Справа № 760/6105/16-ц
Провадження № 2/760/3497/16
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шевченко Л. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування,

в с т а н о в и в:

31.03.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування.

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 119 ЦПК, зокрема щодо викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

У пункті 7 постанови № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що «позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладенні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину».

Так, у позовній заяві позивач просить усунути відповідача від права на спадкування щодо 3/8 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1; гаражного боксу № НОМЕР_2, що знаходиться за адресою:

вул. Сікорського Ігоря авіаконструктора, 4 «Трояда» автогаражний кооператив (Шевченківський район) та автомобіля «Mitsubishi Pajero Pinin» 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, оскільки відповідач ухилялася від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця.

Пленум Верховного Суду України у свої постанові № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що «правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку пункт 6)».

Однак, позивач не обґрунтувала свої вимоги, що складають предмет позову, зокрема, не зазначила в чому саме полягало ухилення відповідача від виконання свого обов'язку щодо надання допомоги спадкодавцю, не зазначила чи існувала необхідність у наданні спадкодавцю такої допомоги та чи була у відповідача можливість утримувати спадкодавця, а також не зазначила докази, що підтверджують кожну з цих обставин.

Враховуючи принцип диспозитивності, суд обмежений у можливості виявляти свою ініціативу. Суд зобов'язаний вирішувати спори лише в межах заявлених фізичними чи юридичними особами вимог і на підставі поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Таким чином, суд обмежений у праві витребувати докази, які підтверджуютьсь факт ухилення відповідача від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця у судовому засіданні.

Згідно з частиною першою статті 121 ЦПК «суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали».

Враховуючи вищезазначене, позовну заяву належить залишити без руху, встановивши спосіб усунення недоліків шляхом подання нової, належним чином оформленої позовної заяви, її копій та копій доданих до неї документів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись статтями 119, 121 ЦПК, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків - три дні з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити, що у разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. В. Шевченко