Дата документу 10.06.2016 Справа № 554/5755/14-ц
Справа №554/5755/14-ц
Провадження №2/554/50/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2016 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Чуванової А.М.

при секретарі Юркіній Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про знесення самочинно збудованого нерухомого майна, треті особи: інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в Полтавській області, Полтавська міська рада,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить зобовязатиОСОБА_2, ОСОБА_3 знести за власний рахунок самовільну перебудову квартири №3, побудовану шляхом повної заміни несучих і огороджувальних конструкцій та збільшенням габаритних розмірів площі забудови по Панянському бульвару,6 в м.Полтава. В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що їй на праві власності належить житловий будинок №6 по Панянському бульвару в м.Полтава, загальною площею 211,4 кв.м, що складається з: перший поверх: веранда 12,2 кв.м, коридор площею 13,6 кв.м, топочна площею 1,3 кв.м, кухня площею 16,0 кв.м, кімната площею 19,0 кв.м, кімната площею 35,3 кв.м, санвузол площею 7,9 кв.м, другий поверх: хол площею38,1 кв.м, санвузол площею 8,0 кв.м, кімната площею 10,4 кв.м, кімната площею 14,3 кв.м, кладова площею 4,9 кв.м, веранда площею 4,7 кв.м, веранда 2,43 х 7,40 кв.м та господарські будівлі та споруди: погріб №2, ворота огорожі №3, огорожа №4, вимощення, що розташовані на земельній ділянці площею 672 кв.м, розподіленої рішенням Октябрського районного суду від 17.02.2009 року №2-19/09. В 2011 році співвласники земельної ділянки по Панянському бульвару,6 в м.Полтава ОСОБА_2, ОСОБА_3 почали проводити перебудову квартири №3, шляхом повної заміни несучих і огороджувальних конструкцій та збільшенням габаритних розмірів площі забудови. Станом на час звернення з позовом до суду роботи по перебудові перебувають в стадії зведення стін першого поверху із газобетонних блоків без монтажу перекриття, тобто частина будинку містить квартири у незавершеному стані.

Позивач вказує, що внаслідок проведення відповідачами незаконного самочинного будівництва, в її житловому приміщенні почали рушитись стіни. На підставі проведеного експертного будівельно-технічного дослідження №52 від 14.03.2014 року зроблений висновок про те, що прибудова із газобетонних блоків негативно впливає на стан житлового будинку, в якому мешкає позивач з дітьми, без прийняття мір щодо розбирання конструкцій прибудови (розвантаження основи) та проведення посилення основ (грунтів) її житлового будинку можливе подальше погіршення технічного стану будинку аж до аварії. Посилаючись на те, що відповідачі самовільним будівництвом прибудови із газобетонних блоків без відповідних дозволів та проекту, яким передбачено забезпечити додаткові конструктивні заходи по підвищенню жорсткості будівель, порушили право позивача та її дітей на безпеку проживання та вільне, ефективне, безпечне використання її житлового будинку, ОСОБА_1 просить вимоги задовольнити повністю.

В ході судового розгляду за заявою сторони позивачів по зустрічному позову, ухвалою суду, позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 до Полтавської територіальної громади в особі Полтавського міськвиконкому про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6,- залишені без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що в результаті будівництва відповідачами свого будинку, тріщать стіни її дому. Вони сімєю почали будувати дім з 1986 року, у них були всі дозвільні документи на будівництво двохповерхового будинку. ОСОБА_2 зробив яму, стався обвал глибиною 5,80 м, що вплинуло на фундамент її дому.

Представник позивача - ОСОБА_7 в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що ОСОБА_1 є власником будинку на підставі рішення Октябрського районного суду м.Полтави 2011 року, проведена державна реєстрація, є витяг. Відповідач вчиняє незаконні дії, позивач боїться жити в будинку. Просила позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що ОСОБА_1 закінчили будівництво свого будинку, і з їх даху текла вода, під зливом створився обвал та руйнувалися стіни, тому потрібно було швидко діяти. Він добудував свій будинок, зробив на зовні вугол дому, щоб не текла вода. Не згоден зносити своє будівництво, оскільки вини його ніякої немає, права позивача він не порушував.

Представники відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні позов не визнали, пояснили, що за рішенням суду встановлений порядок користування земельною ділянкою, у сторін різні ділянки; ОСОБА_1 отримали дозвільні документи на будівництво одноповерхового будинку, а збудували двохповерховий; вони не довели вину ОСОБА_2, експерт не надав відповіді про причини руйнування дому позивача, новобудова не має впливу на їх будинок. Крім того, ОСОБА_1 не є власником будинку, в державному реєстрі немає про це даних, тому взагалі не має права звернення до суду з таким позовом.

Представники третіх осіб до суду не зявилися, про розгляд справи треті особи повідомлені належним чином.

