структурного підрозділу Зміївської теплової електричної станції надати ОСОБА_1 копію чинної карти атестації робочого місця охоронця відомчої воєнізованої охорони Зміївської ТЕС.

В апеляційній скарзі ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого структурного підрозділу Зміївської теплової електричної станції ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позову.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вказує, що позов ОСОБА_1 не містить вимог про судовий захист, не носить правового характеру, що є підставою у відмові у позові. Крім того, ОСОБА_1 щорічно проходила медичні огляди, закладами охорони здоров'я не виявлено підозри професійного захворювання. А нормами чинного законодавства не передбачений обов'язок роботодавця видавати працівникам копії документів, окрім копії наказу про звільнення з роботи та довідку про роботу, заробітну плату.

Позивачка про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялася належним чином причин неявки до суду не надали.

Неявка позивачки, належно повідомленної про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника відповідача, яка приймала участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що роботодавець зобов'язаний забезпечити інформування працівників про умови праці на робочих місцях, про існуючий ризик пошкодження здоров'я та належних їм компенсації і засобах індивідуального захисту.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі ж порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 працює охоронником 3 разряду в загоні відомчої воєнізованої охорони Зміївської теплової електричної станції відокремленого структурного підрозділу ПАТ «Центренерго».

У 2014-2015 роках ОСОБА_1 зверталася до відповідача із заявами про отримання копії карти атестації її робочого місця (охоронника 3 розряду ЗВВО), однак, листами Зміївської ТЕС від 23.10.2014 року, від 28.10.2015 року позивачу було відмовлено в наданні вказаного документу.

Стаття 5 Закону України "Про інформацію" передбачає, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Згідно зі ст.11 зазначеного вище Закону інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до вимог ст.302 Цивільного кодексу України фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію.

Вищевикладене свідчить про гарантоване право на отримання інформації, що стосується спірних правовідносин.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що позов ОСОБА_1 не містить вимог про судовий захист, не носить правового характеру, що є підставою у відмові у позові, не приймається колегією суддів до уваги виходячи з наступного.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Вищенаведена правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2012 року у справі № 6-20цс11, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Посилання відповідача на те, що нормами чинного законодавства не передбачений обов'язок роботодавця видавати працівникам копії документів, окрім копії наказу про звільнення з роботи та довідку про роботу, заробітну плату, - також спростовуються вимогами законодавства, оскільки Конституція України регламентує основні напрямки розвитку суспільства, держави та загальні принципи, серед яких, зокрема, визнаються і діють принципи верховенства права та права на соціальний захист.

Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, що і відображено у принципі верховенства права.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства України. Особливо актуальною для визначення напрямів подальшого розвитку та вдосконалення національного права з точки зору дотримання принципів верховенства права є результати судової діяльності Європейського суду з прав людини. У своїх рішеннях Суд роз'яснив, що формулювати закони важко, тому необхідна певна гнучкість, яка дозволить національним судам розвивати право в світлі уявлень про необхідні заходи для досягнення справедливості. Така гнучкість може проявлятися в наданні суду права на застосування не лише „букви, але й „духу закону. Залишені законодавцем певні прогалини в законі наповнюватимуться змістом лише в такому правозастосуванні, яке надає можливість діяти на власний розсуд. У рішеннях Європейського суду часто містяться положення, за допомогою яких можна обрати найкращий шлях застосування національного законодавства з огляду на "дух закону", а не лише на його формальні приписи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст.307, ст..ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого структурного підрозділу Зміївської теплової електричної станції - відхилити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 18 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - В.В. Черкасов

Судді: В.В. Бобровський

В.В. Кокоша