Справа № 203/1903/16-ц
Провадження № 2/0203/833/2016
УХВАЛА

22 квітня 2016 року Суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Колесніченко О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 22 квітня 2016 року предявила позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якій просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на її користь в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 166 071,54 грн. та судовий збір по справі.

В позовній заяві позивач також просив суд забезпечити цей позов шляхом накладення арешту на автомобіль «Форд Сієра», д/н НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_2

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Подана заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ч. 4 ст. 151 ЦПК України, оскільки єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, про що також наголошував у п.1 своєї постанови №9 від 22 грудня 2006 року Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», між тим відповідного клопотання у формі мотивованої заяви позивачем подано не було, а вимоги щодо забезпечення позову включені в прохальну частину позовної заяви.

Крім того, позивачем не доданий оригінал документу про сплату судового збору в розмірі, визначеному ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції від 26 вересня 2015 року - за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (275,60 грн.).

Також, ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2016 року зазначена позовна заява залишена без руху, оскільки подана без додержання вимог, викладених в п.п.3, 4, ч.2 ,ч. 5 ст. 119 ЦПК України.

Таким чином, оскільки заява не відповідає вимогам ч. 4 ст. 151 ЦПК України, судовий збір позивачем не сплачений, провадження у вказаній цивільній справі за позовом ОСОБА_1 не відкрито у відповідності із вимогами ст.121 ЦПК України, вирішення питання про забезпечення позову є передчасним, на чому наголошував у п.1 своєї постанови №9 від 22 грудня 2006 року Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Повернути ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Колесніченко