АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції Даниленко В.В.
№22-ц/796/8268/2016 Доповідач Українець Л.Д.
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Горобець А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року в справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування втраченої вигоди,-

В С Т А Н О В И Л А

У листопаді 2014 року ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування втраченої вигоди.

У мотивування вимог посилався на те, що 27 жовтня 2014 року між ним та ОСОБА_2 укладений Договір про надання юридичних послуг.

Предметом Договору є надання юридично-консультативних послуг щодо призначення пенсії в Управлінні пенсійного фонду України в Дарницькому районі м.Києва.

28 жовтня 2014 року ним було розпочато роботу щодо виконання умов укладеного Договору, зокрема, зроблено відповідні запити до ВАТ «КИЇВОЗДОББУД», Трудового архіву Володарської ради, Дарницького районного у м. Києві військового комісаріату, Національного університету біоресурсів і природокористування України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру довіреностей Артемюком І.А. 27.10.2014 року була видана довіреність на представництво своїх інтересів для виконання умов, передбачених Договором, а саме, щодо призначення пенсії в УПФУ Дарницького району м. Києва.

Відповідно до п. 5.1 Договору замовник зобов`язаний сплатити на користь виконавця вартість послуг, що надається, в сумі 5000 грн.

Замовник порушив умови укладеного Договору від 27.10.2014 року, відмовившись сплачувати кошти за надання послуг, чим підтвердив своє рішення, скасувавши виписану ним довіреність.

З урахуванням наведеного просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 5000 грн та понесені останнім судові витрати.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року в задоволенні позову фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування втраченої вигоди відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зазначає, що суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин ч. 2 ст. 903 ЦК України.

Неможливість позивачем виконати свої зобов`язання виникла саме з вини відповідача, так як згідно скороченого витягу з Єдиного реєстру довіреностей Довіреність від 27.10.2014 року, видана строком до 27.10.2015 року, припинила дію 30.10.2014 року.

Вказує, що позивач не зобов`язаний доводити вину відповідача в порушенні зобов`язання по Договору.

Крім того, позивач надав докази неможливості виконати зобов`язання по Договору про надання юридичних послуг від 27.10.2014 року, а саме, скорочений витяг з Єдиного реєстру довіреностей про скасування довіреності.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 14 липня 2015 року апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 відхилено, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 жовтня 2015 року касаційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 08 грудня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 08 грудня 2015 року апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 відхилено, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2016 року касаційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 14 липня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 27 жовтня 2014 року між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір про надання юридичних послуг. (а.с. 4)
Відповідно до п. 1, 2, 5.1 Договору замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати юридично-консультативні послуги щодо призначення пенсії в УПФУ Дарницького району м. Києва. Послуги згідно п. 1 Договору здійснюються шляхом здійснення представництва інтересів в УПФУ Дарницького району м. Києва. Вартість послуг, що надається виконавцем замовнику, складає 5000 грн.
Приписами ч. 1 ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
27 жовтня 2014 року ОСОБА_2 видав довіреність (НАЕ 033043) на представництво його інтересів на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 довіреність видана без права передоручення строком на один рік і дійсна до 27.10.2015 року. (а.с. 12).
Відповідно до Скороченого витягу з Єдиного реєстру довіреностей №27757106 від 30.10.2014 року дію довіреності НАЕ 033043 від 27.10.2014 року припинено 29.10.2014 року. (а.с. 13)
Звертаючись до суду з позовом про відшкодування втраченої вигоди, ФОП ОСОБА_1 посилався на те, що ним було розпочато роботу щодо виконання умов Договору про надання юридичних послуг від 27.10.2014 року.

У силу ч. 1 ст. 60 ЦК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
За п. 3.2 Договору виконання виконавцем своїх зобов`язань по цьому Договору підтверджується фактичним виконанням обов`язків по цьому Договору.
З матеріалів справи вбачається, що 28 жовтня 2014 року ОСОБА_5 , яка також була наділена правом згідно довіреності діяти від імені ОСОБА_2 , зроблено відповідні запити до ВАТ «КИЇВОЗДОББУД», Дарницького районного у м. Києві військового комісаріату, Національного університету біоресурсів і природокористування України, Дарницького районного центру зайнятості, Трудового архіву Володарської районної ради. (а.с. 5-11).
ФОП ОСОБА_1 не надано доказів виконання саме ним умов Договору про надання юридичних послуг щодо представництва інтересів ОСОБА_2 в Управлінні пенсійного фонду в Дарницькому районі м. Києва.
Позивач не надав суду докази на підтвердження того, що ОСОБА_5 , яка зробила запити, перебувала в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 , з яким відповідач уклав договір про надання юридичних послуг.
Згідно довіреності ОСОБА_5 , яка за своїм підписом зробила запити, мала право діяти від імені ОСОБА_2 .
Докази про те, що вона діяла від імені ФОП ОСОБА_1 суду не надавалися.
Маючи довіреність відповідача, в якій були зазначені інші особи, ФОП ОСОБА_1 був поінформований, що такі дії могли вчиняти також особи, які зазначені в довіреності, оскільки за довіреністю ОСОБА_2 надав їм повноваження також представляти його інтереси в органах пенсійного фонду з питань, пов`язаних з оформленням, нарахуванням, перерахунком пенсії. (а.с. 12)
Згідно позовної заяви, ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про відшкодування втраченої вигоди. (а.с. 2)
Разом з тим, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач порушив питання про стягнення з відповідача 5 000 грн за надання йому юридичних послуг згідно Договору про надання юридичних послуг, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Позов просив задовольнити з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 11, статтями 526, 529, 530,612, 625 ЦК України, тобто виходив з того, що між ним та відповідачем існують договірні відносини.
Посилався на те, 28 жовтня 2014 року ним було розпочато роботу щодо виконання умов укладеного Договору, зокрема, зроблено відповідні запити до ВАТ «КИЇВОЗДОББУД», Трудового архіву Володарської ради, Дарницького районного у м. Києві військового комісаріату, Національного університету біоресурсів і природокористування України.

Такі доводи позивача не знайшли свого підтвердження та спростовуються доданими ним до позовної заяви копіями запитів за підписом ОСОБА_5 , яка діяла по довіреності від імені ОСОБА_6 , що підтверджується наданою нею копією довіреності до запитів, про що вона зазначала у додатках до поданих запитів. (а.с.5-9)

Отже, аналіз наданих суду доказів свідчить про те, що позивач не надав доказів того, що він вчиняв будь-які дії на виконання Договору про надання юридичних послуг.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що за умовами Договору про надання юридичних послуг, пункт 4.4, ОСОБА_2 зобов`язаний надати працівникам виконавця нотаріально посвідчену довіреність. Договір не містить обов`язку ОСОБА_2 видати будь-яку довіреність ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до умов Договору ФОП ОСОБА_1 мав діяти на підставі укладеного сторонами договору і отримати винагороду за виконану роботу.

Наведене спростовує доводи позивача, що він був позбавлений можливості діяти за договором, оскільки відповідач скасував довіреність.

Відмовляючи ФОП ОСОБА_1 в задоволені позову, суд першої інстанції не звернув уваги на умови укладеного сторонами Договору, а виходив лише з того, що відповідач не довів наявність упущеної вигоди.

При цьому суд не визначив правовідносини, які виникли між сторонами, не зазначив норми матеріального права, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволені позову.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 11, ст. ст. 526, 529, 530, 612, 625, 901, 902, 903 ЦК України, статтями 88, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 5 000 гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва