Суддя Горчакова О. І.
Провадження № 2/644/670/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судовим засіданням судді Горчакової О.І.,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_1;

позивача - ОСОБА_2, представника позивача - ОСОБА_3

відповідач ТОВ «ПОСАД» - представника ОСОБА_4;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова у м. Харків цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ТОВ «ПОСАД» «Про виплату працівникові середнього заробітку за весь час затримки» -

в с т а н о в и в:

До Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшов вказаний позов (а.с. 1-7).

Позивач прохає стягнути з Відповідача - ТОВ «ПОСАД», середній заробіток за весь час затримки в розмірі 2 484 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в період з 04.09.2015 року вона ОСОБА_2, працювала на ТОВ «ПОСАД» в магазині, розташованому за адресою: м. Харків вул. Даряльська 95. За час роботи з 04.09.2015 року по 30.09.2015 року вона працювала стажерем, її переводили на інші відділи, всупереч домовленостям. За цей період вона отримала плату заробітну плату у розмірі 2 484 грн.

ОСОБА_5 зазначає, що всупереч вимогам чинного законодавства України відомості про роботу до її трудової книжки Відповідач не вніс. Також 27.10.2015 року ТОВ «ПОСАД» виплатив їй вищевказану суму, проте звільнена вона була 01.10.2015 року. Отже на її думку, Відповідач свідомо затримав виплату заробітної плати.

У судовому засіданні ОСОБА_6 та її представник, позов підтримали. ОСОБА_6 надала пояснення, аналогічні наведені у позовній заяві. Позивач пояснила, на запитання суду, що не витримала навантажень на роботі, а також умов праці з безкінечними штрафами за невиконання обєму роботи та вимог, - була вимушена звільнитися. Їй запропонували дві неділі відробітку, але вона з цим не погодилась і наполягла звільнити зразу. Пояснила, що, відповідач не вніс відомості про роботу до її трудової книжки, і про це дізналась лише коли отримала трудову книжку на руки. Зазначила, що за час роботи з 04.09.2015 року по 30.09.2015 року вона отримала заробітну плату у розмірі 2 484 грн. На пропозицію суду надати для огляду у судовому засіданні трудову книжку, відповіла, що таку при собі не має. Також Відповіла на запитання суду, що в центрі обліку зайнятості не перебувала та не перебуває і не перебуває обліку у Пенсійному фонді , як платтиник пенсійних внесків не перебуває.

Представник відповідача, який прибув у судове засідання 03.02.2016 року, попрохав вручити йому копію позовної заяви, що було виконано судом і за його проханням було відкладено розгляд справи для підготовки юридичної позиції відповідача. І більше у судове засідання не прибкв, був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки не повідомив, заперечень на позов не надав.

Свідок ОСОБА_7, у судовому засіданні пояснила, що Позивач дійсно працювала на ТОВ «ПОСАД». Вона бачила як ОСОБА_6 в мазані, розкладала продуцію, на ній був бейджик з її імям та одягнута вона була у форму фірми. На запитання суду відповіла, що вона не бачила наказу про прийняття на роботу до ТОВ «ПОСАД», не була присутньою і у відділі кадрів. А саме знаходження ОСОБА_7, в примішенні магазину сприймає як виконувану роботу в ТО «ПОСАД».

Судом установлено:

Відповідно до довідки №, виданої 19.11.2015 року про взяття на облік внутрішньо перемішеної особи, ОСОБА_8 переміщена з Донецької області (а.с.2).

Відповідно до ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно вимог ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться)

У відповідності до п. 21 Постанови Пленуму № 13 при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100.

Положенням п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, встановлено, що у всіх інших випадках, не пов'язаних з обчисленням середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки, збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Суд дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, - приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню. У судовому засіданні Позивачем було зазначено, що вона в період з 04.09.2015 року, працювала на ТОВ «ПОСАД» в магазині розташованому за адресою: м. Харків вул. Даряльська 95, суд критично оцінює вказане посилання, оскільки вищевказане не підтверджується жодними доказами у матеріалах справи, вони є безпідставними та невмотивованими. Нічим не підтверджено посилання ОСОБА_5 на нібито наявної заборгованості при виплаті заробітної плати, оскільки на запитання суду у судовому засіданні ОСОБА_9 відповіла, що їй з 04.09.2015 року по 30.09.2015 року була виплачена заробітня плата у розмірі 2 484 грн., запис у її трудовій книжці, як того вимагає п. 2.14 « Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» затвердженого наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України

29.07.93 N 58, з зазначенням дата прийняття на роботу, записом про найменування роботи, професії або посади - відсутній.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 6, 9, 11, 15, 30, 60, 61, 77, 88,118-123, 169 п .2, 3 , 202, 209, 212-215, 218, 224-225,294, 295, 367 ЦПК України, ч. 1 ст. 47 , ч.1 ст. 116, ч. 1 ст. 117, ч. 1 ст. 232 КЗпП України, ст. 34 Закону України « Про оплату праці», Закону України «Про компенсацію громадянам втрати доходів у звязку з порушенням строків її виплати», суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ТОВ «ПОСАД» «Про виплату працівникові середнього заробітку за весь час затримки» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі проголошення короткого рішення право на оскарження наступає із дня отримання повного рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.І. Горчакова