Справа № 567/179/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Бондарчук О.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог справу за позовом ОСОБА_1 до Вілійської сільської ради Острозького району Рівненської області, ОСОБА_4, ОСОБА_3, про визнання права власності на нерухоме майно

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до Вілійської сільської ради Острозького району Рівненської області, ОСОБА_4, ОСОБА_3, про визнання права власності на нерухоме майно звернувся ОСОБА_1

Свою заяву мотивує тим, що за ОСОБА_5 рахується садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1, право власності на який зареєстровано не було, і який відносився до колгоспної суспільної групи господарства. Станом на 1991 рік, там проживали та були зареєстровані - ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 а тому їхні частки як членів колгоспного двору у даному садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями є рівними та становлять по 1/3 частці від цілого садибного житлового будинку з господарсько- побутовими будівлями за кожним.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6, на день смерті якого з ним проживала його дружина - ОСОБА_5, яка визнається такою, що прийняла спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_6, є спадкоємцем за законом першої черги після його смерті, та оскільки для ОСОБА_6, як члену колгоспного двору належала 1/3 частка садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1, а відтак право на неї переходить до ОСОБА_5, як спадкоємцю за законом.

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_5 і на день її смерті він проживав разом з ОСОБА_5, яка була його матір'ю, та яка за життя, а саме 09 жовтня 2009 року склала заповіт відповідно до якого - все належне їй майно, з чого б воно не складалося, та де б воно не знаходилось і взагалі, все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті, заповіла для - ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Вказуючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7 помер, та що у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належний матері житловий будинок з надвірними будівлями, нотаріусом йому було відмовлено, та 19 жовтня 2015 року, на його заяву він отримав письмову відмову у видачі свідоцтва про право власності просить визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5, право приватної власності на 1/3 частку садибного житлового будинку (А-1), що складається з: коридору - 1-1-1, коридору - 1-1-2, кухні - 1-1-3, житлової - 1-1-4, житлової - 1-1-5, житлової - 1-1-6, житлової - 1-1-7, загальною площею 85,3 кв.м., житловою площею 59,5 кв.м., вартістю 48 435 грн., та господарсько-побутових будівель: погребу - Пг/А-1 - вартістю 9 101 грн.. веранди - а - вартістю 3 208 грн., л.кухня, сараю - Б - вартістю 8 844 грн., сараю - б - вартістю 6 373 грн., навісу - 6-1 - вартістю 1 779 грн., сараю - 6-2 *- вартістю 2 .367 грн., сараю - б-З - вартістю 1 148 грн., сараю - Д - вартістю 18 035 грн., навісу - д - вартістю 4 238 грн., сараю - Ж - вартістю 2 240 грн., огорожі - №1 - вартістю 2 967 грн., воріт - №2 - вартістю 242 гри., колодязя - К - вартістю 1 224 грн., вбиральні - В - вартістю 697 гри., всього загальною вартістю ПО 898 грн. (вартість 1/3 частки становить - 36 966 грн.), що розташовані в АДРЕСА_1.

Позивач та його представник в судовому засідання позов підтримали на підставі обставин викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні вказав, що так як за життя ОСОБА_5 не виготовила необхідної технічної документації, свідоцтва про право власності на нерухоме майно та не здійснила державної реєстрації права власності на нерухоме майно - садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1, а тому на даний час на нього відсутній правовстановлюючий документ, що порушує позивача передбачені законом права та інтереси, як спадкоємця за заповітом після її смерті, що і змушує його звернутися до суду з даним позовом.

Представник Вілійської сільської ради Острозького району Рівненської області в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, у якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, просить справу розглядати без його участі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечення проти позову не подавав.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засідання позов не визнала і зазначила, що вона заперечує проти визнання права власності за позивачем право приватної власності на 1/3 частку садибного житлового будинку, що належала їх матері, осільки між ними існувала інша домовленість .

Суд, вислухавши позивача та його представника, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов про визнання права власності на нерухоме майно доведений і підлягає задоволенню.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, ОСОБА_1, народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року, його батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с.10)

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. (а.с.11)

Згідно довідки Вілійської сільської ради Острозького району Рівненської області № 263 від 22.04.2013 року, а день смерті ОСОБА_5 - ОСОБА_1 проживав разом з нею. (а.с.12)

За життя, а саме 09 жовтня 2009 року ОСОБА_5 склала заповіт посвідчений секретарем Вілійської сільської ради Острозького району Рівненської області та зареєстрований в реєстрі за № 39, у якому залишила особисте розпорядження на випадок своєї смерті, відповідно до якого - все належне їй майно, з чого б воно не складалося, та де б воно не знаходилось і взагалі, все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті, заповіла для - ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.13)

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. (а.с.15)

