Провадження № 2/522/2023/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у попереднєму судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 кооперативу «Удільний ПБГ» про відшкодування збитків та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 18.11.2015 року звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 кооперативу «Удільний ПБГ» та просив стягнути з відповідача на його користь відшкодування збитків у розмірі 4 564 420, 65 грн. та моральної шкоди у розмірі 20 000, 00 грн.

До суду 30.05.2016 року представником позивача ОСОБА_3 (діє на підставі довіреності від 20.10.2015 року (а.с.41)) було подано клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешт на грошові кошти ОСОБА_2 кооперативу «Удільний ПБГ» (ідентифікаційний код юридичної особи 38296944, місцезнаходження: 65044, Одеська обл., місто Одеса, проспект Шевченка, будинок 7) у розмірі 4 584 420 (чотири мільйони пятсот вісімдесят чотири тисячі чотириста двадцять) грн. 65 коп. на розрахунковому рахунку 0801, відкритому на ім'я ОСОБА_2 кооперативу «Удільний ПБГ» в Філії «Южне головне регіональне управління «Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» (МФО 328704).

В обґрунтування клопотання зазначив, що як вбачається з письмових заперечень від 18.05.2016 року відповідач ОСОБА_2 кооператив «Удільний ПБГ» не має наміру відшкодовувати ОСОБА_1 завдані збитки та матеріальну шкоду. Також відповідач не приховує своїх дій щодо реалізації майна, про що свідчить розміщення зовнішньої реклами про продаж нерухомості на обєкті будівництва (банер на фасаді 7м х 7,3м х 1ст. та плівка на зовнішній поверхні споруди (3 шт.): 3,5м х 0,5м х 1ст.; 2,45м х 1,96м х 1ст.; 0,8м х 0,53м х 1ст.; плівка на зовнішній поверхні вікон 1,4м х 0,9м х 1ст.). Також в мережі Інтернет на сайті http://paris.od.ua/ пропонуються до продажі квартири, офіси та стояночні місця в будинку № 6 по провулку Удільний міста Одеси. При цьому, як убачається з інформації, що розміщена на цьому сайті, квартира №23, будівництво якої проінвестував ОСОБА_1, не існує, апереплановані з неї дві однокімнатних квартири 23а, 236 та трьохкімнатна квартира 23в - вже продані (одав роздруківку з сайту). Також заявник у своїй заяві посилається на те, що Департаментом ДАБІ в Одеській області виданий Припис від 03.03.2016 року та наказ «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації» №129 від 09.03.2016 року, постанови №81 та №82 від 31.03.2016 року, про які повідомлено громадськість через ЗМІ. У звязку з чим вважає, що існують обґрунтовані підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

У судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином. Від представника відповідача ОСОБА_4 (діє на підставі довіреності від 06.06.2016 року) надійшла до суду заява, за якою просила розглядати клопотання за її відсутності та відмовити у її задоволенні з урахування письмових заперечень від 06.06.2016 року, поданих до суду.

Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється.

Заява про забезпечення позову підлягає розгляду за правилами, встановленими частиною 1 статті 153 ЦПК України, за якою заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Під час вирішення цього питання суд приймає до уваги, що предметом спору між сторонами є стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування збитків у розмірі 4 564 420, 65 грн. та завданої моральної шкоди у розмірі 20 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 січня 2006 року між ОСОБА_1 (комітент) та TOB "ТСВ" (комісіонер) були укладені договори комісії №32 та №32П на будівництво обєкту нерухомості. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2011 року, яке набрало законної сили, визнані за ОСОБА_1 права на отримання у власність квартири будівельний №23, загальною площею 127,43 квадратних метри, яка розташована на 5 поверсі будинку та стояночного місця будівельний №25, розташованого на першому рівні паркінга за адресою м. Одеса, пров. Удільний, 6. Після набрання законної сили рішенням суду в складі замовників та інвесторів будівництва відбулись зміни, в результаті яких на цей час функції і замовника і інвестора будівництва одноособово здійснює ОК "Удільний ПБГ".

Суд вбачає, що згідно договору комісії №32 від 12.01.2006 року сторони погодили, що ціна (вартість) квартири (будівельний №23) складає 930 335 грн.; згідно договору комісії №32П від 12.01.2006 року сторони погодили, що ціна (вартість) стояночного місця (будівельний №25) складає 125 875 грн. Тобто, сумарна вартість квартири і стояночного місця за договорами комісії складає 1 056 210 грн.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків (п.4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Проте, дослідивши матеріали справи та подане клопотання, суд вбачає, що представником позивача не вказано суми коштів, наявних на вказаному банківському рахунку відповідача. У звязку з чим, на теперішній час суд позбавлений можливості встановити співмірність заявлених позовних вимог та майна, стосовно якого заявлено клопотання про накладення арешту. Також суд вбачає, що вказані заходи забезпечення позову будуть перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

При цьому суд приймає до уваги посилання представника відповідача у письмових запереченнях, згідно з якими замовником будівництва, так само як і відповідальною особою за подані декларації є Південний науковий центр ОСОБА_5 наук України та Міністерства освіти і науки України, у звязку з чим не приймає до уваги посилання заявника як підставу для забезпечення позову ті обставини, що Департаментом ДАБІ в Одеській області виданий Припис від 03.03.2016 року та наказ «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації» №129 від 09.03.2016 року, постанови №81 та №82 від 31.03.2016 року, про які повідомлено громадськість через ЗМІ.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 57, 154, 197, 208-210 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Домусчі Л.В.

06.06.2016