Справа № 313/1622/15-ц
Провадження № 2/313/45/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2016 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області в складі : головуючого судді : Кравцова С.О. при секретарі судового засідання Василенко Л.В., за участю відповідача ОСОБА_1, представника відповідача адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 29948,48 грн. за кредитним договором № ZPXRRX04440315 від 04.12.2007 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 04.12.2007 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № ZPXRRX04440315, згідно умов якого позивач надав кредит у розмірі 2 526,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У позові зазначено, що Публічне Акціонерне Товариство ОСОБА_3 «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого Акціонерного Товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування позивача з Закритого Акціонерного Товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» на Публічне Акціонерне Товариство ОСОБА_3 «ПриватБанк» про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк».

17.07.2009 р. проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 8006727).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам « Розстрочка « складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку : щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти ( щомісячний платіж ) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.

Станом на 24.09.2015 р. ОСОБА_1 має заборгованість 29948,48 грн., яка складається з наступного: 8,88 грн.- заборгованість за кредитом; 121,83 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 848,68 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 27066,78 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором ; 500,00 грн. штраф ( фіксована частина ) ; 1402,31 грн. штраф ( процентна складова ).

ПАТ КБ «ПриватБанк» додав до позову розрахунок заборгованості у табличній формі.

Представник позивача у судове засідання не зявився, але в наданій заяві позовні вимоги підтримав повністю, у разі неявки у судове засідання відповідача, просить винести заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Судові витрати стягнути з відповідача, надав в електронному вигляді довідку про заборгованість з методикою та формулами нарахування сум.

Присутній у судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 надав суду письмове заперечення в якому зазначив, щоданий позов вони не визнають в повному обсязі і в обґрунтування цього навели наступне.

04.12.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ZPХRRX04440315 (надалі Договір). Кредитний договір складається із заяви позичальника, Тарифів та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов Договору відповідачем було отримано кредит в розмірі 2526 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У звязку із значними фінансовими складнощами погашення кредиту відповідачем своєчасно не проводилося і було сплачено частково в сумі 1128,13 грн. Тому, у серпні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Веселівського районного суду Запорізької області із позовною заявою від 24.08.2013 року № б/н. Відповідно до вимог названої позовної заяви позивач ставив питання про стягнення з ОСОБА_1 за період з 04.01.2008 року по 22.08.2013 року заборгованості по кредиту в сумі 1397 грн. 87 коп., процентів за користування кредитом в сумі 121 грн. 83 коп., комісії в сумі 848 грн. 68 коп., пеню в сумі 18570 грн. 78 коп. та штраф у сумі 1546 грн. 96 коп.

20.12.2013 року Веселівським районним судом Запорізької області у цивільній справі № 313/1640/13-ц було винесено рішення, яким позовні вимоги позивача були задоволені частково та стягнуто з відповідача заборгованість по кредиту в сумі 1397 грн. 87 коп., процентів за користування кредитом в сумі 121 грн. 83 коп., заборгованість по комісії в сумі 845 грн. 68 коп. та судових витрат в суті 229 грн. 40 грн. У задоволенні вимог про стягнення пені в сумі 18 570 грн. 78 коп. та штрафу в сумі 1 546 грн. 96 коп. було відмовлено у звязку із пропуском строку позовної давності. Назване рішення суду не оскаржувалося та набуло чинності.

Постановою відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції від 12.01.2015 року ВП № 45966166 було відкрито виконавче провадження по виконавчому листу від 17.11.2014 року № 313/1640/13-ц, який виданий Веселівським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитом в сумі 2368,38 грн. та судовий збір в сумі 229,40 грн. На сьогодні, рішення суду вже виконано в повному обсязі.

Вимоги позовної заяви від 12.11.2015 року № б/н також засновані на кредитному договорі від 04.12.2007 року № ZPХRRX04440315 і в них ставиться питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 8 грн. 88 коп., заборгованості по процентам за користуванням кредитом в сумі 121 грн. 83 коп., заборгованості по комісії 848,68 грн., пені за період з 04.12.2007 року по 24.09.2015 року в сумі 27 066,78 грн., а також штраф у сумі 1902,31 грн.

З приводу частини вимог позивача, а саме про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 8 грн. 88 коп., заборгованості по процентам за користуванням кредитом в сумі 121 грн. 83 коп., заборгованості по комісії 848,68 грн., пені за період з 04.12.2007 року по 22.08.2013 року в сумі 18 570,78 грн., а також штрафу у сумі 1546,96 грн. на сьогодні наявне рішення суду, яке набуло чинності.

Просить суд на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України закрити провадження, так як набрало законної сили рішення, ухвалене в спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет.

Вимоги щодо стягнення пені за період з 23.08.2013 року по 24.09.2015 року в сумі 8 496,00 грн. та штрафу в сумі 355,35 грн. не підлягають задоволенню, оскільки дана відповідальність не передбачена чинним договором.

