Справа № 638/836/16-Ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.

секретаря Подосокорської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про повернення банківського вкладу,-

Установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням зменшення розміру позовних вимог, просив стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь відсотки, встановлені договором банківського вкладу, нараховані за прострочений строк виконання зобовязання в сумі 463,67 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.03.2016 року, складає 12060,21 грн.; три відсотки річних за прострочення строку повернення банківського вкладу в сумі 111,28 доларів США, що станом на 24.03.2016 року складає 2894,45 грн.; три відсотки річних, нараховані за прострочення строку виконання зобовязання по виплаті нарахованих відсотків на суму банківського вкладу «Стандарт строковий» № SAMDNWFD600 від 23.06.2015 року 8,20 доларів США, що складає станом на 24.03.2016 року 213,25 грн., три відсотки річних у сумі 2,81 доларів США, що еквівалентно 73,14 грн., нарахованих на відсотки по банківському вкладу за прострочений період виконання зобовязання.

В обґрунтування своїхвимог зазначає, що 23.06.2015 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір банківського вкладу «Стандарт строковий» № SAMDNWFD600, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу для розміщення на депозитному вкладі суму, яка становила 23750 доларів США під 12,5 % річних на трок три місяці до 23.09.2015 року включно. У період з 25.01.2016 року по 23.03.2016 року йому повернуто суму вкладу та нараховані відсотки. Вважає, що відповідачем порушені взяті на себе за договором грошові зобовязання, а тому останній повинен нести відповідальність передбачену ст.625 ЦК України. Враховуючи, що мала місце затримка виплати коштів по вкладу поза строками, встановленими відповідним договором, вважає доцільним стягнути проценти по банківському вкладу за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів вкладнику, а також три проценти річних за несвоєчасне виконання грошового зобовязання.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 надали суду заяву з проханням розглядати справу за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити.

Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не зявився, надавши письмові заперечення по справі, відповідно до яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, посилаючись на виконання зобовязань щодо повернення суми вкладу та відсотків по ньому. Також, просив розглядати справу за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Таким чином проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк по день фактичного їх повернення вкладникові.

За умовами пункту 15 укладеного між сторонами договору банківського вкладу строк дії вкладу складав до 23 грудня 2015 року.

По закінченню строку дії договору, позивач звернувся до банку із заявою про повернення банківського вкладу та сплати процентів, чим засвідчив свій намір припинити дію договору.

У зв'язку з цим банк був зобов'язаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договору - 23 грудня 2015 року. Проте ПАТ КБ «ПриватБанк» повернув кошти позивачу лише 23 березня 2016 року, чим порушив свої грошові зобов'язання.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що з банку на користь позивача необхідно стягнути проценти по банківських вкладах за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів вкладнику, а також 3 % річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання на підставі частини п'ятої статті 1061, частини другої статті 625 ЦК України.

Керуючись ст.ст.10,11,14,27,31,60,88,213-215 ЦПК України, ст.ст.599,625,631,1058, 1060,1061 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користьОСОБА_1 відсотки, встановлені договором банківського вкладу, нараховані за прострочений строк виконання зобовязання в сумі 463,67 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.03.2016 року, складає 12060,21 грн.; три відсотки річних за прострочення строку повернення банківського вкладу в сумі 111,28 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.03.2016 року складає 2894,45 грн.; три відсотки річних, нараховані за прострочення строку виконання зобовязання по виплаті нарахованих відсотків на суму банківського вкладу «Стандарт строковий» № SAMDNWFD600 від 23.06.2015 року 8,20 доларів США, що складає за курсом НБУ станом на 24.03.2016 року 213,25 грн., три відсотки річних у сумі 2,81 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.03.2016 року складає 73,14 грн., нарахованих на відсотки по банківському вкладу за прострочений період виконання зобовязання.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий