печерський районний суд міста києва
Справа № 759/1111/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі : головуючого - судді Цокол Л.І. за участі секретаря Сторожук Є.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" про стягнення страхового відшкодування та компенсації моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернулась до суду з зазначеним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - відповідач, ТДВ СК «Альфа-Гарант»), ОСОБА_2 (далі - відповідач, ОСОБА_2), в якому просить стягнути з відповідача-1 на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 33 607,40 грн., моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 386,05 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2 250,00 грн.; стягнути з відповідача-2 на користь позивача завдані збитки в розмірі 39 967,47 грн., моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 449,68 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2 250,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 04.09.2013 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Форд Транзит Коннект», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля «Ауді А5», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, що належить останній на праві власності. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Ауді А5» одержав механічні пошкодження. Винним у вчинені дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу завдано матеріальні збитки на загальну суму 88 967,47 грн. 04.10.2013 року на виконання вимог закону ОСОБА_1 звернулась до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про страхове відшкодування. 04.12.2013 року позивач одержала від ТДВ СК «Альфа-Гарант» частину страхового відшкодування в розмірі 15 392,60 грн., відтак залишок страхового відшкодування становить 33 607,40 грн. Решту зобов'язаний відшкодувати ОСОБА_2, а саме, 39 967,47 грн. Крім того, позивачеві завдано моральну шкоду, що полягає у втраті душевного спокою, зміні планів, яку вона оцінює в розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.02.2015 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та справу призначено до судового розгляду.

12.05.2015 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» надало письмові заперечення в яких просило в позові до нього відмовити, оскільки відповідно до звіту про вартість матеріального збитку, завданого позивачу, проведеного за заявою відповідача суб'єктом оціночної діяльності, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 19 672,12 грн., які і були виплачені позивачеві.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.05.2015 року позовну заяву в частині заявлених ОСОБА_1 позовних вимог до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, залишено без розгляду.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.06.2015 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, передано на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.07.2015 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

09.02.2016 року на адресу суду надійшли письмові пояснення представника позивача в яких останній просив позов до ТДВ СК «Альфа-Гарант» задовольнити, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено і передню, і задню частини автомобіля, а позивач одержала лише частину страхового відшкодування за пошкодження задньої частини автомобіля.

В судове засідання позивач та представник позивача не з'явились, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлені належним чином, у письмовому клопотанні від 09.02.2016 року просили розглядати справу за їх відсутності, просили позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував з викладених у письмових запереченнях підстав та просив в позові відмовити.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 04.09.2013 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Форд Транзит Коннект», державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2, та автомобіля «Ауді А5», державний номерний знак НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_1

Відповідно до договору № 1256_203890 від 20.07.2012 року та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, власником автомобіля «Ауді А5», державний номерний знак НОМЕР_2, є ОСОБА_1 (а. с. 6-16, 17).

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Ауді А5», державний номерний знак НОМЕР_2, одержав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ВДАІ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві (а. с. 20). Згідно рахунку-фактури № від 10.09.2013 року, вартість запасних частин та роботи по відновлювальному ремонту складає 88 967,47 грн. (а. с. 19).

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.09.2013 року винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 (а. с. 18).

Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, шкода, завдана позивачеві з вини ОСОБА_2 підлягає відшкодуванню за рахунок останнього.

Разом з тим, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 у період, коли сталась дорожньо-транспортна пригода, була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», що підтверджується полісом № АС/0404808 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а. с. 21).

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як визначено у ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

04.10.2013 року ОСОБА_1 звернулася до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про страхове відшкодування (а. с. 22).

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Як визначено у ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно п. 9.1, п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п'ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно полісу № АС/0404808 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн.

Таким чином, ТДВ СК «Альфа-Гарант» відповідає перед позивачем за заподіяну ОСОБА_2 шкоду в межах 50 000,00 грн. за вирахуванням франшизи 1 000,00 грн.

Як визначено у ст.. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ст..ст. 5, 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Оцінка майна (шкоди) проводиться суб'єктом оцінювання, який має ліцензію Фонду державного майна України у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092.

Як визначено у п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне визначення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

З аналізу викладеного слідує, що відповідач не відшкодовує всі витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу в повному обсязі, а лише передбачені законодавством.

Згідно п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик зобов'язаний протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розмірів збитку.

На виконання вказаних вимог закону 05.09.2013 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулось до ТОВ «Експертум-АВЕ» для проведення автотоварознавчого дослідження пошкодженого транспортного засобу.

Так, згідно наданого ТДВ СК «Альфа-Гарант» звіту № 4269 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу AUDI A5 (державний номер НОМЕР_2) від 23.10.2013 року, зробленого на замовлення ТДВ СК «Альфа-Гарант» оцінювачем, матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу AUDI A5 (державний номер НОМЕР_2), внаслідок його пошкодження складає 19 671,12 грн. з урахуванням фізичного зносу запчастин і без урахування втрати товарної вартості (а. с. 60-77).

Даний висновок складено на підставі протоколу № 4269/13 огляду транспортного засобу від 09.09.2013 року в якому зазначено, що на пошкодженому автомобілі наявні пошкодження, які не пов'язані з ДТП, що мала місце 04.09.2013 року, а саме «вмятина усилителя передне бампера и правая сторона». Позивач своїм правом бути присутнім під час огляду автомобіля не скористався.

Крім того, з метою одержати кваліфікований висновок щодо походження наявних на передній стороні автомобіля пошкоджень на замовлення ТДВ СК «Альфа-Гарант» було складено консультаційний висновок № 2013-115 з дослідження обставин та механізму ДТП за участі автомобілів Ford Transit Connect, д/н НОМЕР_1, Audi A5, д/н НОМЕР_2, та невстановленого автомобіля Daewoo Lanos від 05.11.2013 року, згідно якого е виявляється можливим встановити, що пошкодження в передній частині автомобіля Audi A5, д/н НОМЕР_2, утворилися в результаті контакту з невстановленим автомобілем Daewoo Lanos, який зник з місця пригоди, не виключається можливість, що зона пошкоджень в передній частині автомобіля Audi A5, д/н НОМЕР_2, могла бути утворена до настання даної дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 78-80).

Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

04.12.2013 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» затверджено страховий акт № ЦВ/13/0728 про виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 15 392,60 грн. (а. с. 82). 04.12.2013 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» перерахувало на рахунок ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 15 392,60 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 04.12.2013 року № 5005 (а. с. 83).

Таким чином, відповідач виплатив суму страхового відшкодування у розмірі, визначеному згідно норм чинного законодавства.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» страхового відшкодування в розмірі 33 607,40 грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то слід зазначити наступне.

Згідно ст.. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з'ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації.

Так, позивачем не доведено причино-наслідковий зв'язок між діями відповідача та моральною шкодою позивача, отже, правові підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 1 000,00 грн. є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст..ст. 3, 5, 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ст.ст. 6, 9, 12, 22, 28, 29, 34, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 23, 979, 1167 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 61, 79, 88, 212-215, 223 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" про стягнення страхового відшкодування та компенсації моральної шкоди, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення ,- в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Цокол Л.І.