Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Жарікова О. В. ,

при секретарі Гавриш О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в м. Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Білоцерківської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи його тим, що 18.01.2015 року помер його батько ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського МРУЮ у Київській області від 20.01.2015 року. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1. 16.05.2015 року позивач, будучи єдиним спадкоємцем, з метою прийняття спадщини та отримання спадкових документів, звернуся до державного нотаріуса Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі. 04.09.2015 року ОСОБА_3 державний нотаріус Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області видала свідоцтво про право на спадщину за законом лише на 1/2 частину квартири № 6, розташованої по вул. Першотравнева, в будинку № 12/43 в м. Біла Церква, Київської області. Дану частку позивач зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується копією витягу від 04.09.2015 року. 04.09.2015 року ОСОБА_3 державний нотаріус Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, на іншу 1/2 частину вказаної квартири. Відмова нотаріуса мотивована тим, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області 16.12.2011 року, зареєстроване в реєстрі за № 5-1360 на імя його батька ОСОБА_2, не зареєстроване в КП КОР «БМБТІ», і тому у позивача на 1/2 частину вказаної квартири неналежно оформлений правовий документ. В звязку з наведеним, позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, після смерті ОСОБА_4, а саме: на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що успадкована ОСОБА_2 від ОСОБА_5.

Позивач в відкрите судове засідання не з»явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду, через канцелярію суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити його позов.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, з заявами клопотання чи запереченнями до суду не зверталися, ставлення до позову не висловили.

Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.01.2015 року помер батько позивача - ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Білоцерківського МРУЮ у Київській області 20.01.2015 року, серії 1-ОК № 327954 та копією свідоцтва про народження позивача, виданим відділом ЗАГС Білоцерківського міськвиконкому 02.10.1984 року, серії 1У-БК № 455284. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з квартири № 6, яка розташована в будинку № 12/43 по вулиці Першотравневій в м. Біла Церква, Київської області. 16.05.2015 року позивач, з метою прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, будучи єдиним спадкоємцем, звернувся до державного нотаріуса Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області, що підтверджується копією матеріалів спадкової справи та копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі. 04.09.2015 року державний нотаріус Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_3 видала позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири № 6, яка розташована по вул. Першотравнева, в будинку № 12/43 в м.Біла Церква, Київської області, що підтверджується копією відповідного свідоцтва та копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі. Дану частку позивач зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.09.2015 року.

04.09.2015 року державний нотаріус Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_3, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 2043/02-31, відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, на іншу 1/2 частину вказаної квартири. Відмова нотаріуса мотивована тим, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області 16.12.2011 року, зареєстроване в реєстрі за №5-1360 на імя його батька ОСОБА_2, не зареєстроване в КП КОР «БМБТІ». Наведені обставини підтверджуються витребуваною судом копією спадкової справи, заведеної щодо майна померлого 18.01.2015 року ОСОБА_2.

Таким чином, позивач, в передбачений законодавством строк прийняв спадщину, так як подав заяву про прийняття спадщини, однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на все спадкове майно він не має можливості, так як спадкодавець, за життя не зареєстрував 1/2 частину квартири, успадкованої ним від померлої дружини ОСОБА_5, яка померла 30.10.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом.

Судом встановлено, що спадкодавцем не була проведена державна реєстрація права власності на зазначену частину квартири, що входить до складу спадщини, відповідно до закону, в звязку з чим позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири.

Позивач є спадкоємцем за законом, після померлого ОСОБА_2, і тому має право на спадкове майно у вигляді 1/2 частини квартири № 6, яка розташована по вул. Першотравнева, в будинку № 12/43 в м. Біла Церква, Київської області.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому порядку.

У відповідності до п. 2.3, 3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України 28.01.2003 року № 6/5 та офіційного листа МЮУ № 19-32/319 від 21.02.2005 року щодо переліку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна якщо первинна реєстрація прав власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання належності майна попередньому чи наступному власнику (спадкоємцю) у випадку відсутності таких, вирішується в судовому порядку.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач по справі являється спадкоємцем за законом першої черги.

Позивач вчасно подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. На підставі заяви було заведено спадкову справу.

У відповідності зі ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст.1299 ЦК України, право на спадщину підлягає державній реєстрації.

Враховуючи п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2010 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на частку квартири, оформити через органи нотаріату право на спадкове майно не вбачається можливим, однак, судом встановлено, що спадкодавець за життя набув право на зазначену частину квартири, і тому є правові підстави для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1261, 1296, 1299 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 294, 296 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, після ОСОБА_2, який помер 18 січня 2015 року, в порядку спадкування за законом, а саме: на 1/2 частину квартири № 6, яка розташована в будинку № 12/43 по вулиці Першотравневій в м. Біла Церква, Київської області, що успадкована ОСОБА_2 від ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_6