№ 2/554/1279/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2016 м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі :

головуючого судді - Січиокно Т.О.

за участю:секретаря - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Перша полтавська державна нотаріальна контора про визнання заповіту нікчемним,-

в с т а н о в и в :

у грудні 2014 позивач звернулася до суду із зазначеним позовом та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати заповіт, укладений 10.07.2010 року ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, зареєстрований та посвідчений нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори нікчемним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.09.2010 року помер її дідусь ОСОБА_4, який після своє смерті залишив заповіт від 15.07.2010 року на користь ОСОБА_3. У встановлений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого дядька ОСОБА_4 В подальшому їй стало відомо, що її дідусь мав вади зору і підписуючи заповіт не міг бачити і самостійно прочитати написане, що зобовязувало б нотаріуса запросити для посвідчення та підписання заповіту не менш як двох свідків. Оскільки цього зроблено не було, заповіт є нікчемним.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позов підтримав, з підстав викладених у ньому, просить суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6 заперечили проти задоволення позову та зазначили, що за життя ОСОБА_4, хоча і хворів за захворювання очей, однак міг читати, писати, самостійно виходив з квартири, обслуговував себе. За місцем проживання останнього, 15.07.2010 року прибула нотаріус, яка на законних підставах посвідчила заповіт, складений на користь відповідача. З цих підстав запрошувати свідків не було необхідності.

Третя особа: Перша полтавська державна нотаріальна контора у судове засідання не зявилися, надали заяву, в якій при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне:

15.07.2010 року о 10 год. 40 хв. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на випадок своєї смерті зробив розпорядження: все належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме йому на день його смерті та те, на що він за законом матиме право заповів повністю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Текст заповіт на прохання заповідача виготовлений нотаріусом за допомогою компютерної техніки. В заповіті мається запис: «Мною текст заповіту прочитано з моїх слів записаний вірно. Підпис «ОСОБА_4Є». Даний заповіт посвідчено 15.07.2010 року державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори. Заповіт записаний державним нотаріусом зі слів ОСОБА_4, прочитаний уголос заповідачем ОСОБА_4 і власноручно підписаний ним у її присутності. Особу заповідача встановлено, дієздатність перевірено. У звязку із неміччю заповідача(ліквідатор аварії на ЧАЕС 2 кат.) заповіт посвідчено на дому за адресою: АДРЕСА_1 після попереднього виїзду нотаріуса до заповідача для обговорення проекту заповіту. (а.с.13).

09.09.2010 року в м.Полтаві ОСОБА_4 помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 171762, зареєстроване та видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області.

Після його смерті відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_4 в Першій полтавській державній нотаріальній конторі, в якій знаходяться заява про прийняття спадщини від сина померлого ОСОБА_7 та заява про прийняття спадщини за заповітом від ОСОБА_3

На а.с. 7 наявний заповіт від 10.11.2011 року, згідно якого ОСОБА_7 склав заповіт, яким все своє майно, яке буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилося та з чого не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому за законом на день його смерті заповів повністю ОСОБА_2. (а.с.7).

Окрім цього, судом встановлено, що 29.05.1975 року було укладено шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_8, підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбі серії І-КЕ № 295073. (а.с.10).

Із копії свідоцтва про народження серії ЯС № 626136 встановлено, що ОСОБА_9 народилася 03.04.1948 року. Матірю записано ОСОБА_8. (а.с.10).

16.11.1968 року ОСОБА_10 та ОСОБА_9 уклали шлюб, що підтверджено копією свояцтва про одруження серії І АБ № 207862.

ОСОБА_2 народилася 28.11.1969 року в м.Полтаві, матірю записано ОСОБА_11, що підтверджено копією свідоцтва про народження серії VІІІ УР № 10551980. (а.с.12).

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 15.07.2014 року рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 11.06.2014 року скасовано. Ухвалено інше рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Перша полтавська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним.

Із мотивувальної частини рішення слідує, що доказів того, що на момент складання заповіту ОСОБА_4 знаходився в такому фізичному стані, що не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не здобуто як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції. Акт судово- психіатричного експерта № 164 від 20.03.2014 року цю обставину також підтвердив. В процесі судових засідань доказів того, що при складанні заповіту ОСОБА_4 мав місце обман або він вчинив свої дії внаслідок психологічного тиску також здобуто не було.(а.с.42-44).