Кредитний договір від 04.12.2007 року № ZPХRRX0444031 складається із заяви позичальника, Тарифів та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам.

З матеріалів доданих до заяви позивачем вбачається, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), відповідачкою не підписувались. Тому, в силу ст. 207 ЦК України, вони не є складовою частиною укладеного між сторонами договору і не можуть застосовуватися до даних правовідносин. До такої самої правової позицій прийшов Верховний суд України в постановах від 10.06.2015 року по справі № 6-698цс15, від 11.02.2015 року по справі № 6-240цс15.

В той же час, заява позичальника від 04.12.2007 року № ZPХRRX04440315 не містить чітко визначеного розміру пені. Тому, проведений позивачем розрахунок розміру неустойки є безпідставним.

Крім того, позивачем не надано належних і допустимих доказів, які свідчили б про те, що при підписані сторонами кредитного договору (заяви позичальника) діяли Умови надання споживчого кредиту в редакції, що передбачає відповідальність позичальника у вигляді штрафу.

Відповідно до примірника Умов, який був наданий відповідачу під час оформлення кредиту, розділ 5 Відповідальність сторін складався лише з 3 підпунктів (5.1, 5.2, 5.3) та не містив будь-яких умов щодо відповідальності позичальника у вигляді штрафу. Розмір пені складав лише 0,15% від суми простроченого платежу. Але в матеріалах даної цивільної справи наявний примірник іншої редакції, згідно до якої розділ 5 Відповідальність сторін вже складається з 6 підпунктів (5.1, 5.2, 5.3, 5.4, 5.5, 5.6). Розмір пені є більшим 0,5% від суми простроченого платежу, а також п. 5.3 Умов встановлює обовязок сплати позичальником штрафу у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Дата прийняття даної редакції на документі відсутня, що позбавляє можливості визначити час з якого вона має застосовуватися.

Заслухавши присутнього у судовому засіданні представника відповідача адвоката ОСОБА_2, вивчивши письмову думку представника позивача, матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які посилається ПАТ «ПриватБанк» як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з відповідача пені та закриття провадження у справі.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст.3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов'язки.

Відповідно до ч.ч.3, 5 вказаної правової норми цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч.1 ст.12, ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ЦК України).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ZPХRRX04440315 (надалі Договір). Кредитний договір складається із заяви позичальника, Тарифів та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов Договору відповідачем було отримано кредит в розмірі 2526 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

В своїй позовній заяві позивач зазначає, що станом на 24.09.2015 р. ОСОБА_1 має заборгованість 29948,48 грн., яка складається з наступного: 8,88 грн.- заборгованість за кредитом; 121,83 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 848,68 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 27066,78 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором ; 500,00 грн. штраф ( фіксована частина ) ; 1402,31 грн. штраф ( процентна складова ).

Відповідачем своєчасно не проводилося погашення кредиту і було сплачено частково в сумі 1128,13 грн. Тому, у серпні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Веселівського районного суду Запорізької області із позовною заявою від 24.08.2013 року № б/н. Відповідно до вимог названої позовної заяви позивач ставив питання про стягнення з ОСОБА_1 за період з 04.01.2008 року по 22.08.2013 року заборгованості по кредиту в сумі 1397 грн. 87 коп., процентів за користування кредитом в сумі 121 грн. 83 коп., комісії в сумі 848 грн. 68 коп., пеню в сумі 18570 грн. 78 коп. та штраф у сумі 1546 грн. 96 коп.

Судом встановлено, що у серпні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Веселівського районного суду Запорізької області із позовною заявою від 24.08.2013 року № б/н. Відповідно до вимог названої позовної заяви позивач ставив питання про стягнення з ОСОБА_1 за період з 04.01.2008 року по 22.08.2013 року заборгованості по кредиту в сумі 1397 грн. 87 коп., процентів за користування кредитом в сумі 121 грн. 83 коп., комісії в сумі 848 грн. 68 коп., пеню в сумі 18570 грн. 78 коп. та штраф у сумі 1546 грн. 96 коп.

20.12.2013 року Веселівським районним судом Запорізької області у цивільній справі № 313/1640/13-ц було винесено рішення, яким позовні вимоги позивача були задоволені частково та стягнуто з відповідача заборгованість по кредиту в сумі 1397 грн. 87 коп., процентів за користування кредитом в сумі 121 грн. 83 коп., заборгованість по комісії в сумі 845 грн. 68 коп. та судових витрат в суті 229 грн. 40 грн. У задоволенні вимог про стягнення пені в сумі 18 570 грн. 78 коп. та штрафу в сумі 1 546 грн. 96 коп. було відмовлено у звязку із пропуском строку позовної давності. Назване рішення суду не оскаржувалося та набуло чинності.

Постановою відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції від 12.01.2015 року ВП № 45966166 було відкрито виконавче провадження по виконавчому листу від 17.11.2014 року № 313/1640/13-ц, який виданий Веселівським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитом в сумі 2368,38 грн. та судовий збір в сумі 229,40 грн. На сьогодні, рішення суду вже виконано в повному обсязі.

Вимоги позовної заяви від 08.11.2015 року № б/н також засновані на кредитному договорі від 04.12.2007 року № ZPХRRX04440315 і в них ставиться питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 8 грн. 88 коп., заборгованості по процентам за користуванням кредитом в сумі 121 грн. 83 коп., заборгованості по комісії 848,68 грн., пені за період з 04.12.2007 року по 24.09.2015 року в сумі 27 066,78 грн., а також штраф у сумі 1902,31 грн.

Вимоги позовної заяви від 08.11.2015 року № б/н також засновані на кредитному договорі від 04.12.2007 року № ZPХRRX04440315 і в них ставиться питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 8 грн. 88 коп., заборгованості по процентам за користуванням кредитом в сумі 121 грн. 83 коп., заборгованості по комісії 848,68 грн., пені за період з 04.12.2007 року по 24.09.2015 року в сумі 27 066,78 грн., а також штраф у сумі 1902,31 грн.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, з приводу частини вимог позивача, а саме про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 8 грн. 88 коп., заборгованості по процентам за користуванням кредитом в сумі 121 грн. 83 коп., заборгованості по комісії 848,68 грн., пені за період з 04.12.2007 року по 22.08.2013 року в сумі 18 570,78 грн., а також штрафу у сумі 1546,96 грн. на сьогодні наявне рішення суду, яке набуло чинності.

Тому, оскільки є рішення, що набрало законної сили, ухвалене в спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, провадження у справі в частині вимог позивача, які стосуються стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 8 грн. 88 коп., заборгованості по процентам за користуванням кредитом в сумі 121 грн. 83 коп., заборгованості по комісії 848,68 грн., пені за період з 04.12.2007 року по 22.08.2013 року в сумі 18 570,78 грн., а також штраф у сумі 1546,96 грн. підлягають закриттю.

По-друге, вимоги щодо стягнення пені за період з 23.08.2013 року по 24.09.2015 року в сумі 8 496,00 грн. та штрафу в сумі 355,35 грн. не підлягають задоволенню, оскільки дана відповідальність не передбачена чинним договором.

Як зазначалося вище, кредитний договір від 04.12.2007 року № ZPХRRX0444031 складається із заяви позичальника, Тарифів та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам.

Згідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

З матеріалів доданих до заяви позивачем вбачається, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), відповідачкою не підписувались. Тому, в силу ст. 207 ЦК України, вони не є складовою частиною укладеного між сторонами договору і не можуть застосовуватися до даних правовідносин. До такої самої правової позицій прийшов Верховний суд України в постановах від 10.06.2015 року по справі № 6-698цс15, від 11.02.2015 року по справі № 6-240цс15.

В той же час, заява позичальника від 04.12.2007 року № ZPХRRX04440315 не містить чітко визначеного розміру пені. Тому, проведений позивачем розрахунок розміру неустойки є безпідставним.

Позивачем не надано належних і допустимих доказів, які свідчили б про те, що при підписані сторонами кредитного договору (заяви позичальника) діяли Умови надання споживчого кредиту в редакції, що передбачає відповідальність позичальника у вигляді штрафу.

Відповідно до примірника Умов, який був наданий відповідачу під час оформлення кредиту, розділ 5 Відповідальність сторін складався лише з 3 підпунктів (5.1, 5.2, 5.3) та не містив будь-яких умов щодо відповідальності позичальника у вигляді штрафу. Розмір пені складав лише 0,15% від суми простроченого платежу. Але в матеріалах даної цивільної справи наявний примірник іншої редакції, згідно до якої розділ 5 Відповідальність сторін вже складається з 6 підпунктів (5.1, 5.2, 5.3, 5.4, 5.5, 5.6). Розмір пені є більшим 0,5% від суми простроченого платежу, а також п. 5.3 Умов встановлює обовязок сплати позичальником штрафу у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Дата прийняття даної редакції на документі відсутня, що позбавляє можливості визначити час з якого вона має застосовуватися.

Суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими чинним законодавством та кредитним договором, що є достатньою підставою для відмови в задоволенні позову.

Судові витрати присудити відповідно до ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного та ст.ст.11,16,207,1054,1055 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 205,209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Відмовити у задоволенні в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені за

період з 23.08.2013 року по 24.09.2015 року в сумі 8 496,00 грн. та штрафу в сумі 355,35 грн.

Закрити провадження щодо частини позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 8 грн. 88 коп., заборгованості по процентам за користуванням кредитом в сумі 121 грн. 83 коп., заборгованості по комісії 848,68 грн., пені за період з 04.12.2007 року по 22.08.2013 року в сумі 18 570,78 грн., а також штрафу у сумі 1546,96 грн.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4

11.02.2016