Справа № 349/1265/15-ц
Провадження № 2/349/16/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31 березня 2016 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого-судді Поглод О.В., секретаря Боянівської Г.М., з участю сторін розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рогатині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Сторони перебували в шлюбі з 27 червня 2013 року по 10 вересня 2015 року. В шлюбі народився син ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач хоче поділити майно придбане під час шлюбу оскільки про добровільний його поділ вони не домовились. З ініціативи представника відповідача ухвалою суду від 24 листопада 2015 року до участі в справі залучено третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Позивач вважає, що поділу підлягає рухоме майно: телевізор «Лібертрон», плита електрична «Сатурн», велосипед, чайник електричний, тумба кухонна, пральна машина, кухонний комбайн «Браун», плитка для випічки «Ліберті», мікрохвильова піч «Аляска», підставка для посуди, холодильник «Атлант», замки для дверей 3шт., спальний набір, матрац ортопедичний, прихожа кутова, тумба для взуття, стіл, стілець, м»ягка частина, стільці, підставка для взуття, двері вхідні, вікно пластикове, тюль і штори, штори, карнизи 5 шт.,світильник, сервант «Цезар», світильник, світильник, килим, килимки,шліфувальна машинка, килим, супутникова антена, дрель «Стерн», металева сітка, бензопила, праска, дошка для прасування одягу, морозильна камера, кошти витрачені на поточний ремонт, всього на загальну суму 71 964 гривні.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, суду пояснили, що ОСОБА_1перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з червня 2013 року по вересень 2015 року, який розірвала в судовому порядку. В шлюбі народився син ОСОБА_11, який перебуває на її утриманні та вихованні. Перебуваючи у шлюбі вони з чоловіком придбали майно, яке є їх спільною власністю і яке позивач хоче розділити, оскільки добровільної згоди про його поділ вони не досягли. Поділу підлягає таке рухоме майно: телевізор «Лібертрон» вартістю1860 гривень, плита електрична «Сатурн» - 276 гривень, велосипед - 2200 гривень, чайник електричний - 400 гривень, тумба кухонна - 400 гривень, пральна машина - 700 гривень, кухонний комбайн «Браун» - 2100 гривень, плитка для випічки «Ліберті» - 1300 гривень, мікрохвильова піч «Аляска» - 1000 гривень, підставка для посуди - 450 гривень, холодильник «Атлант» - 4000 гривень, замки для дверей 3шт. - 800 гривень, спальний набір - 4000 гривень, матрац ортопедичний - 1300 гривень, прихожа кутова - 1450 гривень, тумба для взуття - 660 гривень, стіл - 1300 гривень, стілець - 150 гривень, м»ягка частина - 3600 гривень, стільці - 2200 гривень, підставка для взуття - 200 гривень, двері вхідні - 3000 гривень, вікно пластикове - 1500 гривень, тюль і штори - 1000 гривень, штори - 1000 гривень, карнизи 5 шт. - 600 гривень, світильник - 600 гривень, сервант «Цезар» - 3550 гривень, світильник - 1300 гривень, світильник - 800 гривень, килим - 2200 гривень, килимки - 600 гривень, шліфувальна машинка - 3 955 гривень, килим - 700 гривень, супутникова антена - 1600 гривень, дрель «Стерн» - 1000 гривень, металева сітка - 5500 гривень, бензопила - 1515 гривень, праска - 1300 гривень, дошка для прасування одягу - 450 гривень, морозильна камера - 3000 гривень. Крім того, вони зробили поточний ремонт будинку, огородили територію на що витратили ще біля 10 000 гривень. Всього загальна вартість придбаного ними майна становить 71 964 гривні, а її частка - 35 982 гривні. Позивач хоче щоб суд їй виділив телевізор «Лібертрон» вартістю 1860 гривень, велосипед вартістю 2200 гривень, кухонний комбайн «Браун» вартістю 2100 гривень, стільці вартістю 2200 гривень, сервант «Цезар» вартістю 3550 гривень та присудив половину суми, що залишилась за вирахуванням суми вказаних речей.

Просять суд позов задоволити.

Представник відповідача та третя особа на стороні відповідача позову не визнають. Суду пояснили, що телевізор «Лібертрон» був подарований відповідачу на його день народження і є його власністю, плита електрична «Сатурн», велосипед був куплений відповідачем ще до шлюбу і є його власністю, чайник електричний куплений третьою особою на стороні відповідача ОСОБА_3 і є її власністю, тумба кухонна, пральна машина куплена третьою особою ОСОБА_3 на стороні відповідача і є її власністю, кухонний комбайн «Браун» куплений третьою особою на стороні відповідача ОСОБА_3 і є її власністю, плитка для випічки «Ліберті», мікрохвильова піч «Аляска», підставка для посуди, холодильник «Атлант» » куплений третьою особою на стороні відповідача ОСОБА_3 і є її власністю, замки для дверей 3шт. куплені третьою особою на стороні відповідача ОСОБА_3 і є її власністю, спальний набір, матрац ортопедичний, прихожа кутова, тумба для взуття, стіл, стілець, м»ягка частина, стільці, підставка для взуття, двері вхідні, вікно пластикове куплене третьою особою на стороні відповідача ОСОБА_3 і є її власністю, тюль і штори, штори, карнизи 5 шт.,світильник, сервант «Цезар», світильник, світильник, килим, килимки,шліфувальна машинка, килим, супутникова антена, дрель «Стерн», металева сітка, бензопила, праска, дошка для прасування одягу, морозильна камера теж придбані за кошти відповідачів. Вказані позивачкою кошти нібито витрачені на поточний ремонт значно завищені. Просять суд звернути увагу, що позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі трохи більше двох років, за цей період ніде не працювала, оскільки перебувала в декретній відпустці та відпустці по догляду за дитиною до трьох років, відповідач отримував мінімальну заробітну плату і, виходячи з їх доходів, вони не могли придбати всі перечислені речі та ще витратитись на ремонт. Крім того, всі речі придбані під час шлюбу позивачка вже забрала , зокрема постільні приналежності, посуду, картини, також забрала частину речей , що не є власністю її сім»ї. Просять суд в позові відмовити.

Вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини:

З рішення про розірвання шлюбу вбачається, що сторони розірвали шлюб в судовому порядку 10 вересня 2015 року.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У ст. 61Сімейного кодексу України зазначено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

З позовної заяви вбачається, що позивач хоче поділити наступне рухоме майно: телевізор «Лібертрон» вартістю1860 гривень, плита електрична «Сатурн» - 276 гривень, велосипед - 2200 гривень, чайник електричний - 400 гривень, тумба кухонна - 400 гривень, пральна машина - 700 гривень, кухонний комбайн «Браун» - 2100 гривень, плитка для випічки «Ліберті» - 1300 гривень, мікрохвильова піч «Аляска» - 1000 гривень, підставка для посуди - 450 гривень, холодильник «Атлант» - 4000 гривень, замки для дверей 3шт. - 800 гривень, спальний набір - 4000 гривень, матрац ортопедичний - 1300 гривень, прихожа кутова - 1450 гривень, тумба для взуття - 660 гривень, стіл - 1300 гривень, стілець - 150 гривень, м»ягка частина - 3600 гривень, стільці - 2200 гривень, підставка для взуття - 200 гривень, двері вхідні - 3000 гривень, вікно пластикове - 1500 гривень, тюль і штори - 1000 гривень, штори - 1000 гривень, карнизи 5 шт. - 600 гривень, світильник - 600 гривень, сервант «Цезар» - 3550 гривень, світильник - 1300 гривень, світильник - 800 гривень, килим - 2200 гривень, килимки - 600 гривень, шліфувальна машинка - 3 955 гривень, килим - 700 гривень, супутникова антена - 1600 гривень, дрель «Стерн» - 1000 гривень, металева сітка - 5500 гривень, бензопила - 1515 гривень, праска - 1300 гривень, дошка для прасування одягу - 450 гривень, морозильна камера - 3000 гривень. Крім того, вони зробили поточний ремонт будинку, огородили територію на що витратили ще біля 10 000 гривень. Всього загальна вартість придбаного ними майна становить 71 964 гривні.

