Справа № 150/294/16-ц
Провадження № 2/150/125/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2016 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Кушнір Б.Б.,

при секретарі Гендзьорі О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моївської та Борівської сільських рад про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи це тим, що 21 листопада 2006 року помер його батько ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 061564 від 21.11.2006 року. Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну ділянку з земель СВАТ «Моївське», яка розташована в землях Моївської та Борівської сільських рад. За життя ОСОБА_2 не встиг отримати державний акт на право власності на земельну ділянку № 236 площею 4.6754 га., а ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька, однак, постановою нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують право спадкодавця на земельну ділянку, що стало підставою для звернення з даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просить розглянути справу за його відсутності.

Моївська сільська рада участь представника в судове засідання не забезпечила, про що до суду подала відповідну заяву, просила провести розгляд даної справи за його відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Борівська сільська рада участь представника в судове засідання не забезпечила, про що до суду подала відповідну заяву, просила провести розгляд даної справи за його відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі З матеріалів справи вбачається наступне:

21 листопада 2006 року помер батько ОСОБА_1 ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 061564 від 21.11.2006 року. Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну ділянку № 236, площею 4.6754 га, з земель Борівської та Моївської сільських рад Чернівецького району Вінницької області, що підтверджується розпорядженням голови Чернівецької районної державної адміністрації № 232 від 27.07.2007 року «Про затвердження протоколу розподілу земельних часток (паїв) та технічної документації із землеустрою по складанню документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки (паї) з виготовленням державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам-акціонерам СВАТ «Моївське» на території Моївської та Борівської сільських рад, яким були затвердженні списки померлих громадян - акціонерів СВАТ «Моївське», за № 8 в яких значиться ОСОБА_2, якому у власність передано земельну ділянку № 236 площею 4.6754 га.

Єдиним спадкоємцем за законом в порядку першої черги спадкування являється ОСОБА_1. Дане підтверджується довідкою виданою виконкомом Борівської сільської ради № 1059 від 03.2016 року.

22.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Чернівецької державної нотаріальної контори про оформлення спадщини, однак, постановою № 254/02-31 від 23.03.2016 року державний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують право спадкодавця на земельну ділянку.

Дані обставини стали підставою для звернення з позовом про визнання за ОСОБА_1 права на земельну ділянку № 236 площею 4.6754 га, вартістю 54852,17 гривень із земель СВАТ «Моївське» і яка розташована в землях Моївської та Борівської сільських рад Чернівецького району Вінницької області.

Суд, оглянувши матеріали справи та оцінивши подані докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, вважає, що позов слід задоволити, з огляду на наступне:

Відповідно до вимог ч.4 ст.130 ЦПК України, у разі визнання позову ухвалення судового рішення проводиться в порядку, встановленому, зокрема, ст.174ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до змісту ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті батька позивач прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем, що стверджується довідкою № 1059 від 03.2016 року, виданою виконкомом Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, відтак, відповідно до ст.1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, що складається з права на земельну ділянку № 236 площею 4,6754 га, вартістю 54852,17 із земель СВАТ «Моївське», яка розташована на землях Моївської та Борівської сільських рад Чернівецького району Вінницької області. ОСОБА_2 був акціонером СВАТ «Моївське», відтак, розпорядженням голови Чернівецької районної державної адміністрації № 232 від 27.07.2007 року «Про затвердження протоколу розподілу земельних часток (паїв) та технічної документації із землеустрою по складанню документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки (паї) з виготовленням державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам-акціонерам СВАТ «Моївське» на території Моївської та Борівської сільських рад» були затвердженні списки померлих громадян, акціонерів СВАТ «Моївське», № 8 в яких значиться ОСОБА_2, якому у власність передано земельну ділянку № 236, площею 4.6754 га. Дані обставини посвідчуються довідкою Держаного агентства земельних ресурсів України від 19.02.2008 року. Державний акт на імя ОСОБА_2 не видавався, оскільки порядку видачі нового Державного акту на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай) не передбачено, з 01.01.2013 року поняття державного акту, як документу, що посвідчує право власності відсутнє у Земельному кодексі України, і державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються, а відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на земельну ділянку реєструється у державному реєстрі прав і з видачею свідоцтва про право власності. Відтак, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну ділянку є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Надавши оцінку наявним в матеріалах справи доказам, суд вважає за необхідне позовні вимоги задоволити та визнати за позивачем в порядку спадкування за законом право на земельну ділянку № 236 площею 4.6754 га, вартістю 54852,17 грн. із земель СВАТ «Моївське», яка розташована на території Моївської та Борівської сільських рад Чернівецького району Вінницької області.

Враховуючи викладене, керуючись ст.25 ЗК України, ст.25, 346, 1216-1218, 1261, 1269 ЦК України, ст.5, 8, 15, 57, 61, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Моївської та Борівської сільських рад про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право на земельну ділянку № 236 площею 4.6754 га, вартістю 54852,17 грн. із земель СВАТ «Моївське», яка розташована на території Моївської та Борівської сільських рад Чернівецького району Вінницької області, право на яку належало ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії, апеляційному суду Вінницької області через Чернівецький районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Кушнір Б.Б.