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб НОМЕР_4, був зареєстрований шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище "ОСОБА_5". (а.с.16-17)

Згідно довідкою Вілійської сільської ради Острозького району Рівненської області № 53/02-23 від 04.02.2015 року, на день смерті ОСОБА_6 з ним проживала його дружина - ОСОБА_5 (а.с.18)

Із довідки № 148/01-16 від 27.02.2015 року виданої Острозькою РДНК Рівненської області встановлено, після смерті ОСОБА_5 заведено спадкову справу № 98/2011. Спадкоємцем за заповітом посвідченим Вілійською сільською радою Острозького району Рівненської області 09.10.2009 року за №39 на ? частку спадкового майна є ОСОБА_1 та на ? частку спадкового майна є ОСОБА_3 Від ОСОБА_4, який вказаний у заповіті жодних заяв не надходило, спадщину не приймав. Відомості про інших спадкоємців в нотаріуса відсутні. (а.с.30)

Відповідно до постанови державного нотаріуса Острозької РДНК Рівненської області №149/02-31 від 27.02.2015 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частку житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно. (а.с.21)

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 встановлено, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. (а.с.22)

Відповідно виписки з погосподарської книги Вілійської сільської ради Острозького району Рівненської області № 159 від 25.03.2014 року, відповідно до погосподарської книги № 1, особовий рахунок № 0003/5, за ОСОБА_5 рахується садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1. (а.с.23)

Згідно довідки Вілійської сільської ради Острозького району Рівненської області № 54/02-23 від 04.02.2015 року, станом на 1991 рік, згідно запису в погосподарській книзі № 9, особовий рахунок № НОМЕР_6, вказаний садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями відносився до колгоспної суспільної групи господарства. (а.с.24)

Відповідно довідки Вілійської сільської ради Острозького району Рівненської області № 52/02-23 від 04.02.2015 року, станом на 1991 рік, згідно запису в погосподарській книзі № 9, особовий рахунок № НОМЕР_6, в вказаному раніше садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями, проживали та були зареєстровані - ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7. (а.с.25)

Згідно технічного паспорта від 27.11.2014 року та повідомлення КП «РОБТІ» № 7987 від 27.11.2014 року (копії додаються), садибний житловий будинок (А-1) складається з: коридору 1-1-1, коридору - 1-1-2, кухні - 1-1-3, житлової - 1-1-4, житлової - 1-1-5, житлової 1-1-6, житлової - 1-1-7, загальною площею 85,3 кв.м., житловою площею 59,5 кв.м.. вартістю 48 435 гри., та господарсько-побутові будівлі: погріб - Пг/А-1 - вартістю 9 101 гри., веранда - а вартістю 3 208 гри., л.кухня, сарай - Б - вартістю 8 844 грн., сарай - б - вартістю 6 373 грн., навіс - 6-1 - вартістю 1 779 грн., сарай - 6-2 - вартістю 2 367 грн., сарай - б-З - вартістю 1 148 грн., сарай - Д - вартістю 18 035 грн., навіс - д - вартістю 4 238 грн., сарай - Ж - вартістю 2 240 грн., огорожа - №1 - вартістю 2 967 грн., ворота - №2 - вартістю 242 грн., колодязь - К - вартістю 1 224 грн., вбиральня - В - вартістю 697 грн., всього загальною вартістю 110 898 грн.. що розташовані в АДРЕСА_1.

Право власності на вказаний садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями зареєстровано не було, про що свідчать відсутність запису у графі «Реєстровий №» технічного паспорта від 27.11.2014 року та повідомлення КП «РОБТІ» № 7987 від 27.11.2014 року та відсутність правовстановлюючих документів на вказаний садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями. (а.с.26,27-29)

Відповідно до рішення виконавчого комітету Вілійської сільської ради Острозького району Рівненської області № 10 від 11.07.1996 року, з додатком до нього, - для ОСОБА_5 було передано в приватну власність земельну ділянку площею 0,42 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства. (а.с.30-31)

19 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Вілійської сільської ради Острозького району Рівненської області з заявою відповідно до якої просив прийняти рішення про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме на садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1 на ім'я - ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року. На дану заяву було отримано повідомлення Вілійської сільської ради Острозького району Рівненської області № 343 від 19.10.2015 року, відповідно до якого було повідомлено, про те, що прийняти рішення про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно - немає можливості, оскільки ОСОБА_5 померла. Одночасно було роз'яснено про можливість звернення до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. (а.с.32,33)

Згідно довідки Вілійської сільської ради Острозького району рівненської області, ОСОБА_9 на день своєї смерті проживала та була зареєстрована в с.Вілія Острозького району Рівненської області. Проживала разом зі своєю дочкою ОСОБА_3, вели спільне господарство. Поховання здійснила дочка.

