У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Украгазбанк» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 13 жовтня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2, яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, та ОСОБА_4, яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, третя особа - управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про виселення з житлового приміщення,

в с т а н о в и в:

У березні 2013 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2, яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, та ОСОБА_4, яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, обґрунтовуючи вимоги тим, що 07 серпня 2008 року між відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 18/08-2, згідно якого останній на умовах строковості, платності, забезпеченості та цільового використання було надано кредит у розмірі 79 500 доларів США з кінцевим строком його погашення 06 лютого 2019 року та сплатою щомісячних відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 13,8 % річних. 07 серпня 2008 року з метою забезпечення повного та своєчасного виконання ОСОБА_6 кредитних зобов'язань, між сторонами був укладений нотаріально посвідчений договір іпотеки № 18/08-2, за яким остання передала в іпотеку банківській установі належну їй трикімнатну квартиру НОМЕР_1 загальною площею 74,20 кв. м, житловою площею 42,80 кв. м, розташовану по АДРЕСА_1. Взяті на себе зобов'язання ОСОБА_6 належним чином не виконувала, у зв'язку із чим заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 червня 2012 року з неї на користь банку було стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 72 980,56 доларів США та 77 024 грн 28 коп. пені. Крім того, в рахунок погашення кредитної заборгованості останньої перед кредитором було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме трикімнатну квартиру НОМЕР_1, розташовану по АДРЕСА_1, та виселено ОСОБА_6, а також ОСОБА_7 з цього житлового приміщення. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 05 лютого 2014 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 червня 2012 року було скасовано в частині, що стосується виселення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із квартири, яка є предметом іпотеки, та в цій частині позовних вимог відмовлено, оскільки виселення було здійснено без дотримання передбаченої законодавством процедури. Під час виконання державним виконавцем зазначеного судового рішення було встановлено, що в ній зареєстровані та проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_4 разом зі своїми малолітніми дітьми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. 30 вересня 2013 року позивачем на адресу відповідачів, кожній окремо, було направлено письмову вимогу про добровільне звільнення займаної ними квартири, однак після отримання вказаних вимог жодних дій з боку останніх щодо звільнення житла здійснено не було. Посилаючись на викладене, а також на те, що на момент укладення договору іпотеки у спірній квартирі були зареєстровані лише повнолітні ОСОБА_6, ОСОБА_7 та їхні доньки ОСОБА_2 та ОСОБА_5, а подальшу реєстрацію неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було здійснено без згоди банку як іпотекодержателя, позивач просив виселити ОСОБА_2, ОСОБА_4 та їх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_5 із спірної квартири, яка є предметом іпотеки, без надання іншого житлового приміщення.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 13 жовтня 2015 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 червня 2015 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено з інших підстав.

У касаційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій й ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Встановлено, що рішення апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Так, апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про відмову у задоволенні вимог, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України), з урахуванням фактичних обставин справи і вимог статей 10, 60 ЦПК України, обґрунтовано виходив із того, що спірна квартира, яка є предметом іпотеки, була придбана не за рахунок отриманого у ПАТ АБ «Укргазбанк» кредиту, та, керуючись ст. ст. 39, 40 Закону України «Про іпотеку» й ст. 109 ЖК Української РСР, дійшов правильного висновку, що під час виселення із квартири у зв'язку зі зверненням стягнення на неї, банк повинен надати відповідачам інше постійне житло.

Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного суду України від 24 червня 2015 року у справі 6-447цс15.

Також, судом зроблено правильний висновок про те, що на підставі ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років (малолітньої особи), є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного із них, з ким вона проживає тому, оскільки у договорі іпотеки від 07 серпня 2008 року № 18/08-2 відсутні будь-які застереження щодо неможливості реєстрації у належній іпотекодавцю квартирі членів сім'ї без згоди іпотекодержателя вони були зареєстровані за місцем реєстрації їх матерів.

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом допущено порушення або неправильне застосування норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2, яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, та ОСОБА_4, яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, третя особа - Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про виселення з житлового приміщення, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Украгазбанк» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 13 жовтня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К.Парінова