Ухвалою вищого спеціалізованого суду України від 16.10.2014 року касаційна скарга куценко ОСОБА_12 відхилена. Рішення апеляційного суду Полтавської області від 15.07.2014 року залишено без змін. (а.с.47).

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 28.10.2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_13, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_2, яка розташована на 5 поверсі 5- поверхового будинку та складається з трьох кімнат житловою площею 40,6 кв.м., загальною площею 55 кв.м. в порядку спадкування після померлого 09.09.2010 року ОСОБА_4. (а.с.49-50).

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 04.12.20104 року відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_13 Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 28.10.2014 року залишено без змін. (а.с. 52-53).

Згідно висновку посмертної комісійної судово медичної експертизи № 2 від 01.02.2016 року на підставі представленої медичної документації ОСОБА_4 станом на 15.07.2010 року хворів на новоутворення правої легені з двобічним метастазуванням у легені, двобічним плевритом (T4 N2 M1), клінічна група ІV; ішемічну хворобу серця; стенокардію напруги, ф.к.ІІІ, кардіосклероз атеросклеротичний та постінфорктний, кальциноз аортальних клапанів, недостатність мі трального клапану, миготливу аритмію, серцеву недостатність ІІ А ступеню; гіпертонічну хворобу ІІІ ст.; хронічну дисциркуляторну енцефалопатію ІІ ступеню з астенічним синдромом, остеохондроз, хронічний холецистопанк реатит, хронічний гепатит з порушенням гепатоцелюлярної функції І ст.; сечокамяну хворобу, хронічний простатит, аденому простати, вторинну анемію.

ОСОБА_4 перебував на диспансерному обліку у Полтавському обласному клінічному онкологічному диспансері у звязку із наявністю в нього новоутворення правої легені з двобічним метастазуванням у легені (T4 N2 M1), клінічна група ІV.

Окрім вищеперерахованого у ОСОБА_4 з 2005 року була відкритокутова розвинена з нормальним внутрішньо очним тиском глаукома обох очей.

У звязку з тим, що останні показники полів зору, гостроти зору та внутрішньо очного тиску ОСОБА_4 у наданій медичній документації датовані 28.07.2009 роком, тобто,задовго до 15.07.2010 року, а характер виявленого захворювання очей передбачає його поступове прогресування з погіршенням функції зору, категорично стверджувати, що ОСОБА_4 станом на 15.07.2010 року міг або ж не міг розрізняти текст, виконаний шрифтом з висотою літер 2 мм, неможливо. (а.с. 185-200).

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1247 ЦК України, заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Частина 4 даної статті передбачає, що якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа.

Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Пунктом 158 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року розяснено, що на бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках.

Присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обовязковою.

Відповідно до ч.1 і ч.2 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Стаття 203 ЦК України визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, у тому числі й те, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

В судовому засіданні допитана державний нотаріус Першої полтавської державної нотаріальної контори ОСОБА_14, яка показала суду, що нею 15.07.2010 року було посвідчено та зареєстровано заповіт, складений ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 Так, за бажанням заповідача вона прибула у квартиру АДРЕСА_2 для посвідчення заповідача. Першого разу для спілкування із заповідачем та виготовлення проекту заповіту. В розмові ОСОБА_4 повідомив їй, що бажає скласти заповіт на користь ОСОБА_3, з якою тривалий час проживав і заповів тій усе належне йому майно, а не виключно лише квартиру. Одночасно заповідач повідомив, що має сина ОСОБА_4, який постійно ображав його. Вона як нотаріус попросила надати їй для ознайомлення правовстановлюючі документи на майно. ОСОБА_4 надав теку червоного кольору, в якій знаходилися документи, серед яких і ті, що посвідчували його право власності на квартиру та підтверджували статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, що давало право на пільгу. Далі вона на своєму робочому місці виготовила проект заповіту та повторно прибула до місця проживання заповідача. ОСОБА_4 не викликав у неї будь яких підозр щодо свого стану здоровя, будь яких вад не проявляв, поводив себе розсудливо, все читав, розумів значення того, що відбувалося, сам надав їй документи, показував їх. При посвідченні заповіту у кімнаті знаходився лише останній та вона, ОСОБА_15 була на кухні. Оскільки ОСОБА_4 міг бачити, власноручно виконав підпис у заповіті, підписав його, прочитав вголос, то необхідності запрошувати свідків не було.

Свідки ОСОБА_16, ОСОБА_17 показали суду, що протягом тривалого часу приятелювали із ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Останні близько 16 років проживали однією сімєю. Останні роки життя ОСОБА_4 хворів, однак повністю зір ним було не втрачено, той дивився телевізор, читав газети, носив окуляри. ОСОБА_3 доглядала за ним, відвідувала у лікарні. У 2010 році ОСОБА_4 водив автомобіль, скарг на втрату зору ніколи не виражав.

Також судом допитані свідки ОСОБА_18, ОСОБА_13, ОСОБА_19, які показали, що були знайомі із ОСОБА_4 Останній за життя хворів, у 2010 році не впізнавав людей, носив окуляри, погано бачив.

Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Аналізуючи докази у справі, суд вважає, що позивач не надала доказів на підтвердження того, що на час підписання заповіту 15.07.2010 року ОСОБА_4 внаслідок поганого зору не міг прочитати написане та писати.

Дані доводи спростовані показаннями свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17, при чому свідки ОСОБА_18, ОСОБА_13, ОСОБА_19 хоч і вказали, що ОСОБА_4 хворів на захворювання, однак із їхніх показань не вбачається, що той не міг бачити, при чому останній носив окуляри.

Таким чином, показання нотаріуса ОСОБА_14 узгоджуються з матеріалами справи, а саме суд приходить до висновку, що на час посвідчення заповіту, а саме 15.07.2010 року заповідач міг бачити, прочитати написане та власноручно здійснив запис у заповіті, чим підтвердив, що він особисто прочитав текст заповіту, який з його слів записано вірно.

Суд приймає до уваги висновок посмертної комісійної судово- медичної експертизи, відповідно до якої останні показники полів зору, гостроти зору та внутрішньо очного тиску ОСОБА_4 у наданій медичній документації датовані 28.07.2009 роком, тобто,задовго до 15.07.2010 року, а характер виявленого захворювання очей передбачає його поступове прогресування з погіршенням функції зору, категорично стверджувати, що ОСОБА_4 станом на 15.07.2010 року міг або ж не міг розрізняти текст, виконаний шрифтом з висотою літер 2 мм, неможливо.

У судовому засіданні допитано експерта ОСОБА_20, яка показала, що при наявному за життя у ОСОБА_4 захворюванні очей не можна категорично стверджувати про те, що останній повністю втратив зір, або дуже погано бачив, що не давало йому б змоги читати, писати тощо. Дана обставина зумовлена особливостями організму людини, характером перебігу захворювання та побічних хвороб, віком.

Таким чином, судом на підставі наданих доказів не встановлено, що ОСОБА_4 на час складання заповіту міг страждати на захворювання очей, яке б зумовило часткову чи повну втрату зору, при якому той не міг прочитати, виконати запис у заповіті.

Встановивши зазначені вище обставини та давши належну оцінку доводам сторін, суд приходить до висновку, що підстави для визнання від 15.07.2010 року нікчемним відсутні,у звязку із чим у задоволенні позову слід відмовити.

Одночасно, при вирішенні даної справи вирішує питання про заходи забезпечення позову.

Так, ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 30.04.2015 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2, гараж № 11 ряд 1 в автогаражномукооперативі «Сокіл 2», розташованого в м.Полтава, вул.. Фрунзе, 124, автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. 14-22 ПОЛ.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, суд вважає за необхідне заходи забезпечення позову скасувати.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати стягненню із відповідача на користь позивача не підлягають.

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Перша полтавська державна нотаріальна контора про визнання заповіту нікчемним - залишити без задоволення.

Заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2; гараж № 11 ряд 1 в автогаражному кооперативі «Сокіл 2», розташованого в м.Полтава, вул.. Фрунзе, 124; автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. 14-22 ПОЛ, згідно ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 30.04.2015 року - скасувати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя Т.О.Січиокно

Повен текст рішення виготовлено суддею 27.05.2016 року