Справа № 174/118/16-ц
п/с № 2/174/138/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Данилюк Т.М.,

за участі секретаря - Шарапової О.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про припинення права одного з подружжя на утримання,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про припинення права одного з подружжя на утримання.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебував у шлюбі з відповідачкою з 18.05.1995 року, зареєстрованого у відділі реєстрації актів громадянського стану Вільногірського міськвиконкому Дніпропетровської області. Спільних дітей з відповідачкою не мають. 09.12.2014 року, шлюб між подружжям розірвано. Згідно з рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 11.03.2015 року з нього стягуються аліменти на утримання непрацездатної колишньої дружини.

Просив суд припинити право відповідачки на аліменти, які були їй присуджені та утримуються з нього на її користь за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області в наслідок його неспроможності надавати матеріальну допомогу відповідачці у звязку з станом здоровя та матеріальними затратами повязаними з його лікуванням.

Позивач ОСОБА_5, в судовому засіданні позов підтримав повністю і в своїх поясненнях підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, та пояснив, що з 2007 року хворіє на тяжке захворювання серця та йому встановлено кардіостимулятор серця, з чим повязані матеріальні затрати на лікування. Окрім того потребує оперативного втручання через хворобу очей. Він є пенсіонером та отримує пенсію у розмірі приблизно 3500 грн., з них на лікування кожного місяця витрачає приблизно 1500-2000 грн. також значні кошти йдуть на комунальні послуги. Просив позов задовольнити та припинити стягувати з нього аліменти на утримання його колишньої дружини.

Представник позивача ОСОБА_2, підтримав позицію свого довірителя, вважав, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення у звязку з тим, що позивач є непрацездатним, так як є пенсіонером, має стійкі вади здоровя, через що підтримання нормального функціонування його організму тягне за собою значних матеріальних затрат, окрім того у відповідачки є син, який зобовязаний її утримувати, доказів на підтвердження того, що син є непрацездатним та не може її утримувати вона не надала.

Відповідачка ОСОБА_3, в судовому засіданні позов не визнала та заперечувала щодо припинення стягнення аліментів на її користь з колишнього чоловіка ОСОБА_5, так як вона є пенсіонером, інвалідом ІІ групи, отримує пенсію 1289 грн. 56 коп., інших доходів немає, з сином не підтримує відносини більше 18 років. Все своє здоровя витратила на позивача, жили в шлюбі довго, допомагали один одному. В 2007 році у ОСОБА_5 почалися проблеми з серцем, було зроблену операцію та встановлено йому кардіостимулятор. Так як сама дуже хворіє, що тягне значних матеріальних затрат, вважає що позивач взмозі сплачувати аліменти на її утримання, в тому розмірі, що присудив суд.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, в судовому засіданні підтримав позицію своєї довірительки та вважав, що не має підстав для припинення права ОСОБА_3 на аліменти, які сплачуються позивачем, так як вона є інвалідом та через вади здоровя потребує матеріального утримання з боку її колишнього чоловіка.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з п.2 ч.3 ст.82 СК України, право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: 2) платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу.

Так правова позиція постанови Верховного Суду України від 13.04.2016 року № 6-3066цс15 зазначає, що згідно з положеннями частин другої-четвертої статі 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобовязання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-КИ № 303600, від 18 травня 1995 року, позивач ОСОБА_6, зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 про що зроблено запис № 66, після укладення шлюбу відповідачкою було змінено прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_3. (а.с. 6)

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-КИ № 203609 від 09 грудня 2014 року, шлюб між подружжям було розірвано, про що складено відповідний актовий запис № 24. (а.с.7)

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 11.03.2015 року (заочним рішенням) з ОСОБА_5 стягуються аліменти на утримання непрацездатної колишньої дружини ОСОБА_3, в розмірі 1/10 частини з усіх видів його доходу. (а.с. 33-34).

Відповідно до ксерокопії пенсійного посвідчення виданого 03.09.2001 року за № 122284, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонером. (а.с.8)

Згідно з довідкою від 02 березня 2016 року за № 493 наданою Пенсійним фондом України УПФУ в м. Вільногірську Дніпропетровської області, ОСОБА_5, дійсно знаходиться на обліку в м. Вільногірську і отримує пенсію за віком при неповному пільговому стажі за списком № 1, зі зниженням пенсійного віку, у розмірі приблизно 3500 грн. на місяць. ( а.с. 9)

Відповідно до довідки від 10.12.2015 року за № 549, ОСОБА_5, 20.08.1941 р. н., дійсно перебуває на «Д» нагляді в сімейного лікаря КП «Вільногірський міський центр ПМСД». (а.с. 10)

Як вбачається з виписки з медичної карти хворого, ОСОБА_5, 20.08.1941 р. н., пенсіонер, з 01.11.2015 року по 01.12.2015 року перебував в лікарні на стаціонарі з діагнозом: Гіпертонія 2-го ступеню, високий тиск, мерехтлива аритмія, синусова брадикардія (а.с.11).

Відповідно до випски з епікризу № 2968, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, знаходився на стаціонарному лікуванні в відділку з 14.12.2015 року по 21.12.2015 року, з діагнозом: ИБС: Стабільна стенокардія, напруження ФК 2.НК 2А, гіпертонічна хвороба 2-го ступеню 3-ї категорії ризику (а.с. 12).

Також, відповідно до паспорту хворого з імплантованим електрокардиостимулятором, ОСОБА_5, дійсно робили оперативне втручання та установили йому кардіостимулятор та призначили нагляд і лікування у кардіолога по місцю проживання (а.с.13)

Відповідно до консультативного висновку кардіолога форми № 028/о затвердженої МОЗ України 14.02.2012 року за № 110 від 29.01.2016 року, ОСОБА_5, 20.08.1941 р. н., зазначено остаточний діагноз, а саме: гіпертонічна хвороба 2-го ступеню, ступінь АГ 2, ступень ризику дуже високий (а.с.14).

Відповідно до висновку окуліста від 18.12.2015 року, ОСОБА_5, поставлено діагноз, а саме, пост травматична катаракта сітчатки обох очей (а.с.15).

З дослідженої в судовому засіданні медичної карти амбулаторного хворого № 250426, 25.04.206р., ОСОБА_5 поставлено діагноз: початкова катаракта, в/к2 В глаукома правого ока, ускладнена катаракта (вірогідно внаслідок травми 20.03.2016 р.), в/к 2 С глаукома лівого ока та рекомендовано оперативне втручання.

Відповідно до наданих позивачем чеків на придбання ліків, які були призначені лікарями, вартість ліків на 10 днів приблизно становить 592 грн.72 коп.(а.с.55-56).

Відповідач ОСОБА_3 є пенсіонеркою, інвалідом ІІ групи за станом здоровя (а.с. 49,50), отримує пенсію в розмірі 1289 грн. 56 коп. на місяць, що підтверджується довідкою від 19.05.2016 р. (а.с.48), яка перевищує прожитковий мінімуму згідно Закону України «Про Бюджет України на 2016 рік».

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» визначено на 2016 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1208 гривень.

Окрім того, відповідачки ОСОБА_3 є повнолітній син - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, даний факт не заперечувався сторонами.

Стаття 51 Конституції України закріплює обовязок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Турбота може знаходити свій вияв у особистому догляді, наданні матеріальної допомоги, представництві, захисті прав та інтересів батьків у різних установах тощо.

Згідно ч.2 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Отже, відповідачка ОСОБА_3 має дорослого сина, який може та зобовязаний їй допомагати та отримує пенсію в розмірі, що забезпечує її прожитковий мінімум встановлений законом.

Беручи до уваги те, що позивач ОСОБА_5І є пенсіонером, з 2007 року непрацездатним, має значні вади здоровя (хвороба серця наявність каріостимулятора), які потребують матеріальних затрат, приблизно 1800 грн. в місяць, окрім того потребує оперативного втручання через хворобу очей, витрачає значні кошти на лікування та існування як людини взагалі, він є матеріально неспроможним надавати допомогу колишній дружині, так як допомоги потребує сам, а відповідачка ОСОБА_3, не зважаючи на те, що є інвалідом ІІ групи за станом здоровя, отримує пенсію, яка перевищує прожитковий мінімуму для осіб, які втратили працездатність, згідно Закону України «Про Бюджет України на 2016 рік», окрім того має повнолітнього сина, який зобовязаний її утримувати та допомагати.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку що позовну заяву ОСОБА_5 про припинення права одного з подружжя на утримання, слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ч.2 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3, на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 88, 212-215, 294, 367 ч.1 п.1 ЦПК України; п.2 ч.3 ст. 82 СК України, ,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про припинення права одного з подружжя на утримання - задовольнити в повному обсязі.

Припинити право ОСОБА_3 на аліменти, які були їй присуджені та утримуються з ОСОБА_5, на її користь за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 11.03. 2015 року, у розмірі 1/10 частин з усіх видів його доходу.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_5 551 грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Вільногірського міського суду

Дніпропетровської області : ОСОБА_9