АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 753/22839/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6124/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Колесник О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

14 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 3 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк Сервіс 7» про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 3 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нежитлове приміщення НОМЕР_1, площею 13.9 кв. м, яке розташоване на першому поверсі прибудови літ. «А-А`» до будівлі, літ. «А», що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1, та на нежитлове приміщення НОМЕР_2, площею 11,4 кв. м, яке розташоване на другому поверсі прибудови літ. «А-А`» до будівлі літ. «А», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 15 березня 2007 року між ОСОБА_4 та ДП «Гаражне підприємство №2» Акціонерного товариства холдингова компанія «Київміськбуд» укладено інвестиційний договір, за умовами якого позивач повинен сплатити підприємству грошові кошти, а підприємство використовує надані кошти для будівництва нежитлового приміщення №10П, площею 27,57 кв. м, та після завершення будівництва передає позивачу дане приміщення.

Плановий термін введення об`єкта в експлуатацію - ІV-й квартал 2007 року.

Зазначив, що на виконання умов договору позивач здійснив 100% оплату будівництва нежитлового приміщення, про що товариством була видана довідка. Даною довідкою товариство підтвердило, що ОСОБА_4 повністю сплатив вартість будівництва нежитлового приміщення (100% договірної суми), обумовленої договором.

У 2008 році змінилась експлуатуюча організація та будівля багатоповерхового гаражу за адресою: АДРЕСА_1 передано на баланс ТОВ «Парк Сервіс7».

9 березня 2009 року між позивачем, ДП «Гаражне підприємство №2» Акціонерного товариства холдингова компанія «Київміськбуд» та ТОВ «Парк Сервіс 7» укладено угоду про переведення прав та обов`язків за основним договором, а саме обов`язки та права підприємства перейшли до відповідача.

Будівництво нежитлових приміщень НОМЕР_1, площею 13,9 кв. м, та НОМЕР_2, площею 11,4 кв. м, згідно технічного паспорту, було завершено у 2008 році.

Також зазначив, що прийняв від відповідача дані приміщення, використовує їх за призначенням, сплачує всі податки та збори, а також кошти на утримання будівлі та прибудинкових територій, проте, через недотримання відповідачем взятих на себе зобов`язань за основним договором, він не отримав правовстановлюючих документів на об`єкт фінансування і відповідно не має права розпоряджатися даним об`єктом.

У зв'язку із викладеним, просив суд визнати за ОСОБА_4 право власності на нежитлове приміщення НОМЕР_1, площею 13.9 кв. м, яке розташоване на першому поверсі прибудови літ. «А-А`» до будівлі, літ. «А», що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1, та на нежитлове приміщення НОМЕР_2, площею 11,4 кв. м, яке розташоване на другому поверсі прибудови літ. «А-А`» до будівлі літ. «А», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 березня 2007 року між ОСОБА_4 та ДП «Гаражне підприємство №2» Акціонерного товариства холдингова компанія «Київміськбуд» укладено інвестиційний договір №10П, за умовами якого позивач надає підприємству грошові кошти в обсязі своєї дольової участі у будівництві торгово-офісного нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у встановленому даним договором розмірі та порядку, а підприємство використовує дані кошти для будівництва вказаного об`єкту та передає позивачу по закінченню будівництва частину об`єкта будівництва торгово-офісного нежитлового приміщення, описаного у п. 1.3 даного договору.

Об`єктом інвестування за вказаним договором є торгово-офісне нежитлове приміщення загальною площею 27,57 кв. м за адресою : АДРЕСА_1.

Плановий термін введення об`єкта в експлуатацію - IV квартал 2007 року.

На виконання умов договору позивач здійснив 100% оплату будівництва нежитлового приміщення, а саме 29 465 грн., у тому числі ПДВ 4 910,83 грн., про що 27 грудня 2007 року ДП «Гаражне підприємств № 2» видана довідка. Даною довідкою підприємство підтвердило, що позивач повністю сплатив вартість будівництва нежитлового приміщення (100% договірної суми), обумовленої договором.

17 січня 2008 року позивачем та ДП «Гаражне підприємство №2» Акціонерного товариства холдингова компанія «Київміськбуд» складено акт прийому-передачі нежитлового-торгово-офісного приміщення №10П за адресою: АДРЕСА_1, за яким підприємство передало ОСОБА_4 у власність для використання та експлуатацію новозбудоване нежитлове торгово-офісне приміщення №10П.

21 січня 2008 року підприємством на ім`я ОСОБА_4, видано довідку №34 про відмову у видачі технічного паспорта та свідоцтва на право власності на описане нежитлове приміщення.

9 березня 2009 року між ОСОБА_4, ДП «Гаражне підприємство №2» Акціонерного товариства холдингова компанія «Київміськбуд» та ТОВ «Парк Сервіс-7» укладено угоду про переведення прав та обов`язків за основним договором, а саме обов`язки та права підприємства перейшли до відповідача.

Плановий термін введення об`єкта в експлуатацію, згідно умов угоди, ІV-й квартал 2007 року, проте останній не прийнято до експлуатації.

Згідно технічного паспорту на нежитловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа об'єкта будівництва становить 25,3 кв.м.

Відповідно до проведеної експертної оцінки вартості нежитлового приміщення № 1, частина групи приміщень НОМЕР_1, та № 1 частина групи приміщень НОМЕР_2, площею 25,30 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, ринкова вартість об'єкта оцінки складає 305 550 грн. на момент складання оцінки, про що зазначено в звіті про експертну оцінку вартості зазначеного нежитлового приміщення, складеного 26 листопада 2015 року, суб'єкт оціночної діяльності - ПП «Золотий лев».

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно» від 07 лютого 2002 року № 7/5, реєстрації підлягають права власності тільки на об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на об`єкти.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Згідно з вимогами ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», право власності та інші речові права на нерухомі речі підлягають обов`язковій державній реєстрації.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що не може бути визнано право власності на об'єкт нерухомого майна, який не введений в експлуатацію.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні позову, оскільки в матеріалах справи наявна довідка щодо повної сплати вартості будівництва нежитлового приміщення з огляду на наступне.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5 роз'яснено, що до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва не виникає.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вище нежитлові приміщення не введені в експлуатацію та не зареєстровані у встановленому законом порядку.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову.

Крім того, законом не передбачена можливість визнання права власності на новостворене майно в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому законодавством порядку.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 5 лютого 2014 року по справі № 6-131цс, згідно частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Зазначена стаття не передбачає можливості виникнення права власності на новостворене нерухоме майно за рішенням суду.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норми матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 3 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді