Справа № 712/3333/16-ц
Провадження № 2/712/1139/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Романенко В.А.

при секретарі Таран А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що з ОСОБА_2 вона зареєструвала шлюбу 01 листопада 1986 року.

Від шлюбу мають повнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка вийшла заміж і проживає самостійним життям.

Між нею та відповідачем не досягнуто згоди у розподілі майна, яке є їх спільною сумісною власністю.

За час шлюбу ними було придбано в 2004 році двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 27.08.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В., реєстр № 13370. Вартість придбаної квартири становила 66084 грн. На її думку вартість даної квартири на теперішній час становить 400000 грн.

Також за час шлюбу ними було придбано: телевізор «Самсунг» вартістю 3000 грн., холодильник «Мінськ» вартістю 3000 грн., пральна машина «Волна» вартістю 2000 грн., диван вартістю 700 грн., 2 крісла вартістю 700 грн., 2 шафи вартістю 500 грн., кухонна стінка вартістю 2000 грн., ліжко вартістю 500 грн.

Двокімнатна квартира № 86 була придбана за кошти зароблені нею в Італії і її неможливо поділити в натурі. тому просить стягнути з неї на користь відповідача грошову компенсацію 50% вартості двокімнатної квартири в розмірі 200000 грн. із припиненням права спільної сумісної власності на вказану квартиру.

Просить суд на підставі ч. 3 ст. 372 ЦК України припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, яка була придбана згідно договору купівлі-продажу від 27.08.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В., реєстр № 13370.Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1, яка була придбана згідно договору купівлі-продажу від 27.08.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В., реєстр № 13370. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 200000 грн. грошової компенсації вартості квартири АДРЕСА_1. Виділити в особисту приватну власність ОСОБА_1 холодильник «Мінськ» вартістю 3000 грн., кухонну стінку вартістю 2000 грн., диван вартістю 7000 грн., 2 шафи вартістю 500 грн., всього на суму 6200 грн. Виділити в особисту приватну власність ОСОБА_2 телевізор «Самсунг» вартістю 3000 грн., пральну машину «Волна» вартістю 2000 грн., 2 крісла вартістю 700 грн., ліжко вартістю 500 грн., всього на суму 6200 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Відповідач в судовому засіданні повідомив, що ним 07.04.2016 року отримано від ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості квартири АДРЕСА_1 у розмірі 200000 грн., про що свідчить розписка, яка долучена до матеріалів справи. частково, а просили суд в позові відмовити.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

01 листопада 1986 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, був зареєстрований шлюб, про що було видане свідоцтво про одруження відділом ЗАГСу Жовтневого району м. Риги 01.11.1986 року, актовий запис № 1089.

Від шлюбу мають повнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка вийшла заміж і проживає самостійним життям.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 квітня 2016 року у справі № 712/3090/16-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 01 листопада 1986 року виконавчим комітетом Жовтневого району Ради народних депутатів м. Риги, актовий запис № 1089 - розірвано.

Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишено - ОСОБА_1.

За час шлюбу сторонами було придбано в 2004 році двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 27.08.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В., реєстр № 13370. Вартість придбаної квартири становила 66084 грн. На думку позивача вартість даної квартири на теперішній час становить 400000 грн., про що не заперечувалося відповідачем в судовому засіданні.

Також за час шлюбу сторонами було придбано наступне майно: телевізор «Самсунг» вартістю 3000 грн., холодильник «Мінськ» вартістю 3000 грн., пральна машина «Волна» вартістю 2000 грн., диван вартістю 700 грн., 2 крісла вартістю 700 грн., 2 шафи вартістю 500 грн., кухонна стінка вартістю 2000 грн., ліжко вартістю 500 грн.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно зі ст. 368 ЦК України майно, придбане подружжям в період шлюбу є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором між ними чи законом.

Для визнання майна, придбаного в період шлюбу, об'єктом спільної сумісної власності подружжя немає значення на ім'я кого з подружжя воно оформлене та зареєстроване. Крім того, чоловік та жінка мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, яке їм належить на праві спільної сумісної власності.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. №11: «22. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 -72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. 23. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК ), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох».

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки вищевказане спірне майно придбано та набуто сторонами у шлюбі то дане майно згідно з ст. 60 Сімейного кодексу, ст. 368 ЦК України є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 69, ч. 1 ст. 71 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, яке ділиться між ними в натурі. Поділ здійснюється за взаємною згодою подружжя, а в разі недосягнення згоди судом.

При цьому, ч. 3 ст. 368 ЦК України передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя. У такому разі позивач звільняється від доведення цієї обставини, яка має значення для правильного вирішення справи, а відповідач, якщо заперечує проти цього, має довести протилежне (спростувати матеріально-правову презумпцію).

Положеннями ч. 1 ст. 70 СК України та п. 30 постанови Пленуму регламентовано, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Тобто набуте сторонами в період шлюбу нерухоме майно належить їм на праві спільної власності та підлягає розподілу між ними в рівних частках.

В судовому засіданні відповідачем надано суду розписку від 07 квітня 2016 року, відповідно до якої ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 200000 грн. вартості ? частини двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 в порядку розподілу спільної власності нажитої ними в шлюбі. Претензій до ОСОБА_1 не має, вважає квартиру її особистою власністю.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме припинення права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 та визнання за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1. Виділити в особисту приватну власність ОСОБА_1 холодильник « Мінськ» вартістю 3000 грн., кухонну стінку вартістю 2 000 грн., диван вартістю 700 грн., шафи вартістю 500 грн, а всього на суму 6200 грн., а ОСОБА_2 - телевізор «Самсунг» вартістю 3000 грн., пральну машину «Волна» вартістю 2000 грн. 2 крісла вартістю 700 грн., ліжко вартістю 500 грн, а всього на суму 6200 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 60, 70 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволити.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Виділити в особисту приватну власність ОСОБА_1 холодильник «Мінськ» вартістю 3000 грн., кухонну стінку вартістю 2000 грн., диван вартістю 700 грн., шафи вартістю 500 грн, а всього на суму 6200 грн.

Виділити в особисту приватну власність ОСОБА_2 телевізор «Самсунг» вартістю 3000 грн., пральну машину «Волна» вартістю 2000 грн. 2 крісла вартістю 700 грн., ліжко вартістю 500 грн, а всього на суму 6200 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: