Провадження № 2/761/857/2016
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Національного університету оборони України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа : Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про виселення з гуртожитку, -

в с т а н о в и в :
У червні 2015 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом.

Свої позовні вимоги, які були уточнені під час розгляду справи, позивач обґрунтовує тим, що відповідачам не видався спеціальний ордер для вселення, договір найму житлового приміщення не укладався, за місцем проживання : АДРЕСА_1 відповідачі не зареєстровані. Керівництво університету повідомляло відповідачів про необхідність звільнення спірного приміщення у добровільному порядку, але до цього часу відповідачі займану жилу площу не звільнили та проживають у спірній кімнаті без законних підстав.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити, виселити відповідачів без надання іншого жилого приміщення. Відповідачі та представник третьої особи в судовому засіданні заперечували проти позову.

Відповідач в судове зсідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги не підтримала.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, відповідно до наказу позивача №124 від 05.07.2002 року відповідача ОСОБА_1 з 05.07.2002 року прийнято на військову службу за контрактом, а наказом №10 від 19.01.2004 року звільнено з військової служби.

Відповідно до даних паспорту відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно Розпорядження Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації №360 від 22.04.2009р. будинок АДРЕСА_3 використовується як гуртожиток, знаходиться у військовому містечку № НОМЕР_1 ( лист Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації №09/55-5230 від 17.07.07р.) та знаходиться на балансі Національної академії оборони України (довідка Київського квартирно експлуатаційного управління Міністерства оборони України №303/25/1-136 від 25.01.2008р.).

Постановою Кабінету Міністрів України №1089 від 17.12.2008р. Національна академія оборони України реорганізована в Національний університет оборони України та є юридичною особою згідно довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Згідно довідки позивача від 14.03.2016 року у спірному житловому приміщенні проживають відповідачі : ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_2 сини ОСОБА_3 , 2011 року народження та ОСОБА_4 , 2014 року народження.

Третьою особою 06.05.2016 року проведено обстеження умов проживання.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

У відповідності з ч. 1 ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідачами не надано суду доказів правомірності зайняття спірного житлового приміщення та проживання в ньому.

Статтями 128, 129 ЖК України передбачено, що порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. Жила площа у спеціальних гуртожитках для тимчасового проживання осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк і потребують поліпшення житлових умов або жила площа яких тимчасово заселена чи яким повернути колишнє жиле приміщення немає можливості, а також осіб, які потребують медичної допомоги у зв`язку із захворюванням на туберкульоз, надається в порядку, що визначається відповідними органами місцевого самоврядування. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Житлового кодексу УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом (ч.1ст.109 ЖК України).

Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Оскільки, відповідачі самовільно вселилися в спірну житлову площу, відповідного рішення про надання відповідачам житлової площі для проживання не приймалося, ордер який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення не видався, відповідно до ч.3 ст.116 Житлового кодексу УРСР відповідачі підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі сплаченого судового збору 243,60 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 57,58, 59, 60, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України; ст. ст. 58, 116, 128, 129 ЖК України, суд -

в и р і ш и в :
Позов Національного університету оборони України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа : Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про виселення з гуртожитку задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з кімнати АДРЕСА_4 без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національного університету оборони України судовий збір в розмірі 121,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Національного університету оборони України судовий збір в розмірі 121,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя