Справа № 362/3044/16-ц
Провадження № 2/362/1994/16
У х в а л а

16 червня 2016 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТ Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про прийняття позовної заяви до розгляду, стягнення заборгованості та судових витрат,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, перевіривши який, приходжу до висновку, що його необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 119 ЦПК України, позовна заява повинна також містити:

-імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі;

-зміст позовних вимог;

-виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

-зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, в порушення вимог пункту 2 частини другої статті 119 ЦПК України, позовна заява не містить номери засобів звязку позивача або посилання на те, що такі не відомі чи не існують.

Одночасно, необхідно звернути увагу представника позивача на ту обставину, що відповідно до норм статей 26 і 30 ЦПК України, позивач і представник позивача є окремими, самостійними особами, які беруть участь у справі.

У звязку з цим, є очевидним, що не випадково відповідно до пункту 2 частини другої статті 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі.

Тобто, згідно із вимогами наведеної норми цивільного процесуального закону позовна заява повинна містити номери засобів звязку як позивача, так представника позивача, якщо позовна заява подається представником.

Також, вимоги пунктів першого і третього прохальної частини цивільного позову не є позовними по своїй суті, оскільки не стосується дій чи бездіяльності відповідача та не можуть бути до нього звернені, оскільки взагалі не є предметом спору між сторонами.

Зокрема, викладені у пунктах першому і третьому прохальної частини позову прохання не є способами захисту цивільних прав, які використовуються при формулюванні позовних вимог з метою захисту і/або відновлення прав та інтересів які порушені.

Питання щодо прийняття позову до розгляду та відкриття провадження у справі, як просить позивач в пункті першому прохальної частини заяви, вирішується судом за правилами Глав 1 і 2 Розділу ІІІ ЦПК України, тобто належить до виключної компетенції суду та не потребує їх додаткового заявлення як позовних.

Вирішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, про яке позивач просить у пункті третьому заяви, здійснюється судом в силу положень ЦПК України при постановлені рішення у справі, тобто є обовязком суду та не потребує додаткового їх заявлення як позовних.

Тобто, позивачу слід вирішити питання щодо обґрунтованості, доцільності, необхідності заявлення таких позовних вимог та їх формулювання у прохальній частині заяви.

Одночасно, у звязку із заявленими вимогами позову позивачу необхідно обовязково врахувати норму частини третьої статті 6 Закону України «Про судових збір», відповідно до якої за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Отже, враховуючи, що у позові заявлено три позовні вимоги (оскільки є три пункти позовних вимог), одна з яких немайнового, а інші дві майнового характеру про стягнення грошових коштів, позивачу слід сплатити судовий збір за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Крім того, викладаючи обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, у заяві вказано, що банком надано відповідачу споживчий кредит, а відповідач отримав його, однак в порушення вимог пункту 6 частини другої статті 119 ЦПК України, у позові не зазначено доказів, що підтверджують таку обставину.

Тобто, згідно із вимогами пункту 6 частини другої статті 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, а тому позивачу необхідно у новій редакції позовної заяви лише зазначити докази, що підтверджують зазначені ним у заяві обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали (ч. 1 ст. 121 ЦПК України).

Таким чином, враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України, приходжу до висновку, що її слід залишити без руху, про що повідомити позивача і надати йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТ Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про прийняття позовної заяви до розгляду, стягнення заборгованості та судових витрат залишити без руху.

Повідомити про вказане позивача і надати йому строк для усунення недоліків пять днів з дня отримання ним ухвали.

Розяснити позивачу, що якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк він не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України або не сплатить судовий збір, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя