Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/71/16-ц

Провадження №2/377/77/16

06 квітня 2016 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., при секретарі Щуковській А.М.,

за участі сторін:

представника позивача ОСОБА_1.

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,-

У С Т А Н О В И В:

2 лютого 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 27.12.2011 року в сумі 13082,68 гривень та судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1378 гривень.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що на умовах вказаного договору 27 грудня 2011 року надав відповідачу кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підписав заяву, чим підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, та «Тарифами ОСОБА_3», які викладені на офіційному сайті банку, складає між ним та ОСОБА_3 договір, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого ОСОБА_3, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. ОСОБА_3 нараховує проценти за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами ОСОБА_3, з розрахунку 360 календарних днів на рік, відповідно до п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг Позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні Позичальником строків платежів більш як на 30 днів Позичальник зобов'язаний сплатити ОСОБА_3 штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У порушення ст. ст. 525, 526, 527, 530, 610, 615,629 ЦК України та умов Договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав, у звязку з чим утворилась заборгованість станом на 31.10.2015 р. в загальній сумі 13082,68 гривень, яка складається з наступного: 1323,06 гривень заборгованість за кредитом; 7910,44 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 2750 гривень заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень (фіксована частина), 599,18 гривень (процентна складова).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Суду пояснила, що відповідач не виконує належним чином умови договору про надання банківських послуг, тому у нього виникла заборгованість на суму 13082,68 гривень, яка складається з: 1323,06 гривень заборгованість за кредитом; 7910,44 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 2750 гривень заборгованість за пенею; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень (фіксована частина), 599,18 гривень (процентна складова та яка повинна бути стягнута з нього в судовому порядку. При цьому позовна заява подана до суду в межах строку позовної давності, оскільки останній платіж відповідачем було внесено 13 грудня 2012 року, щомісячний платіж необхідно вносити до 25 числа кожного місяця. Таким чином, оскільки відповідач не вніс наступний щомісячний платіж до 25 січня 2013 року, то з 26 січня 2013 року починається перебіг строку позовної давності. Конверт на пошту з позовною заявою та доданими до неї документами був зданий 26 січня 2016 року, тобто в останній день строку, в звязку з чим строк позовної давності не пропущений.

Відповідач в судовому засіданні, яке відбулося 03 березня 2016 року, позов не визнав та просив відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що позивач пропустив строк звернення з позовною заявою до суду. В наступні судові засідання відповідач не зявися, про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ст.74 ЦПК України.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 грудня 2011 року ОСОБА_2 подав до відділення Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у якій просив надати йому послуги у виді платіжної картки Кредитка «Універсальна». Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому виді(а.с. 7).

Відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 27.12.2011 року банк надав відповідачу кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору 3 % на місяць, строк внесення платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір щомісячних платежів становить 7 % від заборгованості, але не менше 50 гривень і не більше залишку заборгованості. Комісія за зняття готівки: в банкоматах і пунктах видачі готівки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»: 3 % від суми операції, в банкоматах інших банків України : 3 % +5 гривень, в закордонних банках: 3 % + 15 гривень. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: ПЕНЯ = пеня(1) + пеня (2) , де пеня (1)= базова відсоткова ставка по договору/30 - нараховується за кожний день прострочення кредиту; пеня (2) = 1 % від заборгованості, але не менше 10 гривень в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочки по кредиту чи процентам 5 і більше днів при виникненні построчки на суму більше 50 гривень(а.с. 8).

За змістом п.1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП -2010-256 від 06.03.2010 року, копія якого долучена до матеріалів справи, Банк має право здійснювати зміну ОСОБА_3, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому, Банк, за виключенням зміни розміру наданого кредиту(кредитного ліміту) зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема, у виписці по картрахунку згідно п.4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів Банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту(кредитного ліміту) Банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням ОСОБА_3 і без попереднього повідомлення клієнта( а.с.10-33, 80-82).

Пунктом 2.1.1.5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобовязаний отримувати виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Як зазначено у 2.1.1.5.4 Умов та правил надання банківських послуг, при незгоді із змінами Правил та/або ОСОБА_3 позивальник зобовязаний надати ОСОБА_3 письмову заяву про розірвання цього договору і виплатити заборгованість, яка виникла перед ОСОБА_3, в тому числі і заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю та його довіреним особам.

Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послу позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевищення платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Як зазначено в п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу ОСОБА_3 виконати зобовязання по поверненню Кредиту (в тому числі Простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди ОСОБА_3.

Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених даним Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобовязаний сплатити ОСОБА_3 штраф в розмірі 500 гривень + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Згідно п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст.207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Підписавши заяву від 27.12.2011 року відповідач засвідчив, що ознайомлений та згодний із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді, а також підтвердив свою згоду на те, що вказані документи в цілому складають між сторонами договір про надання банківських послуг.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, суд вважає доведеним факт укладення між сторонами договору, який складається не лише з заяви позичальника, а також з ОСОБА_3 банку, Умов та правил надання банківських послуг.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.610 цього Кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання ( неналежне виконання).

Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

З наданого позивачем ОСОБА_4 заборгованості за договором б/н від 27.12.2011 року, укладеного між позивачем та відповідачем, видно, що зобов'язання за кредитним договором відповідач виконував не належним чином, тому станом на 31.10.2015 р. виникла заборгованість в загальній сумі 13082,68 гривень, яка складається з наступного: 1323,06 гривень заборгованість за кредитом; 7910,44 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 2750 гривень заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: (фіксована частина) - 500 гривень, (процентна складова) - 599,18 гривень(а.с. 5-6).

Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача, нарахована сума комісії та пені (накопичувальним підсумком) розмірі 2750 гривень, що відображена в розрахунку заборгованості, і входить до загального розміру заборгованості, є пенею, яка нарахована за несвоєчасне погашення заборгованості відповідачем за період з 1 квітня 2013 року по 31.10.2015 року.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Позивачем надано суду докази щодо наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором, а відповідач в свою чергу дані докази не спростував.

В судовому засіданні відповідач просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом, тобто позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 257 цього Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Як зазначено у ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За правилом ч. 1 ст. 264 цього Кодексу перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Як зазначено у Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка долучена до матеріалів справи, строк внесення платежів за договором до 25 числа місяця, наступного за звітним(а.с 8).

Таким чином, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу.

З вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж за умовами договору ОСОБА_2 здійснив 13 грудня 2012 року, після чого грошові зобов'язання за договором ним не виконувались. Наступний платіж за вказаним кредитним договором відповідач повинен був внести до 25 січня 2013 року. Оскільки відповідач до 25 січня 2013 року щомісячний платіж не вніс і в подальшому щомісячні платежі не сплачував, то початок перебігу строку позовної давності почався з 26 січня 2013 року. Враховуючи, що між сторонами кредитного договору не збільшено строк позовної давності, то застосуванню підлягає ст. 257 ЦК України, якою встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Позовна заява до суду здана на пошту 26 січня 2016 року, що підтверджено відбитком поштового штемпеля на конверті, у якому вона надійшла до суду, тобто строк позовної давності в частині стягнення заборгованості за кредитом, по процентам за користування кредитом не пропущено, оскільки позовна заява була здана на пошту в останній день строку. Проте, позивачем пропущено строк позовної давності в частині стягнення пені, передбачений ч.2 ст.258 ЦК України, за період з 01.04. 2013 року по 31.10.2015 року.

Виходячи з даних розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 31.10.2015 року сума пені до стягнення в межах річного строку позовної давності, що передував дню звернення до суду, становитиме 1000 гривень.

Штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг нараховані позивачем на день звернення до суду в сумі 500 гривень (фіксована частина), та 599,18 гривень ( 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій).

За встановлених обставин справи на підставі оцінки наданих сторонами доказів та відповідних їм правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги доведені частково, у звязку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

З урахуванням наведеного, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором б/н від 27.12.2011 року в сумі 11245, 18 гривень, яка складається з: 1323,06 гривень заборгованість за кредитом; 7910,44 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 1000 гривень заборгованість за пенею; штрафи: 500 гривень + 511,68 гривень ( процентна складова).

За правилами ч. 1 ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені та документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до п.36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).

Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 1378 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 1185, 08 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 27.12.2011 року, яка складається з: 1323,06 гривень заборгованість за кредитом; 7910,44 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 1000 гривень заборгованість за пенею; штрафи 1011,68 гривень, всього на загальну суму 11245, 18 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1185,08 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення виготовлено 11 квітня 2016 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька