Справа № 136/2052/15-ц Провадження № 22-ц/772/788/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 23Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої: Копаничук С.Г.

Суддів: Берегового О.Ю., Панасюка О.С.

при секретарі: Топольській В.О.

за участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Іллінецьке» про визнання договорів оренди недійсними, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Липовецького районного суду від 21 січня 2016 року, -

В с т а н о в и л а :

В листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Іллінецьке» про визнання договорів оренди недійсними посилаючись на те, що після смерті матері - ОСОБА_4 в порядку спадкування він отримав свідоцтво про право власності на дві земельні ділянки, котрі його мати за життя передала в оренду ТОВ «Іллінецьке», згідно договорів оренди землі №22 та №23. Вважаючи, що укладені між спадкодавцем та відповідачем договори оренди землі не містять інформації про умови збереження стану обєкту оренди та передачі земельних ділянок в оренду, а також орендар не забезпечив проведення паспортизації земель зі зміною їх власника і не отримав паспорт з відображенням у ньому якісних показників ґрунтів, рівня забезпечення землі поживними речовинами, просив визнати договори оренди землі недійсними.

Рішенням Липовецького районного суду від 21.01.2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ТОВ «Іллінецьке» про визнання договорів оренди недійсними відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить зазначене рішення суду скасувати, а його позов задовольнити повністю, посилаючись на те, що суд не надав оцінки відсутності у відповідача доказів, яким чином використовуються земельні ділянки, які культури сіються, які хімікати застосовуються та в якому стані перебувають земельні ділянки. Також ТОВ «Іллінецьке» не надано проект землеустрою, плану заходів з підвищення врожайності сільськогосподарських угідь, родючості ґрунтів, правильного застосування органічних та мінеральних добрив, технологічних карт сільськогосподарських культур, що вирощувались на даних земельних ділянках, а також не надано книгу історії полів.

Заперечуючи проти скарги, ТОВ «Іллінецьке» вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а доводи скарги безпідставними.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи ,рішення суду та доводи апеляційної скарги ,колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 215 ч.1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зі змісту ст.203 ЦК України,зокрема,ч.ч.1,3 вбачається, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам ,а волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини, щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Істотні умови договору оренди землі встановлені статтею 15 Закону України "Про оренду землі"(в редакції на час укладення договору) ,якими є : об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Відсутність хоча б однієї з цих істотних умов є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним у розумінні частини другої статті 15 Закону України «Про оренду землі».

Суд першої інстанції встановив, що 01.11.2012 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Іллінецьке» було укладено договори оренди землі, згідно яких в оренду передані земельні ділянки площею, відповідно 3,0221 га та 1,8598 га строком на пять років. 01.05.2015 року померла мати позивача ОСОБА_4, а 25.11.2015 року в порядку спадкування він отримав свідоцтво про право власності на дані земельні ділянки. Сторонами при укладенні договорів оренди було узгоджено строк дії договору, орендну плату та інші умови, передбачені ст.15 ЗУ «Про оренду землі», в т. ч. і умови збереження стану обєкта оренди та повернення обєкта оренди, про що зазначили у договорах (п.п.17, 21-25).

Ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що в спірних договорах містяться усі необхідні умови, в тому числі і умови збереження стану обєкта оренди та його повернення, а тому підстави для визнання їх недійсними відсутні. Також суд виходив з того, що чинним законодавством не передбачено, при передачі власником земельної ділянки в оренду, обов'язкове проведення паспортизації об'єктів оренди.

Суд вірно встановив обставини по справі, належним чином перевірив їх доказами, які оцінив відповідно до ст.212 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини та правові норми, що їх регулюють та дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи скарги про відсутності у відповідача доказів, яким чином використовуються земельні ділянки, які культури сіються, які хімікати застосовуються та ненадання відповідачем інших даних про використання обєктів оренди не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини не є підставою для визнання договорів оренди землі недійсними та скасування рішення суду.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Рішення суду відповідає матеріалам справи і вимогам закону, постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 315 ЦПК України ,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Липовецького районного суду від 21 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: