У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

Амеліна В.І., Касьяна О.П., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» про зобов'язання здійснити перерахунок за надані послуги та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» на рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 жовтня

2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області

від 23 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 01 грудня 2003 року між ним комунальним підприємством «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» (далі - КП «ТВКГ») було укладено договір про постачання води питної якості та постачання теплової енергії на опалення, який був чинний й протягом 2014 року, за умовами якого останнє є виконавцем послуг з постачання води питної якості та теплової енергії на опалення у будинок АДРЕСА_1 з оплатою послуг за опалення з розрахунку за 1 м2.Зазначає, що у порушення умов договору та п. 77 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 17 жовтня 2014 року № 146 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб'єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» (далі - Постанова)

КП «ТВКГ» здійснювало нарахування за опалення у період з жовтня по грудень 2014 року з застосуванням інших розрахунків, ніж ті, що було передбачено умовам договору та зазначеною Постановою. Крім того, опалення було ввімкнено з 30 жовтня 2014 року, а тому у жовтні він користувався такими послугами лише півтори доби. Посилаючись на те, що відповідачем нарахована заборгованість за користування наданими йому послугами з застосуванням неналежних тарифів за послуги та на те, що йому відмовлено у його претензії про перерахування сум за надання послуг з постачання теплової енергії за жовтень, листопад та грудень

2014 року, просив суд зобов'язати КП «ТВКГ» здійснити перерахунок за надані послуги з централізованого опалення за період з жовтня по грудень 2014 року у відповідності до умов договору та Постанови та стягнути з відповідача на його користь 5 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області

від 27 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 23 грудня 2015 року, позов задоволено частково.

Зобов'язано КП «ТВКГ» здійснити перерахунок наданих ОСОБА_4 послуг з централізованого опалення за період з

20 жовтня по 14 грудня 2014 року включно у відповідності до

п. 77 Постанови, за тарифом 04 грн 02 коп. за 1 кв. м за місяць.

У задоволенні решти позову відмовлено.

У касаційній скарзі КП «ТВКГ» просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив з доведеності позову, оскільки у спірний період прилад обліку теплової енергії в належному позивачеві будинку не встановлювався, а тому, з урахуванням приписів п. 77 Постанови та договору, укладеного між сторонами, для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії тариф становить 04 грн 02 коп. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, при цьому, правильно зазначив, що опалювальний сезон розпочато з 20 жовтня 2014 року.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено із додержанням норм процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судів першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» відхилити.

Ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області

від 27 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 23 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін
О.П. Касьян О.В. Попович