АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої В.Ю.

суддів Свистунової О.В., Ремеза В.А.

за участю секретаря Назаренко А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк», Банк) звернулося до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі - ПАТ «А-Банк»), ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 21 серпня 2006 року між ним та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №MKIWSЕ00001117 (далі - Кредитний договір), згідно якого остання отримала кредит у розмірі 15000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 24,00% на рік з кінцевим терміном повернення 20 серпня 2009 року.

Вимоги до відповідача, що випливають із вказаного Кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ОСОБА_3 та ПАТ «А-Банк» договорів поруки.

Відповідачка ОСОБА_2 зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 12 червня 2013 року у розмірі 233709,94 грн., що складається з: 14650 грн. - заборгованість за кредитом, 79677,52 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 6975 грн. - заборгованість по комісії, 132407,42 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість за Кредитним договором № MKIWSЕ00001117 від 21 серпня 2006 року у розмірі 223709,94 грн., сплачений судовий збір, стягнути з відповідача ОСОБА_2 витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200 грн. та стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ПАТ «А-Банк» суму у розмірі 10000 грн.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2013 року позовні вимоги було задоволено частково.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2015 року заяву ОСОБА_3 про скасування заочного рішення було задоволено, заочне рішення від 10 жовтня 2013 року скасовано.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задоволено частково.

З урахуванням виправлених ухвалами того ж суду від 19 листопада 2015 року та від 29 лютого 2016 року описок, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором № MKIWSЕ00001117 від 21 серпня 2006 року у розмірі 106302,52 грн., що складається з: 14650 грн. - заборгованість за кредитом, 79677,52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6975 грн. - заборгованість по комісії, 5000 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

В іншій частині позову відмовлено.

Провадження у справі в частині позовних вимог до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито.

В апеляційній скарзі відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21 серпня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № MKIWSЕ00001117 на суму 15000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 24,00% на рік, з кінцевим терміном повернення 20 серпня 2009 року.

За умовами договору сторони передбачили погашення позичальником заборгованості щомісячними платежами у розмірі 816,12 грн. у період з 16 по 21 число кожного місяця (а.с.7,8).

Зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_2 належним чином не виконувала, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем, згідно якого заборгованість станом на 12 червня 2013 року становила 233709,94 грн. та складалася з: 14650 грн. - заборгованість за кредитом, 79677,52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6975 грн. - заборгованість по комісії, 132407,42 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с.4).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з неналежного виконання позичальником ОСОБА_2 своїх зобов'язань за Кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, оскільки вони зроблені при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, що відповідно до положень п.п.1,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставами для скасування рішення.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови в позові.

За правилами ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Як убачається з матеріалів справи, останній платіж здійснений відповідачем 29 січня 2007 року, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості (а.с.4).

Отже, з 22 лютого 2007 року (з моменту несплати чергового щомісячного платежу) для позивача почався перебіг строку позовної давності, оскільки він з цього часу знав про своє порушене право.

Як убачається з матеріалів справи, відповідачі в ході розгляду справи звертались до суду із заявою про застосування строків позовної давності (а.с.49), однак суд першої інстанції цей строк не застосував та не мотивував причини відмови у задоволенні заяви.

Враховуючи те, що Банк звернувся до суду з позовом 09 серпня 2013 року, тобто з пропуском строку позовної давності, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо позовних вимог до ПАТ «А-Банк» колегія суддів відхиляє, оскільки висновок суду першої інстанції стосовно закриття в цій частині провадження відповідає правовій позиції, визначеній в постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі № 6-745цс15.

В іншій частині рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року не оскаржувалося та в апеляційному порядку не переглядалося.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» суми заборгованості за кредитним договором № MKIWSЕ00001117 від 21 серпня 2006 року у розмірі 106302,52 грн., що складається з: 14650 грн. - заборгованість за кредитом, 79677,52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6975 грн. - заборгованість по комісії, 5000 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також судових витрат у розмірі 1018,02 грн., скасувати.

У скасованій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк».

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді