АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/852/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Ярмолюка О.І.,

суддів Гринчука Р.С., Юзюка О.М.,

секретар Шевчук Ю.Г.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування шкоди за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 лютого 2016 року,

встановила:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі ПАТ «СК «ПЗУ Україна»), ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

ОСОБА_1 зазначив, що 8 жовтня 2014 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в с. Старий Любар, Любарського району, Житомирської області, не вибрав безпечної швидкості руху та дистанції, не врахував дорожньої обстановки і допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням позивача. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Любарського районного суду Житомирської області від 9 жовтня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та притягнуто до адміністративної відповідальності. На час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_2 належав позивачу на праві власності та був застрахований ПАТ «СК «ПЗУ Україна» за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів (КАСКО) від 27 лютого 2014 року № АМ 80804. Вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових, які підлягають заміні, склала 121248 грн. 75 коп., що становить 66,1% вартості транспортного засобу на час дорожньо-транспортної пригоди. Натомість, відповідач, не врахувавши названий коефіцієнт, визначив, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу перевищує 70%, а тому згідно умов договору страхування автомобіль слід вважати конструктивно загиблим. У звязку з цим, ПАТ «СК «ПЗУ Україна» виплатило позивачеві 45734 грн. 62 коп. страхового відшкодування, що є різницею між вартістю автомобіля на час дорожньо-транспортної пригоди та вартістю його залишків із урахуванням коефіцієнту пропорційності страхового відшкодування та франшизи. Дійсний розмір страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту пропорційності складає 80024 грн. 17 коп., отже відповідач зобовязаний доплатити йому 34289 грн. 55 коп. Крім того, ОСОБА_2 має відшкодувати позивачеві 41224 грн. 58 коп., що є різницею між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та страховим відшкодуванням.

Отже, ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідачів на свою користь майнову шкоду: з ПАТ «СК «ПЗУ Україна» 34289 грн. 55 коп., з ОСОБА_2 41224 грн. 58 коп.

Суд залучив приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» (далі ПАТ «СК «Провідна») до участі у справі як співвідповідача.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 лютого 2016 року позов задоволено та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд виходив з того, що відповідачі мають відшкодувати ОСОБА_1 майнову шкоду у звязку з пошкодженням автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляційній скарзі ПАТ «СК «ПЗУ Україна» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в позові до нього посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду в частині задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 не оскаржується.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач ОСОБА_1 зазначив, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Представники ПАТ «СК «ПЗУ Україна», ПАТ «СК «Провідна» і відповідач ОСОБА_2, які в установленому порядку оповіщені про час і місце судового засідання, до суду не зявилися.

Заслухавши учасника процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Суд першої інстанції не зясував у повній мірі обставини, якими обґрунтовувались позовні вимоги та заперечення сторін, і не застосував закон (ст.ст. 526, 629 ЦК України; ст.ст. 6, 9 Закону України від 7 березня 1996 року № 85/96-ВР «Про страхування» (далі Закон № 85/96-ВР), який підлягав застосуванню.

У звязку з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи та порушенням судом норм матеріального права оскаржуване рішення про стягнення з ПАТ «СК «ПЗУ Україна» страхового відшкодування підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині вимог нового рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 88 ЦПК України має бути змінений розподіл судових витрат.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля НОМЕР_3.

Автомобіль OPEL Vectra реєстраційний номер НОМЕР_4 належить ОСОБА_2

27 лютого 2014 року між ПАТ «СК «ПЗУ Україна» і ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 080804, згідно умов якого предметом страхування є майнові інтереси, повязані з володінням, користуванням і розпорядженням належним ОСОБА_1 автомобілем НОМЕР_3 у період з 28 лютого 2014 року до 27 лютого 2015 року включно. Єдиним вигодонабувачем за договором призначено публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_3» (далі ПАТ «ПУМБ»).

При цьому сторони визначили перелік страхових ризиків, з настанням яких ПАТ «СК «ПЗУ Україна» мало здійснити виплату страхового відшкодування в межах страхової суми 120276 грн. Одним із таких ризиків визнано пошкодження автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди (ліміт витрат на транспортування пошкодженого транспортного засобу 300 грн.; безумовна франшиза 0,5% від страхової суми, при повній загибелі транспортного засобу 10% від страхової суми).

За договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АС/4713268), укладеним 11 грудня 2013 року між ПАТ «СК «Провідна» та ОСОБА_2, останній застрахував свою відповідальність на випадок заподіяння шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля НОМЕР_5 на строк з 12 грудня 2013 року до 11 грудня 2014 року включно. Цим договором визначені ліміти відповідальності страховика на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоровю, 100000 грн.; за шкоду, заподіяну майну, 50000 грн. (франшиза 0 грн.).

8 жовтня 2014 року о 18 годині ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_5 по вул. Кантемирівській, в с. Старий Любар, Любарського району Житомирської області, не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3.

Постановою Любарського районного суду Житомирської області від 9 жовтня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження та потребував відновлювального ремонту.

28 листопада 2014 року ПАТ «СК «ПЗУ Україна» перерахувало вигодонабувачу публічному акціонерному товариству «Перший Український ОСОБА_3» 45734 грн. 62 коп. страхового відшкодування. 29 вересня 2015 року ПАТ «СК «Провідна» відшкодувало ПАТ «СК «ПЗУ Україна» цю суму в порядку суброгації.

Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, яка повязана з використанням транспортних засобів.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

В силу ч. 1 ст. 6 Закону № 85/96-ВР добровільне страхування це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України).

Частиною 1 статті 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

З положень ч. 1 ст. 985 ЦК України слідує, що страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобовязаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону № 85/96-ВР, п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобовязаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Страхова виплата грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладення договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Франшиза частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (ч.ч. 2, 4, 16, 18 ст. 9 Закону № 85/96-ВР).

Цивільний кодекс України, який регулює принципи та зміст зобовязальних правовідносин, визначив, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Укладаючи договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, ПАТ «СК «ПЗУ Україна» і ОСОБА_1 узгодили, що одним із критеріїв визначення розміру та порядку страхового відшкодування є встановлення факту часткового пошкодження або повної загибелі транспортного засобу.

Одночасно, у п. 2.1.18 Загальних умов страхування (далі ЗУС) сторони передбачили, що повна загибель (конструкційна або фактична) випадки, коли вартість відновлювального ремонту транспортного засобу згідно з п. 10.5.10 цих ЗУС (в тому числі витрати на встановлення розміру збитку та транспортування пошкодженого транспортного засобу до місця ремонту) складає 70% і більше ринкової вартості такого транспортного засобу, визначеної на момент настання страхового випадку.

В договорі добровільного страхування не дано визначення терміну «відновлювальний ремонт», натомість, визначення цього терміну міститься у п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395; далі - Методика), згідно якого відновлювальний ремонт (або ремонт) комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.

Вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу (п. 2.3 Методики).

На відміну від вартості матеріального збитку, що визначається з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування транспортним засобом (п. 2.4 Методики), при визначенні вартості відновлювального ремонту коефіцієнт фізичного транспортного засобу не враховується.

До того ж, за умовами договору добровільного страхування (п. 6 Особливих умов страхування), погодженими сторонами, за ризиком «АВТОКАСКО дорожньо-транспортна подія» при частковому пошкодженні транспортного засобу, який передбачає його відновлювальний ремонт, амортизаційний знос не враховується.

Як встановлено п. 10.5.10 ЗУС, вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу встановлюється на основі висновку незалежної автотоварознавчої експертизи або рахунку СТО офіційного дилера (без врахування знижки на роботи, матеріали та запасні частини), або оцінки, підготовленої страховиком згідно принципів, визначених у системі Audatex або Eurotax, з урахуванням ПДВ, тобто згідно: а) цін запасних частин і матеріалів, встановлених офіційним дилером транспортного засобу; б) часових норм ремонтних робіт, вказаних виробником транспортного засобу; в) ставки за одну нормо-годину, встановленої офіційним дилером транспортного засобу.

Розмір страхового відшкодування розраховується: при частковому пошкодженні застрахованого транспортного засобу як сума вартості його відновлювального ремонту (п. 10.5.7 ЗУС); при повній загибелі застрахованого транспортного засобу як різниця його ринкової вартості на момент настання страхового випадку та ринкової вартості залишків пошкодженого транспортного засобу, яка визначається на вибір страховика згідно порталу «АвтоОнлайн» або звіту про оцінку транспортного засобу (акту оцінки транспортного засобу) висновку експертного дослідження. При цьому залишки пошкодженого транспортного засобу залишаються у страхувальника (вигодонабувача) (п. 10.5.9 ЗУС).

Суд першої інстанції правомірно виходив з того, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, під час якої було пошкоджено застрахований автомобіль НОМЕР_3, стався страховий випадок. У звязку з цим, у ПАТ «СК «ПЗУ Україна» виникло зобовязання з виплати вигодонабувачу або страхувальнику (за певних умов) страхового відшкодування.

Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження автомобіля НОМЕР_3 від 27 жовтня 2014 року № 1653/14 (а.с. 107-131) ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження складає 183218 грн. 52 коп., а вартість його відновлювального ремонту (без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складових) 171519 грн. 97 коп. транспортного засобу. Розмір майнової шкоди, завданої власнику цього автомобіля, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей, що підлягали заміні (0,379), склав 121248 грн. 75 коп. (27690+11188,24+132641,73(1-0,379).

Із звіту про оцінку транспортного засобу від 20 листопада 2014 року № 4271/11/14 (а.с. 132-157) вартість залишків пошкодженого автомобіля НОМЕР_3 становить 96000 грн.

З розрахунку страхового відшкодування (а.с. 11) вбачається, що ПАТ «СК «ПЗУ Україна» застосувало коефіцієнт пропорційності страхового відшкодування, передбачений п. 10.5.4 ЗУС, у розмірі 0,66 (120276:183218,52), а також врахувало 300 грн. витрат позивача на транспортування пошкодженого транспортного засобу.

Враховуючи, що вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_3, яка визначена згідно з п. 10.5.10 ЗУС (171519,97+300=171819,97), складає 94% (171819,97х100:183218,52) від його ринкової вартості на час настання страхового випадку, то за умовами договору страхування цей автомобіль слід вважати повністю загиблим. У цьому випадку франшиза становить 10% від страхової суми 12027 грн. 60 коп.

Таким чином, у відповідності до п. 10.5 ЗУС ПАТ «СК «ПЗУ Україна» мало виплатити вигодонабувачу або страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 45734 грн. 62 коп. (183218,52-96000+300)х0,66-12027,60).

28 листопада 2014 року ПАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатило ці кошти вигодонабувачу за договором ПАТ «ПУМБ».

Не врахувавши вказаних обставин, умов укладеного сторонами договору страхування та вимог закону, суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що ПАТ «СК «ПЗУ Україна» не виконало своїх зобовязань за цим договором.

В цій частині вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, тому для вирішення спору не має правового значення відсутність згоди вигодонабувача на стягнення страхового відшкодування зі страховика на користь позивача.

Позов ОСОБА_1 до ПАТ «СК «ПЗУ Україна» не підлягає задоволенню, тому 232 грн. 29 коп. (755,14х45,41%-110,62) недоплаченого судового збору слід стягнути з позивача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 лютого 2016 року про стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» страхового відшкодування та судового збору скасувати й ухвалити в цій частині вимог нове рішення, змінити розподіл судових витрат.

В позові ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення 34289 грн. 55 коп. страхового відшкодування відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 232 грн. 29 коп. судового збору.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_4

Судді: /підпис/ ОСОБА_5

/підпис/ ОСОБА_6

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 34