Справа № 376/1697/15-ц Головуючий у І інстанції Ярошенко С. М.
Провадження № 22-ц/780/2545/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 22 12.04.2016
УХВАЛА

Іменем України

12 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

Суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сквирського районного суду Київської області від 10 грудня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Шапіївка» до ОСОБА_2, треті особи Реєстраційна служба Сквирського районного управління юстиції Київської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-пай», про визнання недійсним договору оренди та скасування державної реєстрації речового права, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ТОВ «Агрофірма «Шапіївка» звернулася до суду з позовом та просила визнати недійсним договір оренди земельної ділянки без номера, укладений 22 квітня 2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агро-пай» та зареєстрований 04 червня 2015 року у реєстраційній службі Сквирського районного управління юстиції Київської області; скасувати державну реєстрацію речового права оренди, яке виникло на підставі вказаного договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 грудня 2009 року між ТОВ «Агрофірма «Шапіївка» та ОСОБА_2 був укладений договір оренди земельної ділянки, розташованої на території Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області площею 2,7753 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить відповідачу на праві власності. Вказаний договір зареєстрований Сквирським районним відділом Київської обласної філії Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис. Строк дії договору складає 10 років. Позивач у повному обсязі виконує взяті на себе зобовязання за договором оренди земельної ділянки. 20 квітня 2015 року ОСОБА_2 направила на адресу позивача проект угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки від 14 грудня 2009 року і до отримання відповіді, 22 квітня 2015 року уклала інший договір оренди належної їй земельної ділянки з ТОВ «Агро-Пай».

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 10 грудня 2015 року позов ТОВ «Агрофірма «Шапіївка» задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі б/н, укладений 22 квітня 2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агро-Пай», код ЄДРПОУ 3970523, зареєстрований 04 червня 2015 року у Реєстраційній службі Сквирського районного управління юстиції Київської області. Скасовано державну реєстрацію речового права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Агро-Пай» від 22 квітня 2015 року щодо земельної ділянки площею 2,7753 га, кадастровий номер земельної ділянки - :03:006:0003.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивач не довів факту порушення відповідачем вимог Закону України «Про оренду землі». Докази того, що оспорюваний договір оренди землі зареєстрований у реєстраційній службі, у матеріалах справи відсутні. Крім, того у матеріалах справи також відсутня ухвала про допуск у справі представника позивача. Суд першої інстанції безпідставно зупиняв провадження у справі у звязку з хворобою представника позивача. Суд першої інстанції не перевірив чи виконаний оспорюваний договір на момент розгляду справи, оскільки не виконаний правочин не створює жодних правових наслідків та не порушує прав позивача. ТОВ «Агро-пай» як співвідповідач до участі у розгляді у справі не залучалося.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 14 грудня 2009 року між ТОВ «Агрофірма «Шапіївка» та ОСОБА_2 був укладений договір оренди земельної ділянки площею 2,7753 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки - :03:006:0003, розташованої на території Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області, яка належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 508367 від 31 січня 2006 року.

Вказаний договір зареєстрований Сквирським районним відділом Київської обласної філії Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 грудня 2009 року за № 32. Строк дії договору складає 10 років (а.с.4).

20 квітня 2015 року ОСОБА_2 направила на адресу ТОВ «Агрофірма «Шапіївка» проект угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки від 14 грудня 2009 року.

22 квітня 2015 року ОСОБА_2 уклала з ТОВ «Агро-Пай» договір оренди землі б/н, згідно якого передала останньому в оренду вищезазначену земельну ділянку.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що належна ОСОБА_2 земельна ділянка, яка перебувала у строковому платному користуванні ТОВ «Агрофірма «Шапіївка» на підставі договору оренди земельної ділянки, який не був визнаний недійсним, не був розірваний та не був припиненим, не могла бути передана ОСОБА_2 у строкове платне користування на підставі договору оренди ТОВ «Агро-Пай», а отже оспорюваний договір оренди землі суперечить, зокрема, вимогам ст. 3 Закону України «Про оренду землі». Державна реєстрація речового права оренди, яке виникло на підставі зазначеного договору оренди землі підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. ст. 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 14 грудня 2009 року ОСОБА_2 уклала з ТОВ «Агрофірма «Шапіївка» договір оренди земельної ділянки строком на 10 років, тобто до 13 грудня 2019 року. 20 квітня 2015 року ОСОБА_2 уклала договір оренди тієї ж земельної ділянки з ТОВ «Агро-пай», чим порушила права позивача на володіння та користування землею на умовах договору оренди від 14 грудня 2009 року.

Оскаржуючи рішення, ОСОБА_2 зазначає, що позивач не довів порушення його прав на земельну ділянку, яка перебуває в оренді. Однак, між позивачем та відповідачем існує договір оренди землі, який є чинним, а передача в оренду земельної ділянки ОСОБА_2 третій особі порушує права ТОВ «Агрофірма «Шапіївка», а тому доводи апелянта щодо відсутності грубого порушення нею вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» не заслуговують на увагу.

Заперечуючи проти позову в частині скасування державної реєстрації речового права оренди відповідач зазначає, що докази того, що оспорюваний договір оренди землі зареєстрований у реєстраційній службі, у матеріалах справи відсутні.

Однак, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції ТОВ «Агрофірма «Шапіївка» було надано витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, з якого вбачається, що оспорюваний договір оренди зареєстровано 19 червня 2015 року Сквирським районним управлінням юстиції Київської області.

Згідно вимог статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності.

Відповідно до п. 2 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073, державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок.

Відповідно п. 8 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор: під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Однак, державний реєстратор всупереч вимог закону не перевірив чи були зареєстровані права на земельну ділянку за договором оренди за іншими особами.

Доводи ОСОБА_2 щодо незалучення ТОВ «Агро-пай» як співвідповідача до участі у розгляді у справі та порушення у звязку з цим його прав не заслуговують на увагу, оскільки ТОВ «Агро-пай» виступає третьою особою у справі і воно не було позбавлено права надавати пояснення під час розгляду справи по суті та захищати свої права та інтереси. Крім того, рішення суду ТОВ «Агро-пай» не оскаржувало, а, отже, погодилося з ним.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги невідповідність позовної заяви вимогам ст. 119 ЦПК України, у матеріалах справи відсутня ухвала про залучення до участі у розгляді справи представника позивача, суд безпідставно зупиняв провадження у справі на час хвороби останнього. Однак, посилання відповідача на порушення судом норм процесуального права, на думку суду, є безпідставними.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на наявних у справі доказах, доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують, а відтак вимоги апеляційної скарги задоволені бути не можуть.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Кашперська Т.Ц.

ОСОБА_3