У х в а л а

іменем україни

8 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів:Демяносова М.В., Маляренка А.В., Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне управління Промбуд-4», третя особа - ОСОБА_7, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння злочину, за касаційною скаргою Кудрявського СергіяМиколайовича, який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», на заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння злочину.

Заочним рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 лютого 2015 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі - ПрАТ «СГ «ТАС») на користь ОСОБА_6 23 188 грн 39 коп. на відшкодування майнової шкоди та 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Зобов'язано ПрАТ «СГ «ТАС» відшкодувати ОСОБА_6 втрачений дохід у розмірі мінімальної заробітної плати за період з 1 вересня 2013 року по 1 грудня 2013 року у розмірі 1 147 грн за кожен місяць, з 1 грудня 2013 року по 1 лютого 2014 року в розмірі 1 218 грн за кожен місяць.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне управління Промбуд-4» (далі - ТОВ «БУ Промбуд-4») на користь ОСОБА_6 45 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 лютого 2015 року в частині задоволення позову ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_6 22 934 грн 77 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі Кудрявський С.М., який діє в інтересах ПрАТ «СГ «ТАС» просить суд касаційної інстанції частково скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 28 лютого 2013 року в м. Кривому Розі по вул. 23 Лютого сталася ДТП, внаслідок якої автомобілем ВАЗ-21214, який належить ТОВ «БУ Промбуд-4», під керуванням працівника цього підприємства ОСОБА_7, була травмована пішохід ОСОБА_6, яка отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості (том 1, а. с. 11).

Водій порушив п. 12.3 ПДД України та скоїв цим злочин, передбачений ст. 286 ч. 1 КК України.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 серпня 2013 року на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрито у зв'язку з передачею його на поруки трудовому колективу, а цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ПрАТ «СГ «ТАС» і ТОВ «БУ Промбуд-4» про відшкодування майнової та моральної шкоди залишено без розгляду (том 1, а. с. 8-10).

Відповідно до виписки з медичної картки № У-10968 (том 1, а. с. 11), позивач знаходилася на стаціонарному лікуванні в КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» у відділені травматології з 28 серпня 2012 року по 17 жовтня 2012 року, а потім з 18 листопада 2012 року перебувала на амбулаторному лікуванні в Комунальному закладі «Міська лікарня № 16» м. Кривого Рогу (том 1, а.с.12-13). Внаслідок завданих ушкоджень ОСОБА_9 отримала інвалідність другої групи з 8 січня 2013 року, на строк до 1 лютого 2014 року, відповідно до висновку МСЕК від 10 січня 2013 року (том 1, а. с. 52). Позивачу протипоказані всі види праці в звичайних умовах виробництва.

Автомобіль марки ВАЗ-21214 застрахований відповідачем ТОВ «БУ Промбуд-4» в страховій компанії ПрАТ «СГ «ТАС» за полісом № АВ 0515583 від 6 грудня 2011 року (том 2, а. с. 26) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, власників наземних транспортних засобів. Поліс укладено на умовах, визначених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю, на одного потерпілого становить 100 000 грн, за шкоду, заподіяну майну одного потерпілого, - 50 000 грн, при цьому франшиза становить 0 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого, і також шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим.

Положення ст. 24 вказаного Закону передбачено, що у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я час втрати працездатності.

Згідно зі ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків. протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв'язку з втратою здоров'я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З урахуванням викладеного апеляційний суд, скасовуючи рішення районного суду в частині відшкодування витрат на лікування, обґрунтовано виходив з того, що належними та допустимими доказами доведено понесення нею зазначених витрат лише на суму 9 286 грн 77 коп.

Доводи касаційної скарги про те, що витрати на лікування ОСОБА_6 підтверджені лише на суму 5 077 грн 69 коп., а витрати у розмірі 4 265 грн 66 коп. не можуть бути визнані відповідачем, так як ці товари не ідентифіковані або відсутні в лікарських призначеннях, не беруться до уваги та спростовуються матеріалами справи.

Крім того, ухвалюючи рішення про відшкодування матеріальної шкоди у вигляді втраченого доходу, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, керуючись нормами ст. 1195 ЦК України та ст. 25 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_9 на момент дорожньо-транспортної пригоди не працювала, тому її втрачений дохід має визначатись виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої на відповідний період.

Доводи касаційної скарги щодо неправомірного стягнення з ПрАТ «СГ «ТАС» моральної шкоди в розмірі 5 000 грн також є необґрунтованими, оскільки в п. 9.3 ст. 9 ст. 25 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції на момент дорожньо-транспортної пригоди) зазначено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого.

В такому ж розмірі встановлено ліміт відповідальності ОСОБА_7 за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю на одного потерпілого, згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 6 грудня 2011 року.

З урахуванням викладеного, висновок суду першої інстанції про стягнення з ПрАТ «СГ «ТАС» моральної шкоди в розмірі 5 000 грн, з яким погодився й апеляційний суд, є обґрунтованим та таким, що відповідає матеріалам справи та нормам цивільного законодавства.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Установивши, що оскаржувані рішення відповідають вимогам статей 213, 214 ЦПК України, та керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу КудрявськогоСергія Миколайовича, який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», відхилити.

Заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

А.В.Маляренко

І.К.Парінова

О.В.Ступак