Заслухавши позивача, його представника, відповідача та його представників, допитавши експерта, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленим цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Згідно позову, ОСОБА_1 зазначає, що їй на праві власності належить житловий будинок №6 по Панянському бульвару в м.Полтава, загальною площею 211,4 кв.м, що складається з: перший поверх: веранда 12,2 кв.м, коридор площею 13,6 кв.м, топочна площею 1,3 кв.м, кухня площею 16,0 кв.м, кімната площею 19,0 кв.м, кімната площею 35,3 кв.м, санвузол площею 7,9 кв.м, другий поверх: хол площею38,1 кв.м, санвузол площею 8,0 кв.м, кімната площею 10,4 кв.м, кімната площею 14,3 кв.м, кладова площею 4,9 кв.м, веранда площею 4,7 кв.м, веранда 2,43 х 7,40 кв.м та господарські будівлі та споруди: погріб №2, ворота огорожі №3, огорожа №4, вимощення, що розташовані на земельній ділянці площею 672 кв.м, розподіленої рішенням Октябрського районного суду від 17.02.2009 року №2-19/09.

В ході судового розгляду позивач пояснила, щоприбудова відповідачів із газобетонних блоків негативно впливає на стан житлового будинку, в якому мешкає вона із сімєю, без прийняття мір щодо розбирання конструкцій прибудови (розвантаження основи) та проведення посилення основ (грунтів) її житлового будинку можливе подальше погіршення технічного стану будинку аж до аварії; самочинне будівництво може призвести до порушення їх прав; саме ця обставина вимусила її звернутися до суду з позовом.

У положеннях спеціальної матеріально-правової норми, що міститься в частині першій статті 376 ЦК України, поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами, за наявності яких об'єкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об'єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно із частиною другою статті 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва зазначені в цих пунктах особи можуть вимагати від особи, яка здійснила самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення його перебудови власними силами або за її рахунок, приведення земельної ділянки у попередній стан або відшкодування витрат.

З урахуванням змісту вищевказаної правової норми в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України та статті 3 ЦПК України.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих правових норм правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак, суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від встановленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (Правова позиція у справі №6-137цс14 від 17.12.2014 року Верховного Суду України).

Суд вважає, що позивач ОСОБА_1 взагалі не надала суду доказів про належність їй на праві власності житлового будинку №6 по Панянському бульвару в м.Полтава, загальною площею 211,4 кв.м, що складається з: перший поверх: веранда 12,2 кв.м, коридор площею 13,6 кв.м, топочна площею 1,3 кв.м, кухня площею 16,0 кв.м, кімната площею 19,0 кв.м, кімната площею 35,3 кв.м, санвузол площею 7,9 кв.м, другий поверх: хол площею 38,1 кв.м, санвузол площею 8,0 кв.м, кімната площею 10,4 кв.м, кімната площею 14,3 кв.м, кладова площею 4,9 кв.м, веранда площею 4,7 кв.м, веранда 2,43 х 7,40 кв.м та господарські будівлі та споруди: погріб №2, ворота огорожі №3, огорожа №4, вимощення, що розташовані на земельній ділянці площею 672 кв.м. Немає даних про державну реєстрацію права її власності на вказане домоволодіння, не доведені обставини про належність їй як власнику (чи користувачу) земельної ділянки, площею 672 кв.м, та здійснення на її земельній ділянці самочинного будівництва відповідачами.

Слід також зазначити, що згідно п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України /про правовий режим самочинного будівництва/, у випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права /ст. 391 ЦК України/, а також власнику /користувачу/ земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинне збудоване нерухоме майно.

Отже, власник майна має право на звернення до суду з позовом про захист своїх прав порушених самочинним будівництвом, лише при підтвердженні порушених своїх прав власника. Зазначене положення повністю відповідає вимогам ст. 3 ЦПК України, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизначних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 не доведено факт порушення прав позивача зведеною відповідачами будівлею, та у чому ці порушення полягають.

Згідно висновку №648 судової будівельно-технічної експертизи від 22.09.2015 року, призначеної за ухвалою суду, житлова прибудова літ. «А4-1» за адресою м.Полтава, бульвар Панянський,6 за технічним станом відповідає технічним нормам і правилам; встановити чи можливий суттєвий вплив на суміжний будинок літ. «А2-2» від ваги та примикання житлової прибудови літ. «А4-1» не представляється можливим (т.2 а.с.2-27).

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_10 пояснив, що у звязку з відсутністю технічної документації, неможливо сказати чи зєднані фундаменти будинків сторін, і чи є який вплив на сусідній будинок.

Таким чином, позивачем не доведено порушення її прав з боку відповідачів, а те, що позивач передбачає на майбутнє порушення своїх прав не може слугувати підставою для задоволення позову ОСОБА_1 про знесення самочинно збудованого нерухомого майна.

Посилання позивача на висновок експертного будівельно-технічного дослідження №52 від 14.03.2014 року, зробленого на замовлення позивача, (т.1 а.с.14-28) про те, що прибудова із газобетонних блоків погіршує технічний стан двохповерхового житлового будинку літ. «А2-2» за адресою м.Полтава Панянський бульвар,6, та без прийняття мір щодо розбирання конструкцій прибудови (розвантаження основи) та проведення посилення основ (грунтів) її житлового будинку можливе подальше погіршення технічного стану будинку аж до аварії є юридично неспроможними, оскільки ніяким чином не доводять обґрунтованість вимог про знесення самочинної будівлі.

Суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 про знесення самочинно збудованого нерухомого майна, за необґрунтованістю та безпідставністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,60,212-215 ЦПК України, ст.ст.391,376,319,321 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про знесення самочинно збудованого нерухомого майна, треті особи: інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в Полтавській області, Полтавська міська рада, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.М.Чуванова