АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Остапчук Т.В.
№22-ц/796/5833/2016 Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Печерського районного суду м.Києва від 17 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: ОСОБА_3, про визнання договору поруки припиненим,-

В С Т А Н О В И Л А

У липні 2015 року позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання договору поруки припиненим.

У мотивування вимог посилалася на те, що 24.11.2006 року вона уклала з ПАТ КБ «ПриватБанк» Договір поруки №К3Н1АК01955226/1, за умовами якого поручилася перед відповідачем за виконання ОСОБА_3 зобов'язань за Кредитним договором №К3Н1АК01955226 від 24.11.2006 року, згідно якого банк надав позичальнику кредит у сумі 23 571,09 доларів США.

Даний Договір поруки є таким, що припинився з огляду на таке.

Відповідно до п. 12 Договору поруки порука припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором.

Виходячи зі змісту п. 1.1 Кредитного договору кредитні кошти надані позичальнику на строк з 24.11.2006 року по 24.11.2011 року.

Також Кредитним договором передбачено право вимоги банку щодо дострокового погашення кредитної заборгованості.

Таким чином, строк дії Договору поруки починає відлік в один із моментів, що настав раніше, а саме:

- з 25.11.2011 року - за відсутності вимоги відповідача достроково погасити заборгованість;

- зі спливом терміну, визначеного відповідачем для дострокового погашення позичальником кредитної заборгованості в повному обсязі.

Так, звернувшись у січні 2010 року до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до позичальника, відповідач зазначав про настання терміну дострокової сплати кредитної заборгованості, яка станом на 04 січня 2010 року складала 9 809,08 доларів США, у зв'язку з чим його позов було задоволено у повному обсязі.

Отже, 5-річний строк дії Договору поруки почав відлік на наступний день після спливу терміну дострокового погашення кредитної заборгованості позичальником у повному обсязі, але у будь-якому випадку до моменту звернення відповідача до Солом'янського районного суду м. Києва у січні 2010 року.

З урахуванням того, що до спливу цього строку відповідач не звертався з позовом до неї у межах Договору поруки, у будь-якому випадку станом на 01.02.2015 року останній є таким, що припинив свою дію.

Окрім того, у 2012-2013 роках між відповідачем та позичальником було укладено низку додаткових угод до Кредитного договору без її згоди на це.

Так, підписанням Додаткової угоди від 04.11.2013 року сторонами Кредитного договору було внесено зміни до основного зобов'язання, які збільшують обсяг відповідальності поручителя як солідарного боржника

Таким чином, збільшення обсягу відповідальності поручителя без його згоди має наслідком припинення Договору поруки з моменту внесення таких змін, тобто, з 04.11.2013 року.

З урахуванням наведеного просила суд визнати Договір поруки №К3Н1АК01955226/1 від 24.11.2006 року, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк», таким, що припинився 04.11.2013 року.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 17 лютого 2016 року позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», 3-я особа: ОСОБА_3, про визнання договору поруки припиненим задоволено.

Визнано поруку, що виникла з договору поруки №К3Н1АК01955226/1 від 24.11.2006 року, укладеним між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», припиненою з 4.11.2013 р.

Не погоджуючись з рішенням, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зазначає, що судом першої інстанції не перевірено чи збільшився обсяг відповідальності поручителя, зокрема, не перевірено розмір відповідальності до та після підписання Додаткової угоди.

Окрім того, судом не враховано, що Додатковою угодою від 15.02.2012 року сума заборгованості зменшена на 3431,52 доларів США, а Додатковою угодою від 04.11.2013 року сума заборгованості зменшена на 15 104,85 доларів США.

Вказує, що поручитель ознайомлений зі всіма умовами Кредитного договору, в тому числі і можливістю внесення змін до договору.

Так, п. 5.2 Кредитного договору кредитор та позичальник передбачали можливість змінювати умови Кредитного договору.

Згідно із п. 3 Договору поруки поручитель з умовами Кредитного договору ознайомлений.

Таким чином, позивач підтвердила, що вона ознайомлена з положеннями Кредитного договору, цілком розуміє його зміст та згодна виступати поручителем за борговими зобов'язаннями, в тому числі й умовами щодо можливості в подальшому вносити зміни до Кредитного договору.

Враховуючи, що позивач була ознайомлена з можливістю внесення змін до Кредитного договору, тому відсутня одна із підстав припинення Договору поруки - відсутність поінформованості поручителя.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції підставно виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Судом встановлено, що 24 листопада 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір №К3Н1АК01955226, згідно п. 1.1 якого банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом надання готівки через касу на строк з 24.11.2006 року по 24.11.2011 року включно, у вигляді непоновлювальної лінії у розмірі 23 571,09 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с. 9-12)

Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених пп. 1.1, 2.2.4, 2.3.3 цього Договору, позичальник сплачує відсотки за користування кредитом у розмірі 2,45% на місяць, нараховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

У п. 4.1 Кредитного договору зазначено, що при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного Договору, банк має право нараховувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми прострочення платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплату.

У забезпечення виконання умов Кредитного договору №К3Н1АК01955226 від 24.11.2006 року 24 листопада 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 укладено Договір поруки №К3Н1АК01955226/1. (а.с. 7-8)

Згідно п. 1 Договору поруки предметом цього Договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ОСОБА_3 зобов'язань за Кредитним договором від 24.11.2006 року №К3Н1АК01955226, згідно якого кредитор надав боржнику кредит в сумі 23 571,09 доларів США, а боржник повинен виконати зобов'язання, зокрема, з:

- повернення кредиту, наданого у вигляді невідновлювальної лінії в сумі 23 571,09 доларів США у строк до 24.11.2011 року включно;

- сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 1,00% за місяць;

- сплати відсотків за користування кредитом при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту в розмірі 2,45% за місяць від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом;

- сплати пені в розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки.

15 лютого 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору №К3Н1АК01955226 від 24.11.2006 року, згідно п. 1.1, 1.2, 1.4, пп. 1.5.3, 1.5.4 п. 1.5 якого суму заборгованості зменшено на 3431,52 доларів США, а саме: відсотки в розмірі 2230,18 доларів США, комісія у розмірі 396,00 доларів США, пеня у розмірі 805,34 доларів США; дата остаточного погашення заборгованості за договором 27.02.2018 року; з 08.02.2012 року за умови належного виконання позичальником своїх зобов'язань по сплаті платежів, зазначених в графіку погашення кредиту, позичальник за користування кредитом сплачує відсотки в розмірі 0,12% річних; у разі порушення позичальником будь-якого з зобов'язань, передбачених в графіку погашення кредиту, понад 30 днів, починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-й день), позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,08% від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом за кожен день прострочення; позичальник сплачує банку штраф у розмірі 3431,52 доларів США. (а.с. 84-85)

У подальшому 04 листопада 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного договору №К3Н1АК01955226 від 24.11.2006 року, відповідно до п. 1.1, 1.2, 1.4, пп. 1.5.3, 1.5.4 п. 1.5 якого суму заборгованості зменшено на 15104,85 доларів США, а саме: відсотки в розмірі 5378,05 доларів США, пеня у розмірі 9726,80 доларів США; дата остаточного погашення заборгованості за договором 15.10.2020 року; з моменту підписання Додаткової угоди за умови належного виконання позичальником своїх зобов'язань по сплаті платежів, зазначених в графіку погашення кредиту, позичальник за користування кредитом сплачує відсотки в розмірі 0,12% річних; у разі порушення позичальником будь-якого з зобов'язань, передбачених в графіку погашення кредиту, понад 30 днів, починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-й день), позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1,23% від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом за кожен день прострочення; позичальник сплачує банку штраф у розмірі 15 104,85 доларів США. (а.с. 86-88)

Згідно із ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Таким чином у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення обсягу відповідальності за основним зобов'язанням, навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя, є підставою для припинення поруки, і не дає підстав для покладення на останнього, відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

У п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5 визначено, що відповідно до частини 1 статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

Пунктом 13 Договору поруки передбачено, що зміни і доповнення до цього Договору вносяться тільки за згодою сторін у письмовому вигляді шляхом укладення відповідної додаткової угоди. (а.с. 8)

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо (постанова Верховного Суду України у справі №6-73цс12 від 18.06.2012 року).

З Кредитного договору №К3Н1АК01955226 від 24.11.2006 року та Додаткової угоди №2 від 04.11.2013 року до Кредитного договору №К3Н1АК01955226 від 24.11.2006 року вбачається, що строк виконання кредитного договору змінено, а саме, продовжено до 15.10.2020 року, що призвело до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування грошовими коштами.

Окрім того, Додатковою угодою №2 від 04.11.2013 року змінено розмір пені за порушення позичальником будь-якого з зобов'язань, передбачених в графіку погашення кредиту, а саме, збільшено з 0,15% до 1,23%.

Таким чином, колегія суддів вважає, що зміна умов основного договору, а саме, збільшення строку дії договору, збільшення розміру пені без згоди поручителя призвело до збільшення обсягу його відповідальності, що є підставою для припинення поруки відповідно до вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

У апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається, що Додатковою угодою від 15.02.2012 року сума заборгованості зменшена на 3431,52 доларів США, а Додатковою угодою від 04.11.2013 року сума заборгованості зменшена на 15 104,85 доларів США.

Дійсно, як вбачається з Додаткових угод від 15.02.2012 року та від 04.11.2013 року сума заборгованості зменшувалася відповідно на 3431,52 доларів США та 15 104,85 доларів США.

Однак, п.п. 1.5.4 п. 1.5 Додаткової угоди від 15.02.2012 року та п.п. 1.5.4 п. 1.5 Додаткової угоди від 04.11.2013 року передбачено, що у разі порушення позичальником будь-якого з зобов'язань, передбачених в графіку погашення кредиту, понад 30 днів позичальник сплачує банку штраф у розмірі відповідно 3431,52 доларів США та15 104,85 доларів США.

Тобто, вказаними Додатковими угодами суми, на які було зменшено розмір заборгованості, не були списані із заборгованості позичальника, як про це вказує апелянт, а були зазначені як додаткова відповідальність у випадку порушення зобов'язання.

Колегія суддів не погоджується з доводами апелянта, що позивач підтвердила, що вона ознайомлена з положеннями Кредитного договору, цілком розуміє його зміст та згодна виступати поручителем за борговими зобов'язаннями, в тому числі й умовами щодо можливості в подальшому вносити зміни до Кредитного договору, оскільки Договором поруки передбачено, що зміни і доповнення до цього Договору вносяться тільки за згодою сторін у письмовому вигляді шляхом укладення відповідної додаткової угоди.

Як підтверджено матеріалами справи, жодних додаткових угод до Договору поруки між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 не укладалося.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2016року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва