УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,-
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості,за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2013 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулось до суду із вказаним позовом до ОСОБА_4, мотивуючи свої вимоги, що відповідно до умов комплексного кредитного договору від 18 липня 2007 року відповідачу було надано кредит на споживчі потреби в іноземній валюті у розмірі 24 237 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18 липня 2007 року становило 122 396 грн 85 коп., строком до 18 липня 2014 року, на умовах щомісячного погашення кредиту за встановленим графіком та сплатою 12,5% річних за користування кредитом. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 34 203,37 доларів США, що за курсом Національного Банку України (далі - НБУ) станом на 28 листопада 2012 року становило 273 387 грн 54 коп., та судовий збір у сумі 2 733 грн 88 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року, позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 18 липня 2007 року у розмірі 34 203,37 долари США, що за курсом НБУ станом на 28 листопада 2012 року становило 273 387 грн 54 коп., з яких: 24 237 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28 листопада 2012 року становило 193 726 грн 54 коп. - заборгованість за кредитом; 9 966,37 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28 листопада 2012 року становило 79 661 грн 20 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить судові рішення першої та апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частинами 2, 3 статті 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно правил ч. ч. 1, 3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суди попередніх інстанцій, враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, вірно виходили із того, що відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

ОСОБА_4 не доведено того факту, що він не укладав із відповідачем кредитний договір, що у нього відсутні кредитні зобов'язання.

Згідно повідомлення № 13681/13682/14-32 судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України проведення експертизи є неможливим, оскільки ОСОБА_4 не може надати вільні зразки почерку та підпису за 2007 рік.

Згідно відповіді начальника ЦБРД та АС МВС України від 26 січня 2015 року № 45/324, спірний автомобіль CHEVROLET LACHETTI, 2007 р.в., кузов № НОМЕР_1, синього кольору, номерний знак НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3, який придбаний за кредитні кошти, з 17 липня 2007 року зареєстрований за ОСОБА_4, на підставі акту прийому-передачі МВЧ965341 від 10 липня 2007 року виданого ЗАТ «ЗАЗ». Відповідачем даний факт не спростовано.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2013 року та ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2013 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук