Справа № 396/23/16-ц
Провадження № 2/396/106/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді Кухарської Н.А.,

за участю секретаря - Стеценко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Чапаєва" про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1В звернувся до суду з позовом до ТОВ «Чапаєва» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого в Кіровоградській регіональній філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» за № 24 від 24.06.2010 року, земельна ділянка, загальною площею 5,05 га з кадастровим номером :02:003:0420, власником якої він є, була передана в оренду відповідачу. Згідно із п. 8 вказаного договору строк дії договору оренди припинено 15 листопада 2015 року. Так як, продовжувати дію договору оренди земельної ділянки позивач не мав, то 16.06.2015 року звернувся до відповідача з письмовою заявою про припинення обробітку його земельної ділянки по закінченню строку дії договору. Договором оренди земельної ділянки за користування земельною ділянкою була установлена орендна плата в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земель, яка згідно п.10 договору оренди повинна бути сплачена орендодавцю до 31 грудня щорічно, але орендна плата позивачу за 2015 рік сплачена не була. Позивач вказав, що відповідач йому поштовим переказом надсилав в рахунок орендної плати за 2015 рік. 1000 грн., але він відмовився їх отримувати, оскільки така сума є значно нижчою, ніж та, яку йому повинен сплатити відповідач. Просив стягнути з відповідача на його користь орендну плату за 2015 рік в розмірі 4066 грн. 50 коп., а також понесені ним судові витрати та витрати, пов»язані з наданням правової допомоги в сумі 3000 грн.

Під час розгляду справи позивачем були зменшені позовні вимоги, оскільки позивач отримав грошовий переказ в сумі 1074 грн. та він просив суд стягнути на його користь орендну плату за 2015 рік в розмірі 2992 грн. 50 коп., а також понесені ним судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп. та витрати, пов»язані з наданням правової допомоги в сумі 3000 грн. (а.с.68).

Позивач в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених в позові підстав. Одночасно зазначив, що він отримав від відповідача грошовий переказ в сумі 1074 грн., а тому ним було зменшено позовні вимоги.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав зменшені позовні вимоги в повному обсязі з підстав, які зазначені в позові та в заяві про зменшення розміру позовних вимог. Вважав позовні вимоги обгрунтованими, оскільки розрахунок за орендну плату за 2015 рік на суму 4066 грн. 50 коп. було проведено правильно. Так як позивач отримав від відповідача гроші в сумі 1074 грн., були зменшені позовні вамоги та відповідач зобов»язаний виплатити заборгованість за договором, яка залишилась. Одночасно зазначив, що з відповідача підлягають тягненню судовий збір на суму 551,20 грн. та судові витрати, понесені позивачем, в зв»язку з отриманням правової допомоги в сумі 3000 грн. Вважав, що належні докази на підтвердження зазначених витрат суду надані.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила в задоволенні позову відмовити, оскільки, відповідач у 2014 році при розрахунку орендної плати за користування земельною ділянкою здійснив переплату, а тому за 2015 рік розрахунок орендної плати відповідачем здійснювався з урахуванням надмір сплачених коштів в 2014 році та всього становив 1069,16 грн.. Сума в розмірі 1074 грн. була надіслана позивачу поштовим переказом, які позивач отримав. За наведених підстав, вважала, що відповідач виконав свої зобов'язання перед позивачем в умовах договірних відносин та відповідно відсутні підстави для задоволення позову. В частині стягнення витрат на правову допомогу, категорично заперечила, посилаючись на відсутність належних доказів, які б давали підставу для стягнення цих коштів.

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні у справі матеріали, оцінивши та проаналізувавши всі наявні докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-КР № 034365 від 30.03.2002 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 5,05 га, яка розташована на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.6).

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ "Чапаєва" укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано в Кіровоградській регіональній філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» за № 24 від 24.06.2010 року. Згідно з умовами вказаного договору предмет договору є земельна ділянка, площею 5,05 га ріллі, яка розташована на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Згідно із п. 8 цього договору строк його дії закінчується 15 листопада 2015 року, а орендна плата орендарем вноситься в грошовій або натуральній формі (1000 кг пшениці, 500 кг ячменю, 500 кг кукурузи, 150 кг соняшнику, 50 кг цукру), в розмірі 3 % від грошової оцінки земель, щорічно до 31 грудня (п.10 договору).

Орендну плату в натуральній формі орендодавець отримує на складах орендаря, орендну плату у грошовій формі орендадавець отримує в касі орендаря за земельні ділянки приватної власності.

В пункті 9 вказаного договору зазначено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з обов»язковим урахуванням індексу інфляції, визначених законодавством. Орендар має право в односторонньому порядку збільшувати розмір орендної плати (а.с.7).

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно із ст.ст. 21 , 22 Закону України "Про оренду землі" розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятись у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити у договорі поєднання різних форм орендної плати.

У постанові Верховного Суду України № 6-21цс13 від 20 серпня 2013 року зазначено, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Згідно уточненого розрахунку нормативна грошова оцінка земельної ділянки № 420 площею 5,05 га за 2015 рік складає 149753 грн. (а.с.31).

Судом встановлено, що на час пред'явлення позову до суду, у відповідача перед позивачем існувала заборгованість по орендній платі за 2015 рік, що є порушенням законодавства, відповідно до якого використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Згідно копії поштового повідомлення поштовий переказ на суму 1074 грн. було отримано позивачем по справі, про що він особисто зазначив в ході розгляду справи (а.с. 55).

Вказаний документ свідчить про отримання позивачем надісланої відповідачем суми в розмірі 1074 грн., в рахунок орендної плати за 2015 рік.

Виплата орендарем орендної плати за договором є його основним обов'язком і невиконання якого є істотним порушенням умов договору, так як орендна плата для орендодавця є його стабільним джерелом доходу і при передачі землі в оренду орендодавець розраховує лише на її виплату.

Згідно уточненого розрахунку нормативна грошова оцінка земельної ділянки ОСОБА_2 станом на 01.01.2015 року становить 149753 грн. ? 3% (орендна плата згідно умов договору) = 4492 грн. 59 коп.

Податковим кодексом України, зокрема ст. ст. 164, 167, 168 та 161 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» передбачено, що платником податку з доходів фізичних осіб є фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи. Ставка податку становить 15 % від доходів, які нараховуються платнику за цивільно правовими договорами, також необхідним є сплата 1,5% військового збору. Податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об'єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.

Враховуючи викладене, за даним договором, строк дії якого закінчився 15.11.2015 року, від нарахованої заборгованості по сплаті орендної плати за 2015 рік (01.01.2015 р. по 15.11.2015 р.) у розмірі 3931 грн. 02 коп. слід відняти15 % (розмір податку з доходів) та 1,5 % військовий збір, що за становить 3282 грн. 40 коп. - розмір заборгованості по сплаті орендної плати відповідача перед позивачем за 2015 рік.

Зважаючи на те, що відповідачем направлялись позивачу в рахунок сплати заборгованості по оренді кошти в сумі 1074 грн., яку позивач отримав, суд вважає за необхідне від встановленої судом суми заборгованості 3282,40 грн. відняти суму переказу 1074 грн. (3282, 22 грн. 1074 грн. = 2208 грн. 40 коп).

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що в задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки, в 2014 році позивачу була виплачена більша сума, яка підлягає зарахуванню як часткова оплата оренди за 2015 рік, оскільки, згідно умов договору між сторонами передбачено, що орендар може в односторонньому порядку збільшувати розмір орендної плати, однак, представником відповідача не надано суду письмових доказів, що надмір виплачена сума за погодженням з позивачем була зарахована сторонами як сплата орендної плати за 2015 рік.

Крім того, представником відповідача в ході розгляду справи не було надано суду доказів на підтвердження отримання орендодавцем орендної плати за 2015 рік, зокрема, відомостей нарахування та виплати орендної плати за землю, що передбачена додатком 2 пункту 28 Методичних рекомендацій про бухгалтерський облік розрахунків з власниками земельних та майнових паїв, сільськогосподарських підприємств, викладених в листі Міністерства аграрної політики від 04.12.2003 року за № 37-27-12/14024.

Згідно із ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперчень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь в справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях (ст. 60 ЦПК України).

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що відповідачем порушені права та інтереси позивача на отримання доходу у вигляді орендної плати за 2015 рік, та позовні вимоги про стягнення орендної плати на суму 2992 грн. 50 коп., підлягають частковому задоволенню на суму 2208 грн. 40 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в зв»язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню частина документально підтверджених судових витрат, пропорційно задоволеній сумі позову в розмірі 406 грн. 79 коп.

Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення на його користь витрат, пов»язаних з наданням правової допомоги в сумі 3000 грн.

Суд вважає, що в задоволенні даної вимоги необхідно відмовити за наступних підстав

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Зважаючи на положення ст. ст. 56, 84 ЦПК України, ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у розгляді справи.

Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справа» від 17.10.2014 р. № 10, - підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

З матеріалів справи вбачається, що 17.11.2015 року між ПП Юридичне агенство «Злагода» в особі директора ОСОБА_3 та позивачем було укладено угоду про надання правової допомоги (а.с. 9). В доданому до позовної заяви копії акту приймання-передачі виконаних робіт, який не містить дати, - наведено розрахунок витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн. (а.с. 11). Крім того, до позову долучена копія квитанції до прибуткового касового ордеру від 17 листопада 2015 року про сплату позивачем на рахунок ПП ЮА «Злагода» 3000 грн., на підставі угоди про надання правової допомоги від 17.11.2015 року (а.с. 4а).

Під час судового розгляду до участі в справі в якості представника позивача було допущено фізичну особу ОСОБА_3, який на обгрунтування своїх повноважень посилався на оригінал довіреності, посвідченої за місцем проживання позивача. Стороною позивача не надано суду статуту приватного підприємства юридичне агенство «Злагода», на який є посилання в угоді про надання правової допомоги від 17.11.2015 року, та копії диплома спеціаліста з правознавства ОСОБА_3 з присвоєнням йому кваліфікації юриста.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога про стягнення витрат на правову допомогу є необгрунтованою та недоведеною, оскільки стороною позивача не надано суду належних та допустимих доказів того, що особа, яка надавала йому правову допомогу є фахівцем в галузі права та за законом має право на надання правової допомоги, відповідно до вимог ст. 56 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 526, 530, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 93, 96 ЗК України, ст. ст. 21, 22, 23 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 56, 88, 213- 215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ТОВ "Чапаєва" про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою, - задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ "Чапаєва" на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за 2015 рік в сумі 2208 грн. 40 коп.

Стягнути з ТОВ "Чапаєва" на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 406 грн. 79 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з моменту проголошення.

Головуючий: Н. А. Кухарська