Справа № 156/336/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Галушка О.Г.
Провадження № 22-ц/773/1462/16 Категорія: 31 Доповідач: Карпук А. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З. А., Здрилюк О.І.,

секретар Кирилюк О.О.

з участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 подану від його імені представником ОСОБА_3 на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 25 серпня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 25 серпня 2016 року даний позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 5427 грн. 13 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 25000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 551 грн 20 коп. сплаченого судового збору та 1000 судових витрат, понесених позивачем за надання правової допомоги адвоката, всього 1551 грн. 20 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору за заявлену вимогу матеріального характеру.

В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, відповідач просить рішення суду скасувати. Доводи апеляційної скарги зводяться до неправильності визначення розміру відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду першої інстанції в частині відшкодування майнової шкоди не оскаржене, а тому відповідно до положень ч. І ст.303 ЦПК України його законність і обґрунтованість у цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з доведеності факту заподіяння відповідачем моральної шкоди та наявності підстав для її відшкодування у визначеному судом розмірі.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам справи і нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам процесуального закону.

Встановлено, що вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 30 липня 2015 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України (необережному тяжкому тілесному ушкодженні) заподіяному потерпілому ОСОБА_1 та повністю встановлені обставини даного кримінального правопорушення та призначено покарання у виді 220 годин громадських робіт (а.с. 7-8).

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (абзац 2 частини 3 статті 23 ЦК України).

Таким чином, компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що факт заподіяння позивачеві моральних та фізичних страждань підтверджено вироком суду, медичними довідками про лікування унаслідок отриманих позивачем тілесних ушкоджень з вини ОСОБА_2, витягом з історії хвороби ОСОБА_1 та консультативними висновками, які підтверджують, що позивач протягом тривалого часу проходив лікування, потребував медичної допомоги, висновком експерта № 146 від 19.06. 2015 року, згідно з яким заподіяні тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до тяжких за ознаками небезпеки для життя в момент їх заподіяння (а.с.9-21).

Суд визначив розмір відшкодування моральної шкоди в межах заявлених вимог, урахувавши характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача, тривалість страждань, істотних вимушених змін у його життєвих і службових стосунках, а також дотримався засад розумності, виваженості та справедливості.

Доводи апелянта про те, що він не працює, і такий розмір грошового відшкодування є надто великим, не мають правового значення у даному випадку, оскільки ОСОБА_2 є молодою особою працездатного віку, доказів, що він докладав зусиль для працевлаштування, не подав.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначив правильно з урахуванням доказів, які є у матеріалах справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права є суб'єктивним, помилковим тлумаченням як норм закону, так і фактичних обставин справи, а тому не можуть слугувати підставою для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 подану від його імені представником ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 25 серпня 2016 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді