Справа № 591/967/16-ц
Провадження № 2-о/591/61/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Прокудіної Н.Г.

при секретарі Різниченко Н.А.

розглянувши у судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві про встановлення юридичного факту, що має значення,-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 01 лютого 2016 року у м. Севастополь. Свою заяву мотивує тим, що її чоловік ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2, та помер 01.02.2016 року від хвороби в м.Севастополь. Факт смерті підтверджується довідкою про смерть та свідоцтвом про смерть.

Заявниця свої вимоги підтримала у повному обсязі, просила встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 01 лютого 2016 року у м. Севастополь.

Представник заінтересованої особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ксерокопії паспорту громадянина України та огляду у судовому засіданні оригіналу паспорту громадянина України, наданого для оглялу ОСОБА_1, ОСОБА_2 народився 19 липня 1965 року в місті Потсдам Німеччина, зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3 а, кв. 170 (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про одруження ОСОБА_2 30 квітня 1997 року уклав шлюб з ОСОБА_3, після одруження, прізвище - Опанасюк (а.с. 4).

Відповідно до довідки про причину смерті № 208 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер 01 лютого 2016 року, причина смерті стенозирующий коронаросклероз, місце смерті м. Севастополь, Російська Федерація (а.с.9) .

Державна реєстрація смерті відповідно до діючого законодавства проводиться на підставі медичного свідоцтва про смерть, за формою затвердженою наказом МОЗ України, а документи видані державними органами на окупованій території є недійсними і не створює правових наслідків. Після смерті чоловіка заявниця в лютому 2016 року звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві з метою отримання свідоцтва про смерть, однак їй було відмовлено через те, що державна реєстрація смерті відповідно до діючого законодавства проводиться на підставі медичного свідоцтва про смерть, за формою затвердженою наказом МОЗ України, а документи видані державними органами на окупованій території є недійсними і не створює правових наслідків. Як встановлено, заявниця мала намір встановити факт смерті чоловіка , оскільки це має юридичне значення, а саме для оформлення спадкових прав. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. На сьогоднішній час свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , видане Відділом записів актів громадянського стану Гагаринського району міста Севастополя Управління запису актів цивільного стану міста Севастополя Російської Федерації не є підставою для реєстрації смерті на території України, оскільки видане органом створеним всупереч законодавства України. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти

або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Оскільки заявниця ОСОБА_1, яка є громадянкою України, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, а її чоловік 01 лютого 2016 року помер на тимчасово непідконтрольній Україні території в м.Севастополь, після його смерті заявниця не може отримати лікарське свідоцтво про смерть відповідного зразку, а отримане свідоцтво про смерть не може бути використане заявницею для реєстрації смерті на території України та не визнається державними органами України, з метою захисту її законних прав та інтересів, оформлення спадкових прав суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 01 лютого 2016 року у м. Севастополь, який знайшов підтвердження в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_4 підтвердила у судовому засіданні, що ії батько ОСОБА_2, працював у м. Севастополь, проживав за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3 а, кв. 170, доглядав бабусю, помер 01 лютого 2016 року і місце смерті - м. Севастополь, про це їй повідомив знайомий ії батька, вона повідомила його дружину ОСОБА_1 і остання іздила до м. Севастополь та в подальшому перевезли батька в Житомирську область де він був похований.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України.

Відповідно до ч.4 ст. 257-1 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 212-214, 234, 235, 251 257-1 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» , суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, Німеччина, згідно оригіналу паспорту - громадянина України, стать чоловіча, зареєстрованого за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3 а, кв. 170, визнавши дату його смерті 01 лютого 2016 року і місце смерті - м. Севастополь.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Н.Г.Прокудіна