Докази по справі повністю узгоджуються з позовною заявою позивача.

В судовому засіданні встановлено, що у власності ОСОБА_5 перебував садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, які розташовані в АДРЕСА_1, який відносився до типу колгоспного двору та членами колгоспного двору станом на 1991 рік були ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Оскільки до правовідносин, які виникли до моменту введення в дію Закону України "Про власність" необхідно застосовувати діюче на той час законодавство, то при вирішенні питання про власність колгоспного двору необхідно керуватись нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється з рівності часток усіх членів двору, а отже станом на 15.04.1991 року для ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в рівних частинах, належав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями що в АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6 (актовий запис № 3 від 03.02.1993 року).

07 грудня 1982 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР. при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Таким чином, ОСОБА_5 визнається такою, що прийняла спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_6, є спадкоємцем за законом першої черги після його смерті, та оскільки для ОСОБА_6, як члену колгоспного двору належала 1/3 частка садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1, а відтак право на неї переходить до ОСОБА_10, як спадкоємцю за законом.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

За життя, а саме 09 жовтня 2009 року ОСОБА_5 склала заповіт посвідчений секретарем Вілійської сільської ради Острозького району Рівненської області та зареєстрований в реєстрі за № 39, у якому залишила особисте розпорядження на випадок своєї смерті, відповідно до якого - все належне їй майно, з чого б воно не складалося, та де б воно не знаходилось і взагалі, все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті, заповіла для - ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4

На даний час позивач користується усім спадковим майном.

Оскільки відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється зі смертю власника, що перешкоджає реєстрації за ОСОБА_1 права власності на майно, та враховуючи, що відповідно до норм ст. 534 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст. 1216, 1235, 1236 ЦК України ОСОБА_1 має право на спадщину після смерті ОСОБА_5, та оскільки для ОСОБА_5 у садибному житловому будинку з господарсько- побутовими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1, належали 2/3 частки (1/3 частка, як спадкоємцю після смерті ОСОБА_6, та 1/3 частка, як члена колгоспного двору), а тому з врахуванням вищевикладеного до позивача, як спадкоємця за заповітом після смерті ОСОБА_5 переходить право на 1/2 частку від них, тобто на 1/3 частку садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1, тому суд приходить до висновку, що за ОСОБА_1, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, слід визнати право приватної власності на 1/3 частку житлового будинкуА-1 , що складається з коридору 1-1-1, коридору 1-1-2, кухні -1-1-3, житлової 1-1-4, житлової 1-1-5, житлової 1-1-6, житлової 1-1-7, загальною площею 83,5 кв.м., житловою площею 59,5 кв.м., вартістю 48435грн. та господарсько-побутових будівель: погребу Пг/А1 вартістю 9101грн, веранди -а - вартістю 3208 грн., Л.кухня сарай-Б- вартістю 8844грн., сараю -б вартістю 6373грн., навісу б-1 вартістю 1779 грн, сараю -б-2 вартістю 2367грн, сараю б-3 вартістю 1148 грн., сараю -Д вартістю 18035грн., навісу -Д вартістю 4238 грн., сараю-Ж - вартістю 2240 грн., огорожі №1 вартістю 2967 грн., воріт №2 - вартістю 242 грн, колодязя - К - вартістю 1224грн, вбиральні В вартістю 697 грн, всього загальною вартістю 110 898 грн., що розташовані АДРЕСА_1.

На підставі ст. 534 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст. 25 п. 4, 346 ч.1 п. 11, 328, 1216, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст. 10, 57, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

позовом ОСОБА_1 до Вілійської сільської ради Острозького району Рівненської області, ОСОБА_4, ОСОБА_3, про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоемцем за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право приватної власності на 1/3 частку житлового будинкуА-1 , що складається з коридору 1-1-1, коридору 1-1-2, кухні -1-1-3, житлової 1-1-4, житлової 1-1-5, житлової 1-1-6, житлової 1-1-7, загальною площею 83,5 кв.м., житловою площею 59,5 кв.м., вартістю 48435грн. та господарсько-побудових будівель: погребу Пг/А1 вартістю 9101грн, веранди -а - вартістю 3208 грн., Л.кухня сарай-Б- вартістю 8844грн., сараю -б вартістю 6373грн., навісу б-1 вартістю 1779 грн, сараю -б-2 вартістю 2367грн, сараю б-3 вартістю 1148 грн., сараю -Д вартістю 18035грн., навісу -Д вартістю 4238 грн., сараю-Ж - вартістю 2240 грн., огорожі №1 вартістю 2967 грн., воріт №2 - вартістю 242 грн, колодязя - К - вартістю 1224грн, вбиральні В вартістю 697 грн, всього загальною вартістю 110 898 грн., що розташовані АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.