Провадження № 2/643/247/16
09.03.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Мещерякової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк до ОСОБА_1, Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_2», про звільнення майна з-під арешту, зобов'язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить звільнити з-під арешту, накладеного згідно постанови ВП № 36166218 від 18.06.2014 року державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, майно, належне на праві власності відповідачу ОСОБА_1, а саме 3-кімнатну квартиру, загальною площею 60,10 кв.м., житловою площею 45,40 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (далі - Квартира); зобовязати Московський ВДВС ХМУЮ внести до Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідні записи про зняття арешту з Квартири.
Представник позивача в судове засідання 09.03.2016 року не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи за їх відсутності, суду не надали. Представник третьої особи - Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2», у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Також між позивачем та ОСОБА_1 укладено Договір іпотеки від 15.05.2006 року № HAEHGK01270004 (далі Договір іпотеки). Згідно умов вказаного Договору іпотеки, ОСОБА_1 з метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, передала в іпотеку Квартиру.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22.10.2012 року, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.06.2009 року по цивільній справі за позовом ЗАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на нерухоме майно, залишено без задоволення.
Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 28.02.2013 року, рішення Московського районного суду м. Харкова від 16.06.2009 року змінено, а саме скасовано в частині задоволення позовних вимог про виселення всіх осіб, які зареєстровані і проживають у Квартирі, в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено. Зазначено початкову ціну продажу Квартири не нижче ринкової ціни на дану Квартиру і в даній місцевості. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Як вбачається з копії постанови Московського ВДВС ХМУЮ від 18.06.2014 року, ВП № 36166218, 18.06.2014 року Московським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в інтересах стягувача ПАТ «Ві Ей ОСОБА_4», на виконання виконавчого листа № 2-4303/11, виданого 30.10.2012 року на підставі рішення суду від 19.12.2011 року, було накладено арешт на все майно ОСОБА_1

Згідно ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Згідно ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Таким чином, вказаними актами законодавства встановлено пріоритетність вимог, забезпечених іпотекою, перед вимогами інших кредиторів.

Як вбачається з положень ч. 4 ст. 54, ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», заставодержатель має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Судом встановлено, що Квартира була передана в іпотеку 15.05.2006 року, тобто до того, як було ухвалено рішення суду від 19.12.2011 року, на підставі якого державним виконавцем 18.06.2014 року було накладено арешт на Квартиру в інтересах третьої особи, яка є стягувачем у відповідному виконавчому провадженні.

Наявність вказаного вище арешту унеможливлює реалізацію позивачем переважного права на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет застави.

За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про звільнення Квартири з-під арешту та задовольняє вказані вимоги.

В задоволенні позовних вимог в частині зобовязання Московського ВДВС ХМУЮ внести до Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідні записи про зняття арешту з Квартири, суд відмовляє у зв'язку з їх передчасністю, оскільки позивачем не доведено факт порушення його прав в цій частині відповідачем, зокрема не надано доказів неправомірної відмови ВДВС у вчиненні вказаних вище дій. Також позивачем всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України не надано суду доказів на підтвердження наявності відповідного запису про арешт Квартири у вказаному вище Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Так, позивачем надано суду лише Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, проте Квартира є нерухомим майном. Роз'яснити позивачу, що в разі відмови ВДВС у вчиненні вказаних вище дій, він не позбавлений права звернутись до суду з відповідним позовом в порядку відповідного судочинства.

На підставі ст. 79, 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про її виклик до суду.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 79, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк задовольнити частково.

Звільнити квартиру № 37, що розташована за адресою: м. Харків, пр. П'ятдесятиріччя ВЛКСМ, будинок 79, та належить на праві власності ОСОБА_1, з-під арешту, накладеного згідно постанови державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 18.06.2014 року, ВП № 36166218.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк понесені останнім судові витрати в розмірі 278,40 грн. (двісті сімдесят вісім гривень сорок копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач, треті особи мають право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Позивач, треті особи, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Крівцов Д.А.