Справа № 668/3320/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

секретар Матієнко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною вище скаргою, яку обґрунтував тим, що у 1999 році на виконанні Державної виконавчої служби Херсонського районного управління юстиції перебував виконавчий лист виданий Суворовським районним судом м. Херсона 03.12.1999р. про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 1380 грн. Згідно Постанови від 01.10.2004р. на 1/3 частину належної йому квартири за адресою АДРЕСА_1 було накладено арешт. Згодом виконавче провадження було закінчено у звязку з виконання зобовязань боржником. При зверненні до нотаріуса з метою відчуження належного йому нерухомого майна було виявлено, що накладений арешт на 1/3 частину належної йому квартири за адресою АДРЕСА_1, постановою державного виконавця не знято. При зверненні до ВДВС Суворовського районного управління юстиції йому було повідомлено, що згідно даних Єдиного реєстру виконавчих проваджень, відомості про виконавче провадження в рамках якого винесено постанову про накладення арешту на майно відсутні та рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання про зняття арешту. У звязку з бездіяльністю державного виконавця, він не може реалізувати свої права як власника користуватись розпоряджатись належним йому майном. Просив скасувати арешт, накладений постановою державного виконавця від 01.10.2004 року, на 1/3 частину належної йому квартири за адресою: АДРЕСА_2.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд скарги без його участі, в якій зазначив, що вимоги скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Представник ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд скарги без її участі. Також надала заперечення, згідно якого просила скаргу ОСОБА_1 залишити без розгляду, оскільки існує спір про право та заявник повинен звернутися до суду у позовному провадженні з вимогами про зняття арешту .

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва №8010 про право власності на житло від 19.01.1998 року ОСОБА_1 належить 1/3 частина квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.10.2004 року державним виконавцем ВДВС Суворовського районного управління юстиції м.Херсона ОСОБА_3 накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_4, що належить ОСОБА_1.

ОСОБА_4 довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №53521621 від 18.02.2016 року встановлено, що зареєстровано арешт нерухомого майна 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_5, на підставі постанови державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ ОСОБА_3 від 01.10.2004 року.

Із листа №2685 від 17.02.2016 року ВДВС Суворовського РУЮ у м.Херсоні вбачається, що згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, відомості про наявність на виконанні виконавчого провадження, в рамках якого винесено постанову про накладення арешту та оголошення на його відчуження на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_5 від 01.10.2004 року, винесену ВДВС Суворовського РУЮ, державним виконавцем Колесник Ю.В., відсутні.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовано Законом № 606-Х1У «Про виконавче провадження».

Так, згідно з ч.1, п.5 ч. 3 ст.11 Закону № 606-Х1У державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Частиною 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Пунктом 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року розяснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав стягувача, боржника та інших осіб здійснюється шляхом оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Доводи державного виконавця щодо необхідності заявником захисту своїх інтересів у позовному провадженні суд до уваги не приймає, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Враховуючи вищевикладене та те, що станом на день подання скарги до суду та її розгляду, виконавчий лист про стягнення зі скаржника коштів на виконанні ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні не перебуває, проте державним виконавцем не здійснено заходів, щодо вилучення запису про обтяження з реєстру обтяжень нерухомого майна, суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 383-389 ЦПК України, ст. ст. 11, 47 Закону України «Про виконавче провадження», суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою державного виконавця Колесник Ю.В. Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні від 01 жовтня 2004 року, на 1/3 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 та належить ОСОБА_1.

На ухвалу протягом пяти днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: С.І. Майдан