У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, Першої ужгородської державної нотаріальної контори про зняття арешту та заборони на відчуження з майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, Першої ужгородської державної нотаріальної контори, в якій просить зняття арешти та заборони на відчуження з належного ОСОБА_1 на праві власності майна, зокрема: з земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер :02:005:0005, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в с.Кінчеш Ужгородського району, що накладені та внесені в Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого тайна та в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно Ужгородським МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області та Першою ужгородською державною нотаріальною конторою на підставі: - постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АЕ №173887 від 31.05.2007 року (реєстраційні номери обтяжень №12182641, №12182596, №5055928); - постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.06.2008 року по ВП №8004506 (реєстраційний номер обтяження №7629574); - постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.01.2009 року по ВП №10705336 (реєстраційні номери обтяжень №12182678, №12182655 та №8697845); - постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.02.2010 року по ВП №10412392 (реєстраційні номери обтяжень №12182706, №12182693 та №9568340); - ухвали Ужгородського міськрайонного суду №2-п3631 від 06.06.2008 року (реєстраційний номер обтяження №7466589).

Отже зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів слідує, що позов подано до кількох відповідачів, при цьому обєднано кілька вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ст.10,11 ЦПК і ст.16 ЦК України особа сама визначає спосіб захисту своїх прав, і зокрема особу, до якої позовні вимоги предявляються.

Відповідно до ст.16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України та п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

У відповідності до вимог п. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАСУ, субєкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що відповідачами у справі є Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області та Перша ужгородська державна нотаріальна контора.

При цьому ОСОБА_1 просить зобовязати Першу ужгородську державну нотаріальну контору зняття арешти та заборони на відчуження з належного йому на праві власності майна, зокрема земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер :02:005:0005, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в с.Кінчеш Ужгородського району.

Згідно розяснень, які містяться в п. 8 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20 травня 2013 року № 3, відповідно до абзацу другого ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом ст. 9 цього Закону державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються (делегуються) функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 ст. 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації. Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (Закон № 1952-IV) на нотаріусів покладено функції по державній реєстрації прав ( в тому числі обтяжень). Таким чином, нотаріус (нотаріальна контора), який діє як реєстратор і вчиняє певні реєстраційні дії в державному реєстрі за делегованими державою повноваженнями, є субєктом владних повноважень. Виходячи з даних норм закону та розяснень ВАСУ в Постанові №8 від 20 травня 2013 року «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» (п.8), позови до нотаріусів, повязані з проведенням ними певних реєстраційних дій, є справами адміністративної юрисдикції, що узгоджується з положеннями ст. 50 Закону України «Про нотаріат», якою передбачено можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта.

Відповідачем у позовній заяві вказано й державну виконавчу службу, яка, як і її посадові особи є субєктами владних повноважень.

Відносини з приводу обтяжень (в тому числі арешту майна), які підлягають державній реєстрації, є відносинами в управлінській адміністративній сфері, а спір, що виник з цього приводу з субєктом владних повноважень - є публічно - правовим спором. Враховуючи зміст заявлених вимог до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області та їх підстав такі не можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 181 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Інший порядок судового оскарження, у тому числі коло учасників цього оскарження, визначено розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України і статтею 1212 Господарського процесуального кодексу України. Однак у такому порядку вимоги не заявлено.

З огляду на зазначене та те, що позивач фактично просить зобов'язати вчинити Першу Ужгородську державну нотаріальну контору, дії повязані з делегованими нотаріусам функцій державного реєстратора прав на нерухоме майно, спір, який виник між сторонами, є публічно-правовим та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, в порядку визначеному КАС України.

Тобто даний позов як за субєктом, до якого позов предявлений, так і за змістом позовних вимог та з підстав звернення, - має всі ознаки адміністративного позову, передбаченого статтею 3 та 17 КАСУ, який подається до суду і розглядається в порядку адміністративного судочинства і тому у відповідності до ст.15 ЦПК не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Згідно ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» з позовом про визнання права власності та виключення майна з опису та з-під арешту може предявити інша особа до учасників виконавчого провадження (зокрема до боржника), якщо вважає, що вона, а не боржник, є власником арештованого майна. У такому порядку позов також не заявлено.

Водночас це не є перешкодою позивачеві звернутись до суду для захисту своїх прав. При цьому позивачу може бути рекомендовано визначитись із способом захисту його прав у випадку їх порушення, та у разі звернення до суду за захистом цивільних прав (в тому числі права власності) від порушень у сфері цивільних правовідносин, зазначити позовні вимоги з урахуванням ст.16 ЦК України та ст.15 ЦПК України, та визначити відповідача (відповідачів), яким у такому разі є особа (особи), від наявності, зміни та припинення прав якої (яких) залежить наявність певних цивільних прав позивача. У разі необхідності скасування заходів забезпечення позову, накладених судом згідно ст..151-153 ЦПК, заявникові слід звернутись з заявою у відповідності до ст..154 ЦПК України. У разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця, в тому числі з приводу накладення арешту чи його скасування, особі слід звернутись до суду зі скаргою в порядку, встановленому розділом сьомим ЦПК України, або з адміністративним позовом щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності даного субєкту владних повноважень в порядку, передбаченому ст.17,18, 181 КАСУ; у разі виникнення питань у сфері державної реєстрації речових прав, обтяжень та їх скасування, внесення відповідних записів до державного реєстру, - звернутись до відповідного субєкту - реєстратора, а у разі незгоди з прийнятим рішенням, діями, бездіяльністю - з відповідним адміністративним позовом до суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.122, 210, 293 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, Першої ужгородської державної нотаріальної контори про зняття арешту та заборони на відчуження з майна.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення . У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи , яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2