Ухвала

іменем україни

06 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Мостової Г.І.,
Кадєтової О.В.,Наумчука М.І.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, Моторне (транспортне) страхове бюро України, про визнання недійсним договору страхування,за касаційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 липня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 27 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ СК «Альфа-Гарант») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), про визнання недійсним договору страхування, посилаючись на те, що 20 лютого 2015 року страховою компанією було отримано від ОСОБА_6 повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що сталась 18 лютого 2015 року за участі автомобіля марки Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6, та автомобіля марки Skoda Oktavia.

ОСОБА_6 надав копію поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії № АІ/0561611, який не був реалізований позивачем. Позивач зазначав, що чистий бланк поліса № АІ/0574790 було передано начальнику управління страхування у м. Одесі та Одеській області ОСОБА_7 та станом на 13 жовтня 2014 року за вказаним бланком не надходило жодної інформації про його реалізацію, як також не надходило за ним жодних грошових коштів в якості сплати страхового платежу. Позивач просив визнати поліс № АІ/0561611 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів недійсним.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 27 жовтня 2015 року, у задоволенні позову ТДВ СК «Альфа-Гарант» відмовлено.

У касаційній скарзі ТзДВ СК «Альфа-Гарант» просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судами норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами встановлено, що відповідальність ОСОБА_6 застрахована згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0561611, виданого 04 квітня 2014 року (а.с. 17).

20 лютого 2015 року ОСОБА_6 звернувся до ТОВ СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 18 лютого 2015 року на вул. 24-ї Чапаївської Дивізії, 9-б у м. Одесі за участю автомобіля марки Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6, і автомобіля марки Skoda Oktavia (а.с. 15).

Відповідно до оголошення, розміщеного у періодичному виданні - газеті «Урядовий кур'єр» від 21 жовтня 2014 року № 194, поліс № АІ/0561611 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобівзазначено втраченим (а.с. 28-29).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ СК «Альфа-Гарант» зазначало, що бланк страхового полісу, виданий відповідачу, не був реалізований та страхувальником не було внесено страховий платіж.

Зі змісту листа МТСБУ від 18 червня 2015 року № 6/3-04/17356 вбачається, що відповідний лист-рахунок про збільшення розміру гарантійного внеску за втрачені бланки у ІІІ кварталі 2014 року був надісланий на адресу ТВД «СК «Альфа-Гарант» 03 грудня 2014 року № 6/3-05/33427. Кошти за вказані бланки, в тому числі за бланк АІ/0561611, ТДВ «СК Альфа-Грант» перерахувало у повному обсязі 23 жовтня 2014 року. Про факти втрати бланків полісів та вжиті заходи страховик зобов'язаний щомісячно надавати до МТСБУ звіт за встановленою формою, проте вказаний звіт за вересень 2014 року від ТДВ «СК «Гарант-Альфа» на адресу Дирекції МТСБУ не надходив. У випадках виявлення фактів втрати, відповідно до п. 3.5 Глави 3 Порядку, наявність оголошення або визнання бланку полісу втраченим не звільняє страховика ТДВ СК «Альфа-Гарант» від виконання зобов'язань за договором, оформленим на такому бланку. (а.с. 67-68).

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються загальними нормами глави 67 Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року № 85/96-ВР (далі - Закон № 85/96-ВР), а також спеціальним законом «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV).

За змістом ст. 15 Закону № 85/96-ВР страхові агенти діють від імені та за дорученням страховика, виконуючи частину його страхової діяльності, в тому числі й мають право одержувати страхові платежі.

Згідно зі ст. 16 Закону № 85/96-ВР договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За приписами ст. 18 Закону № 85/96-ВР для укладання договору страхування страхувальник подає страховику письмову заяву за формою, встановленою страховиком, або іншим чином заявляє про свій намір укласти договір страхування. При укладанні договору страхування страховик має право запросити у страхувальника баланс або довідку про фінансовий стан, підтверджені аудитором (аудиторською фірмою), та інші документи, необхідні для оцінки страховиком страхового ризику. Договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», укладаються страховиками за умови проходження транспортними засобами обов'язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними. Договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладаються на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов'язкового технічного контролю відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух». Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За змістом ст. 983 ЦК України договір страхування набуває чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

Отже видача полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є підтвердженням того, що сторони уклали договір страхування та досягли згоди стосовно істотних умов договору, а також доказом того, що страхова премія була сплачена.

Статтею 11 Закону № 1961-IV передбачено, що страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Пунктом 3 полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0561611 передбачено, що строк дії договору (полісу) набирає чинності з початку зазначеного строку його дії (з 00.00 годин 05 квітня 2014 року до 04 квітня 2015 року включно).

У пункті 10 полісу зазначено, що страховий платіж у розмірі 203,46 грн сплачений о 20.00 годині 04 квітня 2014 року.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суди попередніх інстанцій, визначившись вірно з характером спірних правовідносин, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення з урахуванням наданих сторонами доказів, дійшли вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

ТДВ СК «Альфа-Гарант» не доведено факту несплати ОСОБА_6 первинного платежу за страховим договором. Крім того, суди дійшли вірного висновку, що несплата чергового страхового платежу по оспорюваному полісу, порушення кримінального провадження щодо працівників ТДВ СК «Альфа-Гарант», оспорювання моменту набрання чинності страхового договору, не мають правового значення для вирішення даного спору, а отже не може бути підставою для визнання договору страхування недійсним.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові рішення першої та апеляційної інстанції в іншій частині не оскаржуються, а отже не є предметом перегляду судом касаційної інстанції.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» відхилити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 липня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 27 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук