Справа № 616/221/16-ц
Провадження 2-о/616/6/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року Великобурлуцький районний суд Харківської області в складі: головуючого судді Малюкіна Ю. П., за участю секретаря судового засідання Логвінової М. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Великий Бурлук Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа-відділ державної реєстрації актів цивільного стану Великобурлуцького районного управління юстиції у Харківській області, провстановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, посилаючись на те, що 18.10.2015 року в Стаханівській Центральній міській багатопрофільній лікарні в м. Стаханів Луганської області померла її бабуся ОСОБА_2.

З метою реєстрації смерті бабусі ОСОБА_2 вона звернулася з відповідною заявою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харків Харківського міського управління юстиції, але отримала письмову відмову у реєстрації факту смерті, посилаючись на відсутність документа медичної установи про смерть, розташованої на території підконтрольній Україні.

Встановити факт смерті бабусі їй необхідно для реєстрації смерті та отримання в нотаріальних органах свідоцтва про спадщину. В судовому засіданні заявник подану заяву підтримала.

Заінтересована особа подала заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, вислухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що заявник є онукою померлої ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження та копіями свідоцтв про шлюб(а.с.11-17).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 474 та довідки про причину смерті від 19.10.2015 року, складених за формою первинної облікової документації № 106/у, затверджених Наказом «Міністерства охорони здоров'я» так званої «Луганської народної республіки» та виданих 19.10.2015 року центральної міською багатопрофільною лікарнею м. Стаханів « Луганської народної республіки» ОСОБА_2, яка народилася 01.11.1925 року, проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 по вул. 60-років ЖовтняАДРЕСА_1 померла 18.10.2015 року в м. Стаханів Луганської області внаслідок двостороннього хронічного пієлонєфріту(а.с.9).

Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоровя або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року №545.

Зокрема, Інструкцією серед іншого встановлено, що: лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пункт 2.2.); у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину (пункт 2.3.); забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті (пункт 2.4.).

Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється.

З відповіді №2990/15-04-06 від 31.03.2016 року, виданої начальником відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції вбачається, що надана заявником форма документа на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 видана на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження(а.с.22).

Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, місто Стаханів Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

У звязку з тим, що смерть смерті ОСОБА_2 настала на території міста Стаханів Луганської області, на території якої нині жодний орган державної влади України не працює та відбувається антитерористична операція, суд погоджується з тим, що отримати лікарське свідоцтво про смерть, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України - є неможливим.

Оскільки реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті ОСОБА_2 неможлива, то суд вважає за необхідне встановити такий факт, задовольнивши вимоги заявника, які є доведеними та обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 10,11,209, 212-215,294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті 18 жовтня 2015 року у м. Стаханові, Луганської області ОСОБА_2, яка народилася 01 листопада 1925 року у с. Єрмолаївка, Кантєлировського району, Воронєжської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Великобурлуцький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю. П. Малюкін