Справа № 439/1311/15 Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О.
Провадження № 22-ц/783/2078/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Кабаля І.І., Копняк С.М.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю представників: ОСОБА_2 ОСОБА_3; ОСОБА_4 ОСОБА_5; ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, від імені якої діє представник ОСОБА_5, на ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 04 січня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про зміну способу виконання рішення суду у цивільній справі з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою заяву задоволено.

Змінено спосіб і порядок виконання рішення Бродівського районного суду Львівської області від 19.10.2015 р. у справі № 439/1311/15-ц, шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, а саме будівлю майстерні, загальною площею 413,5 кв.м. за адресою вул. Застир, 67 с. Конюшків Бродівського району, вартість якого згідно висновку про вартість обєкта оцінки від 03.08.2015 р. становить 393 001 грн., яке належить на праві приватної власності ОСОБА_6 у спосіб її прямої передачі у власність ОСОБА_2.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_4, від імені якої діє представникОСОБА_5, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. В обґрунтування скарги посилається на те, що заява про зміну способу та порядку виконання рішення не підлягає до задоволення, оскільки заявником не наведено обставин, які утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Крім того, Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено такого способу виконання рішення, який просить встановити заявник. Його посилання на те, що спосіб і порядок виконання рішення суду має бути змінений шляхом передачі нерухомого майна боржника, є помилковим, оскільки змінює рішення, предметом розгляду якого була наявність грошової заборгованості, а не право власності на майно боржника. Звертає увагу на те, що оскаржуваною ухвалою грубо порушені права інших стягувачів зведеного виконавчого провадження, боржником у якому є ОСОБА_6, оскільки рішення про стягнення коштів на їхню користь ухвалені давно, а станом на даний час не виконані з причини небажання боржника погасити борги. Реалізація арештованого нерухомого майна частково надала б можливість стягувачам отримати кошти в рахунок погашення заборгованості згідно судових рішень, а оскаржувана ухвала позбавила їх такої можливості. У звязку з вищенаведеним, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення.

ВДВС Бродівського РУЮ у письмовому клопотанні № 09-37/4/3048 від 22.04.2016 року просить слухати справу без участі його представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників: ОСОБА_2 ОСОБА_3; ОСОБА_4 ОСОБА_5; ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Встановлено, що в серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом, просив стягнути з ОСОБА_6 грошові кошти в 1 409 925 грн., з них 132 573 грн. основного боргу та 1 276 678 грн. пені. В обґрунтування позову посилався на те, що 27 липня 2012 року між ним та відповідачем було укладено договір позики на суму 47 958 гривень, що еквівалентно 6 000 дол. США. Відповідно до положень цього договору, у разі зміни курсу долара США по відношенню до гривні в сторону зменшення, сума боргу сплачується у гривневому еквіваленті, а у разі зміни курсу долара США по відношенню до гривні в сторону збільшення, сума боргу сплачується в доларах США. Вказаний договір було укладено на строк від 27 липня 2012 року до 30 грудня 2012 року. На неодноразові усні звернення про повернення коштів ОСОБА_6 відповідав відмовою. У звязку з вищенаведеним, та у звязку з тим, що станом на 25 серпня 2015 року за офіційним курсом НБУ 1 долар коштує 22,0955 грн. просив позов задовольнити та на підставі ч. 1 ст. 1049 стягнути з відповідача вказану суму заборгованості.

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_2 500 000 (пятсот тисяч) грн. боргу за договором позики та 3654 грн. сплаченого судового збору.

12 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд із даною заявою, у якій просить змінити спосіб і порядок виконання рішення Бродівського районного суду від 19.10.2015 року у справі № 439/1311/15-ц шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, а саме будівлю майстерні, загальною площею 413,5 кв.м. за адресою вул. Застир, 67, с. Конюшків Бродівського району Львівської області, вартість якого згідно висновку про вартість обєкта оцінки від 03.08.2015 року становить 393 001,00 грн., яке належить на праві приватної власності ОСОБА_6 у спосіб її прямої передачі у його - ОСОБА_2 власність. В обґрунтування заяви посилається на те, що рішення суду від 19.10.2015 року про стягнення з ОСОБА_6 в його користь 500 000,00 грн. боргу за договором позики набрало чинності 02.11.2015 року, та за його заявою було видано виконавчі листи, які 03.11.2015 року подано до відділу ДВС Бродівського РУЮ, на підставі яких винесено постанови про відкриття ВП № 49232967 згідно виконавчого листа про стягнення боргу в сумі 500 000,00 грн. та ВП № 49232832 про стягнення 3 654,00 грн. судового збору. Так як ОСОБА_6 являється боржником зведеного виконавчого провадження № 28901105, то ВП № 49232967 та ВП № 49232832 приєднано до зведеного виконавчого провадження. В процесі виконання державним виконавцем було арештовано майно боржника, а саме: будівлю майстерні за адресою вул. Застир, 67 с. Конюшків Бродівського району Львівської області. Згідно висновку про вартість обєкта оцінки від 03.08.2015 року вартість вказаного майна складає 393 001,00 грн. Оскільки по зведеному виконавчому провадженню № 28901105 сума боргу в його користь є найбільшою, виконання виконавчих проваджень в його користь та інших стягувачів постійно затягується, боржнику ОСОБА_6 відомо про наявність боргу у розмірі 500 000,00 грн., проти якого він не заперечує, просить у відповідності до вимог ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 373 ЦПК України задовольнити дану заяву.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

Складовою справедливого судового розгляду згідно даної Конвенції та практики Європейського суду з прав людини є своєчасне та повне виконання судових рішень, з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Частиною 5 ст. 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими для виконання на всій території України.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 14 ЦПК України основними засадами судочинства є, зокрема, обов'язковість рішень суду.

Статтею 373 ЦПК України передбачено, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Згідно ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу порядку виконання.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» розяснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК України і ст. 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Таким чином, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суду може лише у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Як вбачається з вищенаведеного, визнання права власності на нерухоме майно статтею 373 ЦПК України не передбачено, порядок набуття і захисту права власності врегульований главами 24, 29 ЦК України, при цьому за змістом положень п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, ст. 118 ЦПК України визнання права власності на майно в судовому порядку здійснюється шляхом пред'явлення позову до суду, а не у порядку, встановленому ст. 373 ЦПК України, тому у задоволенні заяви ОСОБА_2 районному суду слід було відмовити.

Враховуючи викладене, ухвалу суду першої інстанції від 04 січня 2016 рокунеможливо визнати законною і обгрунтованою.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 373 ЦПК України, лише суд, який видав виконавчий документ, може вирішувати питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, апеляційний суд такими повноваженнями не наділений, тому подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню: оскаржувана ухвала скасуванню з передачею питання, порушеного в заяві ОСОБА_2, на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305 ч. 2, 307 ч. 2, 312 ч. 1 п. 3, 313, 314 ч. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, від імені якої діє представникОСОБА_5, задовольнити частково.

Ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 04 січня 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню в силу ст. 324 ЦПК України не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: Монастирецький Д.І.

Судді: Кабаль І.І.

ОСОБА_7