Справа № 758/6544/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Богінкевич С. М.,

при секретарі - Потапьонок К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в пологовому будинку АДРЕСА_1 у ОСОБА_1 народився син, матір»ю дитини є вона - ОСОБА_1.

Вказує, що 26 червня 2016 року вона отримала свідоцтво про народження свого сина - ОСОБА_2. Серії НОМЕР_1.Також отримала довідку про народження від 26.06.15 року № 526 про те, що в архіві « Феодосийского городского отдела записи актов гражданского состояния Департмента записи гражданского состояния Министерства юстиции Республики Крым» наявний запис №532 від 26.06.15 року про народження ОСОБА_2.

Також вказує на те, що факт народження її сина - ОСОБА_2 підтверджується: копією медичної довідки Феодосійського пологового будинку від 10.06.2015 року №667, свідоцтвом про народження, серія і - НОМЕР_2, виданого 26.06.2015 року Феодосійським міським відділом РАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим, свідоцтвом про визнання батьківства серія НОМЕР_3 від 26.06.15 року, довідкою про народження від 26.06.15 року №526.

Зазначає, що вона звернулась з заявою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області про реєстрацію народженого сина та отримання свідоцтва про народження, однак їй було відмовлено в реєстрації та видачі свідоцтва про народження посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, оскільки медичне свідоцтво про народження її дитини є недійсним і не створює правових наслідків, тому не є підставою для реєстрації новонародженої дитини.

У зв'язку з вищевикладеним, змушена була звернутись до суду з цією заявою та просить встановити факт народження дитини, чоловічої статі, дата народження дитини: ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження дитини: м. Феодосія, Автономна Республіка Крим, Україна, мати дитини: громадянка України ОСОБА_1, дата ІНФОРМАЦІЯ_2, батько дитини: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовезасідання представник заявника не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, однак подав до суду заяву, у якій заяву підтримав та просив її задоволити з підстав, викладених у ній та проводити судовий розгляд без його участі.

Представник заінтересованої особи відділ реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області у судове засідання не з'явився, однак суд з урахуванням ч.2 ст.257-1 ЦПК України вважає за можливе розглядати дану заяву у його відсутність, на підставі доказів. наявних в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення заяви, виходячи з наступного.

Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст.ст. 256, 258 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З матеріалів справи вбачається, що заявниця зверталась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою щодо реєстрації народженого сина та отримання свідоцтва про народження, однак їй було відмовлено в реєстрації та видачі свідоцтва про народження її сина, посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, оскільки медичне свідоцтво про народження , є недійсною і не створює правових наслідків, тому не є підставою для реєстрації новонародженої дитини.

Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, судом встановлено, що вищезазначені обставинипозбавляють заявника можливості зареєструвати місце народження дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із народженням дитини.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше ; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Відповідно до ст.7 ч.1 Закону України «Про громадянство України» новонароджена дитина заявника є громадянином України як особа, матір якої на момент її народження є громадянкою України.

Відповідно до вимог ч. 4, 7 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявниця не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог останньої щодо встановлення факту народження дитини

На підставі викладеного, ст.ст.3 п.1, ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.7 ч.1 Закону України «Про громадянство України», ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 197, 208-209, 212-215, 234 ч.2 п.5, 256 ч.1 п.7, 259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задоволити.

Встановити факт народження дитини, чоловічої статі, дата народження дитини: ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження дитини: м. Феодосія, Автономна Республіка Крим, Україна, мати дитини: громадянка України ОСОБА_1, дата ІНФОРМАЦІЯ_2, батько дитини: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1..

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С. М. Богінкевич