Справа №265/5890/15-ц
Провадження №2/265/72/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Азаровій А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідачки, ОСОБА_3, споживача електричної енергії, про стягнення заборгованості зі спожитої електроенергії. В обґрунтування предявленого позову посилався на те, що між ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та відповідачкою виникли договірні відносини з постачання електричної енергії. Однак відповідачка, яка мешкає по вул. Фурманова 6 в. м. Маріуполі, у порушення Правил користування електричною енергією для населення, не сплачує належним чином за спожиту електроенергію внаслідок чого заборгувала позивачу станом на 13 березня 2014 року 13820,61 грн. На підставі переліченого просив стягнути з відповідачки заборгованість у вказаному розмірі разом із судовими витратами на користь позивача.

Ухвалою суду від 30 березня 2016 року було проведено заміну відповідача, ОСОБА_3, яка померла 24 вересня 2015 року, її правонаступниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а. с. 52).

Представник позивача, яка діє на підставі довіреності, ОСОБА_4, в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, додаючи, що в березні 2013 року був укладений представниками позивача із ОСОБА_3 договір про реструктуризацію боргу, що утворився станом на лютий 2013 року, на виконання умов якого споживачем проводилась оплата. Крім цього вона повинна була проводити щомісячні платежі за фактично спожиту електроенергію. Станом на 6 лютого 2014 року відповідачкою було проведено часткову оплату за спожиту електроенергію та за договором від 19 березня 2013 року, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 13820,61 грн., на підставі чого її було відключено від живлення електроенергією. Просила задовольнити позов.

За письмовими поясненнями представник ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» вказувала, що ОСОБА_3 повинна була сплачувати суму боргу в розмірі 5650,81 грн., яку вона визнала за договором від 19 березня 2013 року, щомісячними платежами до 19 березня 2015 року, натомість, заборгувала 3531,67 грн. В той же час за показами приладу обліку з 188800 кВ/год. до 219448 кВ/год. вона заборгувала позивачу ще 10288,94 грн., внаслідок чого її було відключено від енергопостачання 17 березня 2014 року по теперішній час. Таким чином просила суд стягнути з відповідачів суму боргу в загальному розмірі 13820,61 грн.

Представник ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності, ОСОБА_5, в судовому засіданні, частково заперечуючи проти задоволення заявлених позовних вимог, вказувала, що вона не згодна із сумою боргу, заявленою представниками позивача, бо у листі, яким інформувалась ОСОБА_3, представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» вказувалась станом на березень 2014 року сума боргу в розмірі 8065,12 грн., з яких 3531,68 грн. борг за договором реструктуризації боргу. Також вказувала, що спадкоємці спадкують борг спадкодавця в межах вартості отриманого у спадок майна. Однак докази набуття права власності відповідачкою на майно після смерті ОСОБА_3, наявність такого майна та відомості щодо його вартості відсутні. Також вказувала, що не був підтверджений родинний зв'язок ОСОБА_2 із померлою ОСОБА_3

Ані ОСОБА_2, ані ОСОБА_1 до судового засідання не зявились за невідомих суду причин повторно, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином, не надавши заяв про розгляд справи у їх відсутність.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом було встановлено, що особовий рахунок № 450-50 відкритий в ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в місті Маріуполі по вулиці Фурманова 6 на ОСОБА_3, що підтверджується відомостями ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» та не заперечувалось стороною відповідачів (а. с. 5, 6, 7).

На підставі відомостей ДМС України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя від 14 вересня 2015 року по вул. Фурманова 6 в м. Маріуполі була зареєстрована ОСОБА_3 (а. с. 11).

Крім того на підставі договору купівлі-продажу від 28 серпня 1990 року, посвідченого нотаріусом та зареєстрованого в БТІ м. Маріуполя, ОСОБА_3 була власником будинку 6 по вулиці Фурманова в м. Маріуполі (а. с. 92-94).

Суд встановив, що по вул. Фурманова 6 в м. Маріуполі споживачами проводилась оплата послуг з електропостачання, що підтверджується інформацією з бази даних ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» (а. с. 7).

Згідно із ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Таким чином суд встановив, що між ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та споживачами послуг по вул. Фурманова 6 в м. Маріуполі фактично склались договірні стосунки з постачання та споживання електроенергії.

За ч. 4 ст. 26 Закону «Про електроенергетику» передбачено відповідальність споживача електроенергії за порушення умов договору та правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 42 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживач електроенергії зобовязаний оплачувати спожиту-електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Згідно із довідкою про споживання електроенергії з 8 лютого 2013 року по 13 березня 2014 року за особовим рахунком № 450-50 по вул. Фурманова 6 в м. Маріуполі вбачається, що споживачі послуг електропостачання заборгували ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» 10288,94 грн. з врахуванням показів приладу обліку на підставі діючих у той момент тарифів споживання електроенергії та враховуючи проведені оплати. Також у довідці вказано, що на підставі укладеного договору від 19 березня 2013 року про погашення боргу за спожиту електроенергію ОСОБА_3 заборгувала 3531,67 грн., що загалом складає заборгованість останньої в сумі 13820,61 грн. (а. с. 5, 6, 7).

Також суд вказує, що на підставі угоди від 19 березня 2013 року № 1254, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», вбачається, що ОСОБА_3 визнала борг на покази приладу обліку 188800 кВ/год станом на 8 лютого 2013 року та зобовязалась протягом двох років сплатити залишок заборгованості в сумі 5650,81 грн. рівними щомісячними платежами (а. с. 6, 66).

З листа ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» від 25 березня 2014 року на адресу ОСОБА_3 вбачається, що споживач електроенергії по вул. Фурманова 6 в м. Маріуполі повідомлявся про наявність заборгованості за спожиту електроенергію за показами приладу обліку 212420 кВ/год. в сумі 8065,12 грн., враховуючи заборгованість в сумі 3531,68 грн. за договором від 19 березня 2013 року (а. с. 71).

Таким чином суд зауважує, що посилання представника ОСОБА_2 на наявність загального боргу у ОСОБА_3 за спірний період у сумі 8065,12 грн. перед позивачем не підтверджується жодними доказами, а у листі від 25 березня 2014 року натомість зазначена заборгованість на покази приладу обліку по вул. Фурманова 6 в м. Маріуполі 212420 кВ/год., однак представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» заявлено вимоги до споживача на покази приладу обліку 219448 кВ/год., що майже на 7000 кВ/год. більше.

З урахуванням переліченого суд вважає, що розглядом справи було встановлено факт порушення споживачем, ОСОБА_3, Правил користування електричною енергією для населення, оскільки вона заборгувала позивачу оплату зі спожитої електричної енергії по вул. Фурманова 6 в м. Маріуполі на загальну суму 13820,61 грн.

Також суд зазначає, що згідно із копією актового запису про смерть № 1635 від 25 вересня 2015 року, здійсненого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, вбачається, що ОСОБА_3 померла 24 вересня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 (а. с. 28, 47).

За інформацією 4-ї державної нотаріальної контори міста Маріуполя від 16 березня 2016 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3, яка померла 24 вересня 2015 року, заведена спадкова справа, за якою була подана заява про прийняття спадщини 29 лютого 2016 року від ОСОБА_1, а 1 березня 2016 року від ОСОБА_2 (а. с. 41).

Також з відомостей 4-ї державної нотаріальної контори міста Маріуполя від 1 квітня 2016 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3, яка померла 24 вересня 2015 року, заведена спадкова справа, за якою була подана заява про прийняття спадщини 29 лютого 2016 року від ОСОБА_1, а 1 березня 2016 року від ОСОБА_2. Свідоцтва про право на спадщину натомість не видавались (а. с. 59).

Судом крім цього було встановлено, що по вул. Фурманова 6 в м. Маріуполі зареєстрована відповідачка, ОСОБА_2, що підтверджується відомостями з нотаріальної контори та довіреністю від 13 березня 2016 року (а. с. 45, 59).

Зі свідоцтва про народження, актовий запис № 336 від 1 квітня 1971 року, та свідоцтва про шлюб, актовий запис № 284 від 15 жовтня 1996 року, вбачається, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 (а. с. 61, 62).

У матеріалах спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_3 мається також заява ОСОБА_1, яка підтверджує, що ОСОБА_2 є донькою померлої ОСОБА_3 (а. с. 60).

Натомість суд зазначає, що вказана заява за своїм змістом не може замінити відповідний документ, який підтверджує факт родинних відносин, враховуючи також, що представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала належне підтвердження родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Таким чином за матеріалами провадження по вказаній справі відсутні будь-які допустимі докази на підтвердження родинних відносин спадкодавця ОСОБА_3 із ОСОБА_2, яка претендує на спадщину.

На підставі інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно також вбачається, що ОСОБА_3 на підставі договору довічного утримання від 1 жовтня 2003 року була власником 18/100 частки будинку 17 по вул. Фурманова в м. Маріуполі, вартість якої оцінена у 28286 грн. (а. с. 33).

Враховуючи перелічене, в суді були спростовані доводи представника ОСОБА_2 щодо відсутності в матеріалах справи підтвердження наявності у ОСОБА_3 на праві власності нерухомого майна та його вартості.

Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

За ч. ч. 2, 4 ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем, яка відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину.

Оскільки суд встановив, що ОСОБА_3 померла 24 вересня 2015 року, то внаслідок цього її зобов'язання зі сплати боргу на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» за період до 13 березня 2014 року на покази приладу обліку по вул. Фурманова 6 в м. Маріуполі 219448 кВ/год. в сумі 13820,61 грн. входять у спадщину після її смерті, та які існували у спадкодавця на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (моменту смерті спадкодавця).

На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

При цьому за ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи, що у судовому засіданні було підтверджено, що ОСОБА_1 у передбачений законом строк подала заяву про прийняття спадщини, яку не відкликала у цей термін, родинний зв'язок якої із померлою ОСОБА_3, як її доньки, було підтверджено належними доказами, на відміну від ОСОБА_2, та за відсутності інших спадкоємців, які підтвердили своє право на спадщину та родинний зв'язок із спадкодавцем, то таким чином ОСОБА_1 успадкувала майнові права та обовязки ОСОБА_3

Суд зауважує, що відсутність свідоцтва про право на спадщину у ОСОБА_1 не вливає на обсяг набутої ОСОБА_1 спадщини, бо отримання такого свідоцтва з проведенням його державної реєстрації є процедурою підтвердження такого права спадкоємця, а не його фактичне набуття.

Оскільки за матеріалами справи суд встановив, що ОСОБА_1 фактично після смерті ОСОБА_3 успадкувала будинок 6 по вулиці Фурманова в м. Маріуполі та 18/100 часток будинку 17 по вул. Фурманова в м. Маріуполі, то вартість отриманого відповідачкою у спадок майна обєктивно перевищує наявний на момент смерті ОСОБА_3 борг перед ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в сумі 13820,61 грн.

Таким чином, як спадкоємець ОСОБА_3, відповідачка ОСОБА_1 зобов'язана задовольнити вимоги позивача в частині встановленого судом боргу в сумі 13820,61 грн., тому позовні вимоги ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення на користь позивача саме із ОСОБА_1 заборгованості у вказаному розмірі за спожиту електроенергію по вул. Фурманова 6 в м. Маріуполі.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_1 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» підлягає стягненню також витрати представників позивача по сплаті судового збору відповідно до частки задоволених судом позовних вимог.

Таким чином, оскільки вимоги позивача заявлені до ОСОБА_2 не були судом задоволені, то на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» підлягає стягненню зі ОСОБА_1 витрати представників позивача по сплаті судового збору в сумі 121,80 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_1, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 13820 (тринадцять тисяч вісімсот двадцять) грн. 61 коп.

В задоволені решти вимог відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» витрати по сплаті судового збору в сумі 121,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржено у апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а учасниками процесу, що не були присутні при проголошенні, - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя