Номер провадження: 22-ц/785/4781/16
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів - Таварткіладзе О.М., Фальчука В.П.,

за участю секретаря судового засідання - Лопотана В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07.04.2016 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, який діє в інтересах та як законний представник недієздатної ОСОБА_4, до ОСОБА_5, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про встановлення факту родинних стосунків, визнання права власності, визнання правочину недійсним та виселення із житлового приміщення,

встановила:

ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним позовом.

01.03.2016 року представник ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка знаходиться у приватній власності ОСОБА_2, мотивуючи вимоги тим, що вищезазначене майно є предметом спору, відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 23.11.2013 року продали спірну квартиру ОСОБА_7, не маючи на це відповідних правових підстав. Це було зроблено під час судового розгляду іншої цивільної справи (№ 522/2099/13-ц) за позовом ОСОБА_3 (законного представника недієздатної ОСОБА_4) про встановлення факту родинних стосунків та визнання за недієздатною ОСОБА_4 права власності на зазначену квартиру, що і стало підставою звернення до суду із позовом та заявою про накладення арешту. В цивільній справі № 522/2099/13-ц за позовом ОСОБА_3 в інтересах недієздатної ОСОБА_4 та у справі, що розглядається, відсутні Витяги з реєстраційної служби про накладення арешту на спірну квартиру, що дозволило відповідачу ОСОБА_6, діючому в інтересах ОСОБА_6, здійснити відчуження вказаної цієї квартири, а саме продати ОСОБА_7 і, зважаючи на цей факт, остання притягнута в якості співвідповідача у цієї справі. Зазначає, що у позивача в подальшому виникнуть труднощі або ж взагалі неможливість реєстрації за собою права власності на квартиру, або ж принаймні отримання відшкодування її вартості від відповідачів по справі. Не вжиття заходів забезпечення позову надасть можливість відповідачу ОСОБА_7 здійснити відчуження квартири на користь третіх осіб в будь-який час, навіть після ухвалення судом першої інстанції рішення на користь позивача, яке в період часу, коли ще не буде законної сили, надасть можливість відповідачу ОСОБА_7 відчужити її і як наслідок призведе до неможливості позивачем поновити порушені відповідачами його права на квартиру.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.04.2016 року заяву представника ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2

Вважаючи ухвалу суду незаконною, ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій з посиланням на порушенням судом норм матеріального та процесуального права просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволені заяви про забезпечення позову.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 мотивує тим, що заява про забезпечення позову була розглянута без її належного сповіщення. Крім того зазначила, що вона є добросовісним набувачем спірної квартири та відсутні підстави, передбачені ч.1 ст. 388 ЦК України про витребування цього майна. Також вказала, що матеріали справи містять рішення апеляційного суду Одеської області від 17.06.2014 року, залишене без змін судом касаційної інстанції, яким відмовлено ОСОБА_3 у задоволені позову про визнання права власності, визнання договору недійсним та про встановлення факту родинних відносин. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_2 вважає, що районний суд не мав достатніх підстав для обмеження його права власності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суддя виходив з наявності існування спору між сторонами, та з того, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання майбутнього рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст.151 ЦПК України - суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову.

В силу ч. 3 ст.151 ЦПК України - забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а згідно ч. 5 ст.153 ЦПК України - про вжиття забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Відповідно до ст.ст.151,153 ЦПК України та роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п.1 постанови Пленуму від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Згідно п.1 ч.1 та ч.3 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом встановлено, що предметом позову є визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який був укладений між ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 та визнання права власності на дану квартиру, між сторонами дійсно виник спір стосовно вказаного майна, а тому колегія суддів вважає, що вид забезпечення позову - накладання арешту на спірну квартиру, є співмірний із заявленими позивачем вимогами та невжиття заходів забезпечення позову у подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Посилання ОСОБА_2 на неналежне повідомлення та наявність рішення суду по іншій справі не можуть бути підставою для відмови у забезпеченні позову.

Твердження ОСОБА_2 про те, що вона є добросовісним набувачем спірної квартири та відсутні підстави, передбачені ч.1 ст. 388 ЦК України про витребування цього майна стосуються розгляду справи по суті та не можуть бути підставою для відмови у забезпеченні позову.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, а тому в силу п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала районного суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 312, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07.04.2016 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, який діє в інтересах та як законний представник недієздатної ОСОБА_4, до ОСОБА_5, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про встановлення факту родинних стосунків, визнання права власності, визнання правочину недійсним та виселення із житлового приміщення - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.М.Таварткіладзе

В.П.Фальчук