22-ц/775/364/2016(м)
Головуючий першої інстанції Іванченко А.М.
Доповідач Зайцева С.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді : Зайцевої С.А.

суддів: Ігнатоля Т.Г.,Пономарьової О.М.

за участю секретаря Зливка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради про скасування рішення від 09 жовтня 1996 року, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року ОСОБА_2,ОСОБА_3 звернулися до суду із вказаним позовом до відповідачів.

Ухвалою судді Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 25 грудня 2015 року відкрито провадження по цивільній справі ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради про скасування рішення від 09 жовтня 1996 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу судді про відкриття провадження по вказаній справі скасувати,через порушення норм процесуального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив ,що з позовної заяви позивачів вбачається ,що вони оскаржують рішення Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради із зазначенням юридичної адреси пр.Металургів,193 в м.Маріуполі , тоді як Маріупольська міська рада знаходиться за юридичною адресою м.Маріуполь ,пр.Леніна ,70 у Жовтневому районі міста ,що підсудно Жовтневому районному суду м.Маріуполя. Крім того ,позивачі оскаржують вказане рішення в порядку цивільного процесуального законодавства , в той час як справа підсудна адміністративному суду.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу відхилити,представник відповідача Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради,що діє за довіреністю Гуцало Ю.О. не заперечувала проти відхилення апеляційної скарги .

У судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_3, відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 не з*явилися ,належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи шляхом отримання телефонограм ,зареєстрованих в журналі телефонограм № 1 за №№ 1163,1164,1165 та судових повісток,про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.79-82,88-90). Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_6 надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність (а.с. 99).

Відповідно ч.2.ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи , не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З матеріалів справи вбачається ,що у червні 2015 року до Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області ОСОБА_2 звертався із адміністративним позовом до Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради про визнання протиправним рішення № 339 від 09 жовтня 1996 року . Ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 05 червня 2015 року у відкритті провадження в адміністративній справі за вказаним позовом ОСОБА_2 відмовлено. Відмовляючи у відкритті провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі не є публічно-правовим та належить до юрисдикції судів загальної юрисдикції. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2015 року ухвалу Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 05 червня 2015 року залишено без змін. (а.с.17-19).

У грудні 2015 року ОСОБА_2,ОСОБА_3 звернулися до суду із вказаним позовом до відповідачів , відповідно якого просили визнати незаконним та скасувати акт прийому індивідуального домоволодіння АДРЕСА_1 від 09 жовтня 1996 року ,затверджений міською приймальною комісією Іллічівського району ; визнати незаконним та скасувати рішення Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 09 жовтня 1996 року № 339 про прийняття будинку АДРЕСА_1 до експлуатації і оформлення права власності ; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності № 687 від 18 листопада 1996 року на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке отримано ОСОБА_1 (а.с.2-6) .

Ухвалою судді Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 25 грудня 2015 року відкрито провадження по цивільній справі ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради про скасування рішення від 09 жовтня 1996 року (а.с.21) .

Відповідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу ,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб ,які беруть участь у справі. Особа ,яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

ЦПК України виділяє декілька видів територіальної підсудності: загальна (залежно від місця проживання фізичної чи місцезнаходження юридичної особи), альтернативна (за вибором позивача), підсудність справ за участю громадян України,якщо обидві сторони проживають за її межами,підсудність кількох вимог,пов*язаних між собою, виключна (залежно від характеру спірного правовідношення), за зв*язком справ.

Відповідно п.п.41,42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 « Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ « перелік позовів , для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК ) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально .

Виключну підсудність встановлено для позовів ,що виникають із приводу нерухомого майна ( частина перша статті 114 ЦПК).

Як вбачається з позовної заяви предметом спору є нерухоме майно - домоволодіння АДРЕСА_1, що знаходиться на території Іллічівського району міста Маріуполя.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС (стаття 17) або ГПК (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Ухвала про відкриття провадження у справі може бути оскаржена лише з мотивів недотримання правил підсудності ( п.5 ч.1.ст.293 ЦПК України ).

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах,вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108-114 ЦПК ).

Отже,враховуючи викладене ,апеляційний суд вважає,що доводи апеляційної скарги щодо порушення правил підсудності,встановлених ст.109 ЦПК України не ґрунтуються на законі,оскільки цивільний процесуальний кодекс України виділяє декілька видів підсудності, серед яких і виключну підсудність . Довід апеляційної скарги щодо підвідомчості справи не є слушним,оскільки п.5 ч.1 ст.293 ЦПК України дозволяє оскарження окремо від рішення суду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності.

Виходячи з матеріалів справи, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і приходить до висновку про дотримання судом першої інстанції норм процесуального права щодо підсудності, що призвело до правильного вирішення питання про відкриття провадження у даній справі.

Таким чином, ухвала судді відповідає вимогам діючого законодавства і підстав для її скасування немає. За таких обставин, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 307, 312,315 ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу судді Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді :