Справа № 357/4025/15-ц
У Х В А Л А

07 червня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Протасова О. М. ,

при секретарі Хрішкова Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду подання головного державного виконавця міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон, -

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ Київської області О.В.Чайка звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон щодо громадянина ОСОБА_1 до виконання ним зобовязань, покладених на нього виконавчим листом №357/4025/15-ц, виданим 05.10.2015 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з нього та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ "РОДОВІД БАНК" заборгованості за кредитним договором у сумі 659645,68 грн. та в рівних частках судових витрат в сумі 3654 грн. Послався на те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, коштів та майна, на яке може бути звернене виконання, не має. Просив розглядати подання у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає, на підставі такого.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Так, статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", а також статтею 377-1 ЦПК України передбачена можливість за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби, обмежити боржника фізичну особу або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Однак, як вбачається з п.18 ч.3 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", таке подання державного виконавця має бути належно мотивованим, оскільки обмеження прав можливе тільки у разі ухилення боржника від виконання зобовязання, покладеного на нього судовим рішенням чи рішенням інших органів (посадових осіб).

Згідно з поданням, необхідність обмеження боржника у праві виїзду за межі України обґрунтовується тим, що він ухиляється від сплати стягувачу заборгованості відповідно до судового рішення.

Однак доказів ухилення боржника від виконання обовязків, покладених на нього виконавчим документом, державний виконавець суду не надав, оскільки сама по собі відсутність у відповідача коштів на рахунках та рухомого чи нерухомого майна ознакою ухилення від виконання судового рішення не є.

Окрім того, як вбачається з поштового повідомлення, постанова про відкриття виконавчого провадження повернулась 30.11.2015 р. з відміткою про те, що за адресою АДРЕСА_1, боржник не проживає.

Однак заходів до встановлення місця проживання боржника державний виконавець не застосував, запиту до адресно-довідкової служби не направив.

Натомість, як вбачається з довідки адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області від 31.03.2015 р. та копії паспорту боржника, наявних в матеріалах цивільної справи №357/4025/15-ц, а також копії паспорту боржника, наявної в матеріалах про розгляд його заяви від 14.03.2016 р. про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.08.2015 р., ухваленого у вказаній справі про стягнення з нього солідарно з ОСОБА_3 на користь ПАТ "РОДОВІД БАНК" заборгованості за кредитним договором, боржник був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 27.04.2000 р., АДРЕСА_2 з 17.01.2012 р., по вул.Лазаретна,22 з 17.12.2014 р.

Як вбачається з матеріалів подання, заходів щодо виявлення боржника за останнім зареєстрованим місцем проживання державним виконавцем не здійснено.

На підставі наведеного суд вважає, що субєкт подання не обґрунтував належним чином необхідності тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України, це позбавляє суд можливості дотриматись розумного балансу між правом стягувача на отримання присудженого за рішенням та правом особи на вільне пересування, гарантоване йому Конституцією України.

На підставі наведених норм та встановлених обставин, керуючись ст.ст.377-1, 294-296 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця Білоцерківського МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон щодо громадянина України ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на увалу суду першої інстанції подається апеляційному суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п"яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо її було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_4