Справа № 463/221/15 Головуючий у 1 інстанції: Лакомська Ж.І.
Провадження № 22-ц/783/1319/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

секретар Бохонко Е.Р.,

З участю: представника позивача ОСОБА_2, представника ОСОБА_3-ОСОБА_4, ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_7 на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 16 листопада 2015 року у справі за позовом Бузулукської ОСОБА_8 до Державного підприємства «Інофрмаційний центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_3, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівські області, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9, третя особа: ОСОБА_5, про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації квартири, протоколу проведення електронних торгів, акту державного виконавця про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів , витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності,-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідачів Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства Юстиції України, ОСОБА_3, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9, третя особа: ОСОБА_5, про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації квартири, протоколу проведення електронних торгів, акту державного виконавця про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 12 січня 2015 року проведено прилюдні торги з реалізації арештованого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, загальною площею 63,5 кв.м., що належала їй на праві приватної власності. Організатором даних торгів було Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Дані торги були проведені за заявкою Личаківського ВДВС ЛМУЮ від 24 вересня 2014 року на реалізацію арештованого майна на підставі оцінки нерухомого майна. За результатами проведених торгів було реалізовано наведену вище квартиру. Оцінка вказаної квартири проводилась оцінювачем фізичною особою - підприємцем 30 квітня 2014 року. Вказує, що оцінка нерухомого майна на яке звернуто стягнення здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах. Оцінка майна є дійсною впродовж шести місяців з моменту її проведення незалежно від строків передання та реалізації майна, на яке звернуто стягнення, на прилюдних торгах, на момент прилюдних торгів для визначення вартості об»єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Крім цього, зазначала, що ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 18 травня 2015 року, яка залишена в силі ухвалою апеляційного суду Львівської області від 09 липня 2015 року визнано висновок про вартість об»єкту оцінки - квартири №9 в будинку в будинку №14 по вул. Васильченка в м. Львові, складеного ФОП 23.06.2014 року таким, що втратив чинність з 24.12.2014 року. Зазначає, що згідно протоколу №3648 проведення електронних торгів датою початку та завершення торгів є 12 січня 2015 року, тобто після втрати чинності наведеного вище висновку про вартість об»єкту оцінки, нового звіту про оцінку майна після спливу шестимісячного строку отримано не було, а тому просила визнати недійсними прилюдні торги з реалізації квартири, які проведено 12 січня 2015 року державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, визнати протокол №36487 проведення електронних торгів від 12 січня 2015 року, акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 22 січня 2015 року, свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів №131 від 23 січня 2015 року, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №32606642 від 23 січня 2015 року недійсними.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Визнано недійсними прилюдні торги з реалізації квартири АДРЕСА_2, загальною площею 63,5 кв.м., які проведено 12 січня 2015 року державним підприємством «Інформаційний центр»Міністерства юстиції України.

Визнано протокол №36487 проведення електронних торгів від 12 січня 2015 року, акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 22 січня 2015 року, свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів №131 від 23 січня 2015 року, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №3260664 від 23 січня 2015 року недійсними.

Стягнуто з Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області на користь Бузулукської - ОСОБА_10 243 грн.60 коп. судового збору.

Рішення суду оскаржили відповідач ОСОБА_3 та особа, яка не брала участі у справі, однак вважає, що даним рішенням порушуються його права та обов»язки ОСОБА_11.

Відповідач ОСОБА_3 в апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням, вважає його таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому таке підлягає скасуванню. Стверджує, що районний суд посилаючись на Висновки Верховного Суду України не в повній мірі з»ясував правову суть цих Висновків та надав їм поверхневу оцінку. Крім цього, судом не враховано роз»яснення надані в абз.2 п.30 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де зазначено, що під час розгляду справ про визнання публічних торгів недійсними і витребування майна в особи, яка придбала його на торгах, суд має дати оцінку тому, чи є порушення на які посилається позивач, суттєвими та чи вплинули вони на результат торгів. У зв»язку з цим позов про визнання публічних торгів недійсними пред»явлений особою, права і законні інтереси якої не були порушені внаслідок відступлення від встановленого законом порядку проведення торгів, і обгрунтовані такими обставинами позовні вимоги власника про витребування проданного на торгах майна задоволенню не підлягають. Відтак у справі, яка розглядається обов»язковою підставою для задоволення позову є встановлення ступеня порушеного права внаслідок проведення торгів по спливу шестимісячного строку, тобто розміру шкоди, яка завдана позивачу внаслідок проведення прилюдних торгів по спливу шестимісячного строку. Звертає увагу суду, що звіт про оцінку майна втратив чинність 23.12.2014 року, а прилюдні торги проведені 12.01.2015року, тобто по спливу лише 20 днів з моменту завершення строку його дії. За цей час курс іноземної валюти виріс лише на 0,57 %, а тому різниця в ціні, яка по суті і є матеріальним еквівалентом заподіяної шкоди становила лише 3272,49 грн. що не може вважатись суттєвою шкодою, яку слід обов»язково встановити для задоволення даного позову. В постановах Верховного Суду України №6-1884/цс15 від 18.11.2015 року та №6-1749цс15 від 25.11.2015 року зазначено, що головна умова, яка повинна бути встановлена судами - це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту якої є визнання прилюдних торгів недійсними. Щодо посилань позивача на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 18.05.2015 року, апелянт зазначає, що в постанові ВСУ від 24.10.2012 року у справі №6-116 цс12 зазначено, що порушення, допущені державним виконавцем, які в тому числі стосуються правил визначення вартості чи оцінки майна мають самостійний спосіб оскарженя й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Також зазаначає, що він є добросовісним набувачем, тому у відповідності до ч.2 ст.388 ЦК України майно не може бути у нього витребувано, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. У п.30 вищенаведеної Постанови Пленуму ВССУ зазначено, що у разі наявності підстав для визнання публічних торгів недійсними у первісний стан шляхом реституції повертаються сторони договору організатор торгів та їх переможець. Отже після цього майно підлягає повторному продажу з прилюдних торгів, а відтак задоволення позову про визнання торгів недійсними не може мати наслідок визнання самого свідоцтва та витягу з державного реєстру прав власності недійсними. Посилається на те, що позивачка протягом трьох місяців не проводила оплату за здійснення рецензії, що свідчить про зловживання нею своїми процесуальними обов»язками, що стало наслідком невчасного передання квартири на реалізацію саме через такі дії позивачки. Просить детально врахувати наведені обставини , а особливо те, що порушення, яке допущене лише на 20 днів не завдало і не могло завдати істотної шкоди для позивача, і допущене воно саме внаслідок зловживання останньою своїми правами, як сторони виконавчого провадження, скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_11 в апеляційній скарзі зазначає, що рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 16 листопада 2015 року порушуються його права та інтереси. Стверджує, що на момент ухвалення судом рішення та в даний час є власником спірної квартири, що підтверджується Витягм з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.10.2015 року. До участі у розгляді справи, судом першої інстанції він залучений не був. Вказаним рішенням порушуються його права та інтереси, як дійсного власника спірної квартири у спосіб витребування такої для її повтрного продажу з прилюдних торгів, а відтак вважає, що він вправі оскаржити дане рішення. Враховуючи дані обставини, судом допущено неповне з»ясування обставин справи, що мають значення для справи, що є підставою для скасування рішення у відповідності до п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України. Крім цього, зазначає, що задовольняючи позов суд першої інстанції в рішенні жодним чином не зазначив в чому полягало порушення прав позивача та не встановив, що його права дійсно порушені внаслідок проведення торгів по спливу шестимісячного строку дії звіту. Звертає увагу суду на те, що за наслідками розгляду справи в суді першої інстанції, позивач жодними доказами не довела факт порушення свого права, що суперечить вимогам ст.ст.10,60 ЦПК України. Така позиція узгоджується з висновком Верховного Суду України під час розгляду справи № 6-1749 цс15. Щодо вимоги про визнання недійснми витягу з Державного реєстру речових прав на нерухме майно про реєстрацію права власності №32606642 від 23.01.2015 року, зазначає, що такий спосіб захисту не передбачений ст.16 ЦК України, а відтак дана вимога задоволена судом безпідставно. Стверджує, що відносини, які виникають у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З вимог даного Закону випливає , що державна реєстрація права власності відбувається на підставі рішення державного реєстратора, а витяг з Державного реєстру прав є лише інфіормацією для її подальшого використання. Отже, за наявності не скасованого рішення державного реєстратора про реєстрацію прав, витяг, який є лише інформаційним документом не може бути визнаний недійсним. Крім цього, зазначає, що питання скасування рішення державного реєстратора відноситься до компетенції адімністративних судів. Враховуючи, що рішення державного реєстратора не скасовано, у суду не було правових підстав для визнання недійсним Витягу з державного реєстру прав. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_4 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З врахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилалася на те, що прилюдні торги з реалізації належного їй майна проведені з порушенням вимог ЗУ «Про виконавче провадження», а саме п.3 ст.58, оскільки вона не була належним чином повідомлена про результати визначення вартості майна. Крім цього, зазначала, що ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 18 травня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суджу Львівської області від 09 липня 2015 року висновок про вартість об»єкту оцінки-квартири №9 в буд.№14 по вул. Васильченка в м.Львові, складеного ФОП ОСОБА_12 від 23.06.2014 року визнано таким, що втратив чинність з 24.12.2014 року. Протоколом №3648 проведення електронних торгів, який сформовано 12.01.2015 року датою початку та завершення торгів є 12.01.2015 року після втрати чинності вищенаведеного висновку про вартість об»єкту оцінки. Вважала, що таке порушення є підставою для визнання торгів недійсними, а відповідно і документів, які були видані внаслідок проведення торгів.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що прилюдні торги з реалізації нерухомого майна проведені 12 січня 2015 року, тобто поза межами дії висновку про вартість об»єкту оцінки від 14.11.2014 року, а тому визнав прилюдні торги недійсними та як наслідок визнання прилюдних торгів недійсними визнано недійсним і оспорювані позивачем протокол №36487 проведення електронних торгів від 12 січня 2015 року, акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 22 січня 2015 року, свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів №131 від 23 січня 2015 року та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №32606642 від 23 січня 2015 року.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до правочинів купівлі-продажу, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України.

Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», при цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням.

Отже, дотримання нормативно-встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов'язковою умовою правомірності правочину.

Проте, сам по собі факт порушення порядку проведення прилюдних торгів не може бути безумовною підставою для визнання таких торгів недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Наслідком визнання результату прилюдних торгів, яким фактично є оформлений у вигляді протоколу про результати торгів договір купівлі-продажу, недійсним є повернення сторін договору купівлі-продажу продавця і покупця - до первісного стану, тобто реституція як спосіб захисту, що характерний для зобовязальних відносин.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-1884цс15 від 18 листопада 2015 року, яка у відповідності до ст..360-7 ЦПК України є обов»язковою та повинна враховуватись іншими судами.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 12 січня 2015 року було проведено прилюдні торги з реалізації арештованого майна, а саме квартири АДРЕСА_2, загальною площею 63,5 кв. м.,яка належала на праві власності позивачу, що підтверджується протоколом проведення електронних торгів №36487 (а.с.164 т.1).

На підставі протоколу проведення електронних торгів від 12.01.2015 року, акта державного виконавця про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна від 22.01.2015 року було проведено реєстрацію права власності на квартиру за відповідачем ОСОБА_3, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №32606642 від 23.01.2015 р. (а.с.165 т.1).

Відповідно до ч.1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Згідно ч.5 наведеної вище статті Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Відповідно до ч.5 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі не реалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна.

Судом першої інстанції під час розгляду справи враховані вищенаведені вимоги закону, однак такі не є достатніми підставами для визнання прилюдних торгів недійсними, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п.2, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

У статті 60 ч.1 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається з позовної заяви підставами позову є визнання прилюдних торгів недійсними у зв»язку з тим, що такі відбулися на підставі нечинної на момент проведення торгів оцінки майна, а відтак доказуванню в даній справі підлягає те, що вартість квартири, яка продана з прилюдних торгів стала значно більшою, що в разі доведення буде вважатися порушенням прав позивача.

Однак в силу вимог Цивільного процесуального кодексу України позивач не надала суду належних та допустимих доказів про те, що вартість квартири на момент проведення прилюдних торгів (по спливу закінчення чинності оцінки двадцять днів) значно збільшилася .

Звіт про незалежну оцінку вартості майна наданий ПП «Експерт-А» ( а.с. 24-44) не є належним доказом так як такий Звіт про незалежну оцінку вартості спірної квартири проведений на замовлення третьої особи по справі ОСОБА_5 При виконанні оцінки квартири АДРЕСА_3 експертом застосований порівняльний методичний підхід. Клопотання про проведення судової експертизи для визначення ринкової вартості квартири сторонами не заявлялося.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що внаслідок порушення порядку проведення прилюдних торгів, яке є незначним, права позивача не зазнали обмежень і шкоди внаслідок такого порушення їй завдано не було.

Судом першої інстанції не було враховано того, що виключно наявність шкоди, як правового наслідку порушення порядку є підставою для визнання недійсними результатів прилюдних торгів.

Крім цього, рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, які суд апеляційної інстанції не може усунути в процесі розгляду справи.

Як вбачається з апеляційної скарги особи, яка не була залучена до участі у справі, власником спірної квартири станом на день ухвалення рішення та в даний час є ОСОБА_11, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.166 т.2).

Відтак оскаржуване рішення у справі і породжені ним правові наслідки створюють реальне порушення прав та інтересів особи, яка будучи власником квартири не була залучена до участі у справі, і тим самим, була обмежена в захисті своїх прав від майбутнього витребування від неї квартири для повторної реалізації.

Відповідно до статті 309 ч.1 п.п.3,4 підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. п. 3,4, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 16 листопада 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_13 у задоволенні її позову про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації квартири, протоколу проведення електронних торгів, акту державного виконавця про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді А.В.Ніткевич

ОСОБА_14