До позовної заяви позивачем долучено протокол огляду речей від 13.09.2015 року які були придбані в шлюбі, зробленого позивачкою, який в основному співпадає з переліком речей зазначених в позовній заяві, крім підставки для посуди вартістю 450 гривень, килимків вартістю 600 гривень, шліфувальної машинки вартістю 3 955 гривень, дрелі «Стерн» вартістю 1000 гривень, бензопили вартістю 1515 гривень, праски вартістю 1300 гривень, дошки для прасування одягу вартістю 450 гривень, морозильної камеру вартістю 3000 гривень, в якому перелічені речі не вказані та фото таблицю.

В фото таблиці , доданій до позовної заяви відсутні бензопила вартістю 1515 гривень, праска вартістю 1300 гривень, дошка для прасування одягу вартістю 450 гривень, морозильна камера вартістю 3000 гривень, які зазначені в позовній заяві, як речі, що підлягають поділу.

З акту складеного 10 лютого 2016 року депутатською комісією Козарівської сільської Ради, який визнають обидві сторони, встановлено відсутність на сьогодні таких речей як кухонний комбайн «Браун» - 2100 гривень, плитка для випічки «Ліберті» - 1300 гривень, килим - 2200 гривень, килимки - 600 гривень, бензопила вартістю 1515 гривень, праска вартістю 1300 гривень, дошка для прасування одягу вартістю 450 гривень, що мали б підлягати поділу, на загальну суму - 9465 гривень.

Згідно ст.70 Сімейного кодексу України - у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

В судовому засіданні не здобуто доказів, що сторони домовлялися про збільшення частку будь-кого з них, та не представлено шлюбного договору. Отже суд вважає частки спільного майна подружжя рівними.

Стаття 71 Сімейного кодексу України вказує на способи та порядок поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема:

1. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

2. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

3. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя.

4. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

5. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Ст. 57 Сімейного кодексу України передбачає, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:

1) майно, набуте нею, ним до шлюбу;

2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;

3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто;

4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації.

Особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя.

З свідоцтва про право власності на домоволодіння та витягу про державну реєстрацію прав вбачається, що власником домоволодіння в АДРЕСА_1 є ОСОБА_3

Представником відповідача доведено, що особистою власністю відповідача є наступне майно:телевізор «Лібертрон», який йому подарували день народження. Судом встановлено, що відповідач народився ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до видаткової накладної № ФВТ - 027289 від 14 вересня 2013 року телевізор придбано 14 вересня 2013 року. З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що телевізор йому подарували на його 30 річчя. З рішення Коломийського міськрайонного суду від 10 вересня 2015 року вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 27 червня 2013 року, тому покази позивачки, що телевізор подарований їм на весілля 15 жовтня 2013 року не відповідає іншим доказам, дослідженим судом і не може прийматися до уваги.

Суд встановив, що власністю третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 є наступне майно:

Замки дверні 3 штуки - товарний чек б/н за 2013 рік, холодильник «Атлант» - товарний чек № Д-00071419 від 24 квітня 2013 року (придбано до шлюбу), супутникова антена, товарний чек від 22 травня 2013 року(придбано до шлюбу), пральна машина «Донбас», видаткова накладна №ФВТ 027045 від 12 серпня 2013 року, двері вхідні, товарний чек б/н від 25 квітня 2014 року, тюль і штори ,товарний чек б//н від 12 квітня 2014 року, шліфувальна машинка, товарний чек б/н від 26 квітня 2014 року, карнизи 3 шт.,товарний чек б/н за 2014 рік, кухонний комбайн «Браун», товарний чек ВФТ № 251556 від 23.10. 2014 року, вікно пластикове - договір купівлі продажу за 2014 рік, чайник електричний, чек № ФВТ-235054 від26.12.2013 року, сітка 50*2,0*1,2 , накладна №135 від 11 серпня 2014 року з відміткою про оплату на суму1050 гривень, плита електрична «Сатурн»,техпаспорт від 08.11.2013 року, разом на загальну суму - 20 141 гривню. Власністю своєї сім»ї третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 вважає також і все інше майно, походження якого не може довести документально але яке підтверджується іншими доказами.

З показів свідка ОСОБА_6 вбачається, що в будинку за адресою АДРЕСА_1 проживали батьки відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 В будинку були всі необхідні речі для проживання. З 2014 року в будинку стали проживати ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_1 Бачила, як в вересні 2015 року ОСОБА_1 щось виносила з хати і грузила в машину. Чи то були меблі чи інші речі сказати не може.

Свідок ОСОБА_7 суду направила нотаріально засвідчені покази про те, 13 вересня 2015 року її сусідка ОСОБА_1 попросила її підписати аркуш паперу на якому був перелік майна, що було в хаті, пояснивши , що робить це на випадок крадіжки, оскільки в будинку ніхто не проживає. Протоколу опису майна придбаного у шлюбі вона не бачила і не підписувала. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали в будинку ОСОБА_8 приблизно з серпня 2014 року по червень 2015 року, а до цього часу проживали в м. Бурштині. Після переїзду в смт. Отинію Ще кілька разів приїжджала і щось забирала та просила її сказати, що коли вони поселилися в с. Козарі, то хата була пуста.

З нотаріально посвідченого пояснення ОСОБА_2 вбачається, що все що знаходиться в будинку і що там зроблено - придбано та зроблено за кошти його батьків. Спальний набір належить його братові ОСОБА_9 Чек на придбання меблів в магазині в м. Бурштині ні при покупці меблів, ні при їх доставці в с. Козарі ніхто не видавав.

З допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 вбачається, що він є власником магазину меблі в м. Бурштині. Восени минулого року до нього звернулася ОСОБА_1 і попросила його видати їй квитанції про придбання меблів та їх вартість. Пояснила, що це їй необхідно для виплати страхового відшкодування у зв'язку з пошкодженням речей. Перевіривши по зошиті доставки товару, продавець переконався, що такі речі дійсно доставлялись в с. Козарі до господарства ОСОБА_2, видав відповідний чек. Він пригадує, що покупцями були троє осіб старша жінка, її син та молода жінка, мабуть дружина сина, яка приходила по чек. На даний час не пригадує, хто розраховувався за меблі, а доставка проводиться, туди де вказує покупець та дає відповідні координати для зв»язку.

Суд не приймає до уваги документи надані позивачем : заяву про повернення товару від 15.11 2014 року, накладну від 27 серпня 2013 року на суму 380 гривень, накладну від о5.09.2013 року на суму 2678 гривень, накладну від 14 грудня 2013 року на суму 6 160 гривень, від 14 травня 2014 року на суму 4020 гривень, видаткову накладну від 22 січня 2015 року на суму 1470 гривень, рахунок фактуру 25 березня 2015 року на суму 142 гривні, рахунок фактуру від 26 березня 2015 року на суму 698 гривень 14 коп., рахунок фактуру від 26 березня 2015 року на суму 2305 гривень, рахунок фактуру від 30 березня 2015 року на суму 1734 гривні 98 коп., рахунок фактуру від 23 квітня 2015 року, пропозицію від 26.03.2015 року на суму 2 958 гривень, пропозицію салону магазину фантазія без дати на суму 784 гривні, оскільки вказані документи не є платіжними документами, не підтверджують придбання вказаних товарів саме позивачем, більшість із них не стосуються предмету спору.

З акту складеного 22 грудня 2015 року депутатською комісією Козарівської сільської Ради, який позивач не оспорював, вбачається, що при огляді житлового будинку встановлено, що в житлових кімнатах та коридорі здійснено просту побілку стін та стелі водо емульсією з додаванням кольору.

Виходячи з наведеного. суд також не приймає до уваги долучені позивачем товарні чеки від 3.10. 2013 року, три товарних чеки від 18.07.2013 року, 20 липня 2018 року,31 липня 2013 року, 28 серпня 2013 року, двадцять чотири чеки з магазину «епіцентр», оскільки вони не мають відношення до предмету даного спору та не підтверджують і не спростовують придбання речей, що позивач вважає спільною власністю сім»ї.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивач не довела, що перечислені нею речі, які нібито є спільною власністю їх сім»ї придбані ними за час шлюбу, та не надала доказів про те що ними проведено ремонт та його вартість. Хаотично набрані чеки, які не підтверджують виконання вказаних в позові ремонтних робіт не можуть вважатися доказом.

Керуючись ст.ст. 355,357,372 ЦК України, ст.ст.57,60,61,70,71 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 212, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи на

стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ майна подружжя відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня його проголошення.

Головуючий: Поглод О.В.