КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/352/16-ц
Провадження №2/319/222/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2016 року смт Куйбишеве
Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Солодовнікова Р.С.,
при секретарі судового засідання Костенко А.В.,
за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі,
В судове засідання представник позивача не зявився, однак про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником позивача подана заява про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Оскільки суду невідоме зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача, останній у судове засідання викликався в суд через оголошення у пресі.
ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечення на позов не подав, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
02 квітня 2014 року заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу №DO00А+28534888 від 02.04.2014 р. ОСОБА_1 приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, строк лізингу 60 місяців з моменту підписання графіку лізингових платежів.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами складають договір фінансового лізингу, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 8).
Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Суд приходить до висновку, що між сторонами укладений договір фінансового лізингу від 02.04.2014 року, який по своїй суті є договором приєднання, згідно із ст.634 ЦК України.
Відповідач згідно з умовами договору отримав від ПАТ КБ «ПриватБанк» у платне користування автомобіль марки JAC, модель J2, рік випуску 2013, тип ТЗ: хетчбек, № кузова/шасі: LJ12EKP16E4607715, реєстраційний номер НОМЕР_1, та зобовязався сплачувати щомісячні платежі, повязані з виконанням договору лізингу у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору (а.с. 9).
Вказаний автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності ПАТ КБ «ПриватБанк» (зворотній бік а.с. 8).
Згідно з пп. 1.1.4 та 1.1.5 відповідач зобовязався сплачувати щомісячні платежі з 6 по 10 число кожного місяця (а.с. 8).
Відповідач зобовязання щодо своєчасної сплати лізингових платежів належним чином не виконав, що має відображення в розрахунку заборгованості за договором (а.с. 7).
- заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу 3824,79 грн.;
- заборгованість за страховою винагородою 6435,26 грн.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено обовязок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі.
Відповідач уклав договір з позивачем, чим взяв на себе грошове зобовязання, яке належним чином не виконав та прострочив зобовязання, а тому повинен нести відповідальність, встановлену законом та договором.
Позов доказано заявою від 02.04.2014 р. (а.с.8), розрахунком заборгованості (а.с.7).
Враховуючи викладене, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
Оскільки позов ПАТ КБ «Приватбанк»» задоволений, то у відповідності з вимогами, передбаченими статтею 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача.
Керуючись ст.ст.526, 530, 546, 549, 554, 610, 612, 625, 1054 ЦК України, ст.ст.79, 88, ч. 4 ст. 169, 212-215 ЦПК України, суд
Позов ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу, - задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення, шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Р.С.Солодовніков