УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗакропивногоО.В., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства «Міськтепловодоенергія» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу за надані послуги, за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_6 до комунального підприємства «Міськтепловодоенергія» про скасування незаконних нарахувань, за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 17 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року комунальне підприємство «Міськтепловодоенергія» (далі - КП «Міськтепловодоенергія») звернулося до суду з указаним позовом, у якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заборгованість у розмірі 1 388 грн 15 коп. за надані послуги з централізованого опалення за період з 01 лютого 2012 року по 30 листопада 2014 року.

На обґрунтування позову КП «Міськтепловодоенергія» посилалося на те, що відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 та отримують від позивача послуги з централізованого опалення, проте не оплачують отримані послуги, у зв'язку з чим у них утворилася зазначена вище заборгованість.

У січні 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 звернулися до суду із зустрічними позовними вимогами та просили скасувати незаконні нарахування КП «Міськтепловодоенергія», посилаючись на те, що 23 вересня 2010 року вони відмовилися від укладання договору про надання послуг з опалення з комунальним підприємством у зв'язку із наданням таких послуг неналежної якості і завищенням цін та просили КП «Міськтепловодоенергія» відключити батареї опалення у їх квартирі, однак отримали відмову (а. с. 24-25).

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2015 року позов КП «Міськтепловодоенергія» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь КП «Міськтепловодоенергія» заборгованість за надані послуги у сумі 1 388 грн 60 коп.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 17 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відхилено, рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким скасувати незаконні нарахування у сумі 1 388 грн 60 коп.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення КП «Міськтепловодоенергія» на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій, задовольняючи первинний позов та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, виходили з того, що відповідачі не заперечували факту надання позивачем послуг з теплопостачання, а посилалися на неналежну якість цих послуг, проте доказів на підтвердження вказаних обставин ними не надано, а від перевірки температурного режиму в їхній квартирі вони відмовилися, у зв'язку із чим суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів суми боргу на надані послуги з теплопостачання.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

О.В.Закропивний

Т.О. Писана