Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/6101/16-ц Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 48 Доповідач Талько О. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів: Товянської О.В., Гансецької І.А.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 1 липня 2006 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка також зазначає, що з квітня 2016 року вони з відповідачем проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин. З огляду на вищезазначене, просила розірвати шлюб, укладений між ними.

Оскільки вона на даний час не працює, внаслідок чого позбавлена можливості повною мірою забезпечити потреби доньки для повноцінного розвитку, також просила стягувати з відповідача аліменти в сумі 3000 грн. на утримання дитини.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2016 року позов задоволено частково.

Розірвано шлюб, зареєстрований 1 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис №858.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 18 липня 2016 року й до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущене до негайного виконання.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення в частині стягнення з нього аліментів та ухвалити в цій частині нове, яким стягувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі ? частини заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зокрема, ОСОБА_1 зазначає, що при вирішенні спору суд безпідставно визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки він працює та має сталий заробіток.

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині стягнення аліментів на утримання доньки та ухвалити в цій частині нове,- про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в сумі 1600 грн. щомісячно.

Вказує, що суд не зясував дійсного розміру заробітку відповідача та залишив поза увагою ту обставину, що ОСОБА_1 забезпечений житлом, інших утриманців не має, працює будівельником та отримує не менше 10000 грн. щомісячно.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свою апеляційну скаргу, зазначивши, що на даний час працює муляром у ПП «Енергомодуль» та його заробіток становить 1800 грн. на місяць.

На його думку, апеляційна скарга позивачки є безпідставною.

ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала подану нею апеляційну скаргу та не визнала доводи апеляційної скарги відповідача. При цьому, пояснила, що ОСОБА_1 займається підприємницькою діяльністю, від якої отримує значні кошти та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки у розмірі 1600 грн. щомісячно. Проте вона не може надати докази на підтвердження цієї обставини, оскільки відповідач офіційно не працює та не зареєстрований приватним підприємцем.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які зявились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

За правилами ст. 182 СК України при визначенні аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина 1 статті 184 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 1 липня 2006 року сторони уклали шлюб, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою.

Наявні в матеріалах справи копія трудової книжки та довідка ПП «Енергомодуль» від 3 листопада 2016 року за №1 свідчать про те, що відповідач з 11 жовтня 2016 року працює муляром у ПП «Енергомодуль» та його заробіток становить 1800 грн.

Вирішуючи даний спір, суд не зазначив, на підставі яких доказів він дійшов висновку про необхідність стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі, та не зясував, чи підлягає застосуванню до спірних правовідносин положення ч.1 ст. 184 СК України, з огляду на ту обставину, що відповідач має постійне місце роботи та щомісячно отримує заробіток в розмірі 1800 грн.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що з відповідача на користь ОСОБА_2 належить стягувати аліменти на утримання неповнолітьої доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів суд враховує ту обставину, що відповідач працездатний, інших неповнолітніх дітей, а також непрацездатних членів сімї не має.

Посилання ОСОБА_2 на ту обставину, що відповідач отримує доходи у значно більшому розмірі, ніж це зазначено у довідці з місця роботи останнього, не є підставою для визначення аліментів у розмірі 1600 грн. щомісячно, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами.

З огляду на вищезазначене, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає скасуванню з ухваленням нового,- про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів у розмірі ? частин його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 липня 2016 року й до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2016 року в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягувати з ОСОБА_1 на Користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 липня 2016 року й до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Судді: