Справа № 182/3350/16-ц
Провадження № 2/0182/2851/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.07.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого- судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради про встановлення факту спільного проживання, визнання права найму та спонукання до переоформлення особового рахунку на квартиру, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про встановлення факту спільного проживання, визнання права найму та спонукання до переоформлення особового рахунку на квартиру.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на наступні обставини.

Її сестра ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_3 проживала в неприватизованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1. 11.05.2010 року його сестра померла. На підставі рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 450 від 04.08.2010 року, договір найму та особовий рахунок на квартиру № 4100973 було переоформлено на ОСОБА_4, який став єдиним квартиронаймачем. Це підтверджується довідкою ТОВ „КК „Домком Нікополь № 1641 від 21.04.2016 року. Вона зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, де і проживала до смерті сестри ОСОБА_2. Разом з нею в квартирі проживав її син з невісткою та онукою. Її племінник ОСОБА_5 страждав на хворобу Гіршпрунга. Це вроджене захворювання кишківника вимагає постійного лікування та специфічної дієти і спеціальних процедур. Тому після смерті сестри вона переїхала до квартири, де проживав її племінник, щоб забезпечити йому належне харчування та догляд. Крім того, у неї не склалися стосунки з невісткою, тому вона була рада можливості переїхати до племінника. Вони з племінником разом вели господарство, разом несли витрати на комунальні послуги, продукти, ліки, мали спільний бюджет. Вона готувала та робила племіннику необхідні процедури. 19.04.2016 року її племінник ОСОБА_5 раптово помер. Причиною смерті стало загострення хвороби Гіршпрунга, що доводиться довідкою про причину смерті № 107 від 20.04.2016 року. За життя племінника вони з ним неодноразово обговорювали питання необхідності приватизації ним квартири, після чого він мав намір зареєструвати її місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Але передчасна смерть ОСОБА_6 порушила ці плани. Вона поховала племінника. На її імя видане свідоцтво про поховання № 644 від 21.04.2016 року, укладено договір замовлення № 644 на організацію та проведення поховання від 20.04.2016 року, нею отримано допомогу на поховання на підставі витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 20.04.2016 року. За приписами ст.64-65 ЖК України, члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Ст.106 ЖК України передбачено, що повнолітній член сімї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сімї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його

наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сімї наймача.У разі відмови наймодавця у визнанні члена сімї, наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Згідно ст.396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу, за ст.391 якого особа має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Виходячи з викладеного, вважає, що вона має право найму вказаної квартири замість померлого ОСОБА_4 та реєстрації за місцем проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки вона є його рідною тіткою, проживала разом з ним з травня 2010 року, що підтверджується актом № 221 від 21.04.2016 року, вела з племінником спільне господарство, після його смерті добросовісно виконує усі обовязки наймача квартири. За таких обставин звернулась до суду.

В судовому засіданні, яке відбулось 08.07.2016 року, позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні. Суду пояснила, що в квартирі, де вона зареєстрована, проживають зараз син з невісткою та онуком. В неї в цій квартирі 1/3 частина приватизованої площі. Однак, квартира „трамвайчиком. В ній лише одна ізольована кімната, а інша прохідна. Дуже маленька кухонька. Крім того, в неї не склались відносини з невісткою і проживати там вона не може. Тому з радістю переїхала до племінника і стала його доглядати. З ним вона жила в злагоді та порозумінні. В судове засідання, що відбулось 12.07.2016 року, не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Представник позивача в судовому засіданні, яке відбулось 08.07.2016 року, позовні вимоги своєї довірительки підтримала в повному обсязі і суду пояснила, що в її довірительки з сестрою були дуже близькі та теплі відносини. Син сестри її племінник ОСОБА_4 сильно хворів з дитинства. За ним необхідно було створювати постійний догляд, бо він потребував і дієти, і контролю прийому ліків, і зрошувальних клізм кішківника, які не міг робити самостійно. Тому після смерті сестри, її довірителька переїхала до свого племінника, бо його не можна було залишати без допомоги. Однією сімєю з племінником її довірителька стала проживати з травня 2010 року. Вони намагались з ОСОБА_4 приватизувати спірну квартиру, щоб він мав змогу розпорядитись нею на користь позивачки, однак, смерть племінника поставила хрест на їх планах. Її довірителька поховала свого племінника та продовжує проживати в його квартирі, сплачуючи комунальні послуги та підтримуючи спірну квартиру в придатному для проживання стані. Тому вважають, що, згідно зі ст.106 ЦК України, позивачка має право найму спірної квартири. В судове засідання, що відбулось 12.07.2016 року, представник позивача не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Представник відповідача в судовому засіданні, яке відбулось 08.07.2016 року, позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що квартира комунальна власність. Оскільки позивачка не була зареєстрована в спірній квартирі, то її тимчасове проживання в ній не є підставою для задоволення позовних вимог. В судове засідання, що відбулось 12.07.2016 року, представник позивача не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Вислухавши позивача, його представника, представника відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних

свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно зі ст.9 Житлового Кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

За приписами ст.64-65 ЖК України, члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб,

якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

Відповідно до ст.106 ЖК України, повнолітній член сімї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сімї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сімї наймача.У разі відмови наймодавця у визнанні члена сімї наймачем за договором найму, спір може бути вирішено в судовому порядку.

Як встановлено в судовому засіданні, після смерті сестри ОСОБА_2, яка померла 11.05.2010 року (а.с.6), позивачка стала проживати однією сімєю з її сином, а своїм племінником - ОСОБА_3 в неприватизованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з 2010 року (а.с.18). На підставі рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 450 від 04.08.2010 року, договір найму та особовий рахунок на квартиру № 4100973 після смерті ОСОБА_2 було переоформлено на ОСОБА_4, який став єдиним квартиронаймачем спірної квартири (а.с.13-14). ОСОБА_5 страждав на хворобу Гіршпрунга, яке є вродженим захворюванням кишківника і вимагає постійного лікування та специфічної дієти і спеціальних процедур. Тому після смерті сестри позивачка переїхала до квартири, де проживав її племінник, щоб забезпечити йому належне харчування, лікування та догляд. Вони з племінником разом вели господарство, разом несли витрати на комунальні послуги, продукти, ліки, мали спільний бюджет. Позивачка готувала та робила племіннику необхідні процедури. 19.04.2016 року ОСОБА_5 помер від загострення хвороби Гіршпрунга (а.с.7, 17). Позивачка поховала племінника. На імя позивачки видане свідоцтво про поховання № 644 від 21.04.2016 року (а.с.15), укладено договір - замовлення № 644 на організацію та проведення поховання від 20.04.2016 року (а.с.16), позивачкою отримано допомогу на поховання на підставі витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 20.04.2016 року (а.с.17).

Дані обставини в судовому засіданні підтвердили також й свідки.

Так, свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він старший будинку, де проживав нині покійний ОСОБА_5 зі своєю мамою, а після смерті мами - зі своєю тіткою позивачкою по справі. Знає, що ОСОБА_5 з дитинства дуже хворів, він виріс в нього не очах. Позивачка часто бувала в гостях у своїх сестри та племінника. А після смерті сестри позивачка вселилась в квартиру ОСОБА_5 і стала проживати разом з ним, бо йому була потрібна допомога. І свою сестру, і свого племінника ховала позивачка. Він як сусід допомагав морально та фізично. Але матеріально витрачалась позивачка. Після смерті племінника ОСОБА_5 позивачка продовжує постійно проживати в його квартирі сама.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона подруга покійної сестри

позивачки. Позивачку знає дуже давно, бо вона часто бувала в своєї сестри її подруги. Сестри були дуже дружні. Після смерті своєї сестри позивачка переїхала жити до свого племінника ОСОБА_5, бо з дитинства він був дуже хворобливий і за ним треба було доглядати. Ховала свою сестру та ОСОБА_5 теж позивачка. Інших родичів вона не знає, бо ніколи їх не бачила.

За таких обставин суд вважає доведеним той факт, що позивачка фактично проживала в спірній квартирі як член родини.

Враховуючи викладене та керуючись ст.10, 30, 60, 256, 259 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та її племінника ОСОБА_4 з травня 2010 року по 19 квітня 2016 року.

Визнати ОСОБА_1 наймачем квартири АДРЕСА_2.

Зобовязати виконавчий комітет Нікопольської міської ради переоформити

на ОСОБА_1 особовий рахунок № 4100973 квартири АДРЕСА_3

Зобовязати Центр надання адміністративних послуг у структурі виконавчого

комітету Нікопольської міської ради зареєструвати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_5, за адресою: АДРЕСА_4.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_9