Справа №717/514/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого - судді: Туржанського В.В.

при секретарі: Тихоненко І.В.

з участю:

представника відповідачів: ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічними позовами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" про здійснення перерахунку заборгованості та визнання договору поруки припиненим, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ „ПриватБанк" подало до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій, з врахування уточнених в судовому засіданні позовних вимог, просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №CVKWGA00008189 від 19.11.2007 року у розмірі 31262,87 долара США, яка складається із боргу по кредиту -19904,29 долара США, боргу по відсотках -8211,99 долара США, боргу по комісії -1247,21 долара США, штрафи -15,47 долара США (фіксована частина) та 1883,91 долара США (процентна складова) та заборгованість по пені в розмірі 134347 гривень 40 копійок. Стягнути солідарно з відповідачів судові витрати .

ОСОБА_2 подала до Кельменецького районного суду зустрічний позов у якому просить, захистити права споживача ОСОБА_2 шляхом поновлення порушеного права, а саме: зобов'язати ПАТ КБ „ПриватБанк" здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором №CVKWGA00008189 від 19.11.2007 року що був укладений між АТ „ПриватБанк" та ОСОБА_2 за кожний період нарахування платежів та за кожний період сплати заборгованості у відповідності до процентної ставки 11,04% річних. Захистити права споживача ОСОБА_2 шляхом поновлення порушеного права, а саме: зобов'язати ПАТ КБ „ПриватБанк" здійснити перерахунок заборгованості за тілом кредиту по договору№CVKWGA00008189 від 19.11.2007 року що був укладений між АТ „ПриватБанк" та ОСОБА_2 за кожний період нарахування платежів та за кожний період заборгованості у відповідності до отриманої суми кредиту 20 000 доларів США.

ОСОБА_3 подала до Кельменецького районного суду зустрічний позов у якому просить визнати з 15 листопада 2008 року припиненою поруку за договором поруки CVKWGA00008189 від 19.11.2007 року, який був укладений між ОСОБА_3 та ПАТ „КБ „ПриватБанк".

Представник позивача ПАТ КБ „ПриватБанк" в судове засідання не з'явився. Представник позивача Бацей Т.М. надіслала до суду заяву у якій просить слухання справи провести за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася.

Представник відповідачів ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав та підтримав зустрічні позови. Представник відповідачів пояснив, що банк незаконно збільшив відсоткову ставку до 13,08 % річних, а саме не обґрунтував підняття відсоткової ставки і не повідомив відповідачку. В первісному розрахунку заборгованості було вказано про зменшення відсоткової ставки до 12,58 % річних, а в другому вже без зменшення. Представник відповідачів вважає, що комісія нарахована неправильно, а саме комісія не може бути нарахована у доларах США. Неустойка нарахована за 3 роки, однак неустойка може бути нарахована тільки за один рік. Штрафи також можуть бути тільки в гривні. Представник відповідачів вважає, що банк не страхував позичальника і підробив платіжні документи, а саме ОСОБА_2 не доручала банку здійснювати платежі, укладені договори страхування діяли лише один рік. ОСОБА_1 вважає договір поруки припиненим, оскільки поручителя не повідомили про збільшення відсоткової ставки. Таким чином збільшилося зобов'язання без згоди поручителя. Представник відповідачів просить застосувати строки позовної давності по пені , по відсотках та по тілу кредиту. ОСОБА_1 просить зменшити розмір пені з врахуванням того, що відповідачка є одинокою матір'ю. ОСОБА_1 вказує, що в діях банку є нечесна підприємницька практика.

Судом були досліджені наступні докази: розрахунок заборгованості за договором №CVKWGA00008189 від 19.11.2007 року укладеного між ПриватБанком та клієнтом - ОСОБА_2 станом на 03.01.2015 року, повідомлення ПАТ КБ „ПриватБанк" №30.1.0.0/2-225 від 13.01.2015 року, копія реєстру згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листі від 05 січня 2015 року, копію кредитного договору №CVKWGA00008189 від 19.11.2007 року укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_2, копію договору поруки №CVKWGA00008189 від 19.11.2007 року укладеного між ПриватБанком і ОСОБА_3, копію заяви на видачу готівки №1 від 22 листопада 2007 року, копію листа ПриватБанку від 15.10. 2008 року, копію додаткової угоди №1/1-1 від 03.09.2010 року до договору №CVKWGA00008189 від 19.11.2007 року, копію заяви ОСОБА_2 про укладення договору особистого страхування від 19.11.2007 року, копія договору особистого страхування № CVKWLK00008189 від 19.11.2007 року, копію додатку №1 до договору страхування нерухомості №CVKWGA00008189 від 19.11.2007 року, копію договору страхування майна №CVKWGA00008189 від 19.11.2007 року, копію платіжного доручення №РТ028В2517 від 18.11.2008 року, копію платіжного доручення №254О від 18.11.2008 року, копію платіжного доручення №251А від 18.11.2008 року, копію платіжного доручення №РТ028В254L від 18.11.2008 року, копію платіжного доручення №РТ028В0DVG від 18.11.2009 року, копію платіжного доручення №РТ028В0DVC від 18.11.2009 року, копію платіжного доручення №РТ028В0DSX від 18.11.2009 року, копію платіжного доручення №РТ028В0DST від 18.11.2009 року, копію платіжного доручення №РТ028В0D6J від 18.11.2010 року, копію платіжного доручення №РТ028В0D6K від 18.11.2010 року, копію платіжного доручення №РТ028В0DBT від 18.11.2010 року, копію платіжного доручення №РТ028В0DBP від 18.11.2010 року, копію платіжного доручення №РТ028В0EUD від 18.11.2011 року, копію платіжного доручення №РТ028В0EUH від 18.11.2011 року, копію платіжного доручення №РТ028В0E83 від 18.11.2011 року, копію платіжного доручення №РТ028В0E7Z від 18.11.2011 року, копію платіжного доручення №РТ029В0L3Q від 19.11.2012 року, копію платіжного доручення №РТ029В0L3M від 19.11.2012 року, копію платіжного доручення №РТ026В0W5B від 16.11.2012 року, копію платіжного доручення №РТ026В0W57 від 16.11.2012 року, копію платіжного доручення №РТ029В0DM2 від 19.11.2013 року, копію платіжного доручення №РТ029В0EC4 від 19.11.2013 року, копію платіжного доручення №РТ029В0EC0 від 19.11.2013 року, копію платіжного доручення №РТ028В0DVC від 18.11.2009 року, висновок експерта №2478-К від 02.12.2015 року, копію додаткового договору №1 від 11.11.2009 року до кредитного договору №CVKWGA00008189 від 19.11.2007 року , розрахунок заборгованості за договором №CVKWGA00008189 від 19.11.2007 року укладеного між ПриватБАнком та клієнтом - ОСОБА_2 станом на 08.02.2016 року, копію рахунку №63 від 18 квітня 2016 року.

Судом встановлено, що 19 листопада 2007 року між комерційним банком „ПриватБанк", яке в подальшому реорганізоване в публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" (далі ПАТ КБ „ПриватБанк") та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №CVKWGA00008189. Згідно до цього договору ОСОБА_2 отримала кредит у сумі 20000 доларів США на споживчі цілі та 4125доларів США на оплату страхових платежів у випадку та в порядку передбачених пунктами 2.1.3 , 2.2.7 даного договору , зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 0,20% від суми наданого кредиту щомісяця в період оплати. Кредит було надано на строк до 19 листопада 2022 року. Згідно до п.п. 7.1. повернення кредиту здійснюється шляхом щомісячного внесення в період з 10 до 15 числа щомісячного платежу в сумі 269, 75 доларів США. Забезпеченням виконання договору зазначена іпотека будинку розташованого в смт Кельменці вул. Матросова буд. 25. Згідно до п. 7.4 договору у разі порушення позичальником обов'язків з погашення кредиту , позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні.

Згідно до пункту 2.1.3 укладеного між сторонами договору позичальник доручила банку щорічно перераховувати необхідну для цього суму згідно договорів страхування. Позивальник доручила банку одержувати в касі банку необхідну суму іноземної валюти готівкою, здійснити продаж у касі банку готівкової іноземної валюти отриману кошти зрахувати від імені позичальника на сплату чергового страхового платежу.

Згідно до пункт 4.5 укладеного між сторонами договору терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки - пені та штрафів, встановлено сторонами тривалістю 5 років.

Згідно до п. 5.4 укладеного між сторонами договору при порушенні позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань передбачених кредитним договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 гривень та 5% від суми позову.

Згідно до п. 2.3.1 укладеного між сторонами договору банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара до гривні встановленого НБУ на момент укладення даного договору, зміні облікової ставки НБУ, зміні розміру відрахування у страховий фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті по статистиці НБУ. При цьому банк надсилає позичальнику письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки.

Отже, між позивачем та відповідачкою відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов'язання.

19 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки, згідно до якого ОСОБА_3 надала поруку перед кредитором за виконання ОСОБА_2 своїх обов'язків за кредитним договором №CVKWGA00008189 від 19.11.2007 року. Згідно до даного договору поруки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

15 листопада 2008 року ПАТ КБ „ПриватБанк" в односторонньому порядку було змінено процентну ставку з 11.04 річних на 13.08 річних. Така зміна була проведена на підставі зміни облікової ставки НБУ.

11 листопада 2009 року між ПАТ КБ „ПриватБанк" та ОСОБА_2 був укладений додатковий договір до кредитного договору №CVKWGA00008189 від 19.11.2007 року. Згідно додаткового договору сторони змінили розмір відсотків на 1,09 % на місяць, строк повернення кредитних коштів змінено на 19.11.2027 року, період щомісячної сплати також змінено.

19.11.2007 року між ЗАТ „Страхова компанія „Інгостстрах" та ОСОБА_2 був укладений договір особистого страхування. Страховий платіж визначений в сумі 505 гривень на рік. Договір був укладений на період з 19.11.2007 року по 18.11.2008 року. Згідно пункту 11 цього договору, при бажанні страхувальника та сплаті страхового платежу, договір щорічно пролонгується на такий же строк до повного погашення кредитної заборгованості у разі сплати наступних страхових платежів.

19.11.2007 року між ЗАТ „Страхова компанія „Інгостстрах" та ОСОБА_2 був укладений договір страхування майна. Страховий платіж визначений в сумі 883 гривні 75 копійок на рік. Договір був укладений на період з 19.11.2007 року по 18.11.2008 року. Згідно пункту 11 цього договору, при бажанні страхувальника та сплаті страхового платежу договір щорічно пролонгується на такий же строк до повного погашення кредитної заборгованості у разі сплати наступних страхових платежів.

Станом на 08 лютого 2016 року відповідачка ОСОБА_2 не виконала в повному обсязі свої зобов'язання за кредитним договором, щодо оплати частки боргу у встановлений договором строк та не повернула позивачу основний борг в сумі 19904,29 долара США, заборгованість по відсотках в сумі 8211,99 долара США. Відповідачці нараховані штрафи в сумі 1883,91 доларів США (процентна складова) та 15,47 долара США (фіксована частина). Пеня склала 8314,7 долара США, що за розрахуноком позивача становить 134347 гривень 40 копійок.

Таким чином, відповідачка ОСОБА_2 порушила право банку на своєчасне повернення кредиту та процентів.

Вказані обставини стверджуються дослідженими судом доказами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 546, 553, 572 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, порукою та заставою.

Неустойка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог, у тому числі, про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Сторони кредитного договору досягли згоди про збільшення позовної давності до п'яти років за всіма вимогами і така домовленість за змістом і формою відповідає вимогам статті 6 і частини першої статті 259 ЦК України.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка востаннє сплачувала кошти в рахунок виконання зобов'язань за кредитним договором 24 жовтня 2012 року. Позов надійшов до суду 18 березня 2015 року. Таким чином суд вважає, що підстави для застосування строків позовної давності щодо неустойки, процентів та інших платежів за кредитним договором відсутні, оскільки строки позовної давності за жодною вимогою не порушені.

За правилами ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За змістом ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України „Про систему валютного регулювання та валютного контролю" порядок виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, тобто поряд зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за користування кредитом в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією.

Однак вказані положення можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом, та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення штрафних санкцій.

Враховуючи наведене, суд вважає, що винагороду за надання фінансового інструменту та штрафи за договором слід стягнути в гривні, шляхом визначення їх розміру за офіційним курсом гривні до долара США на момент винесення рішення. Станом на 07 червня 2016 року НБУ встановив офіційний курс гривні у розмірі 2498,5658 гривень за 100 доларів США.

Суд також враховує, що фіксований розмір штрафу визначений у сумі 250 гривень, а не 15,47 долара США.

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Якщо в договорі поруки можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

По справі встановлено, що забезпечене зобов'язання було змінено, розмір обсягу відповідальності поручителя ОСОБА_3 збільшився за відсутності її згоди на таку зміну.

Враховуючи наведене, суд вважає, що зустрічний позов ОСОБА_3 слід задовольнити та визнати припиненим договір поруки укладений між нею та КБ „ПриватБанк".

Така правова позиція закріплена в Постанові № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", постанові судових палат у цивільних та господарських справах ВСУ від 23 травня 2012 року, ухвалі колегії суддів Судової палати у цивільних справах ВСУ від 07 жовтня 2009 року.

Суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності по такій вимозі ОСОБА_3 Зокрема у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_3 дізналася про порушення своїх прав раніше ніж за три роки до звернення до суду.

Суд вважає, що у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 слід відмовити. Зокрема зміна відсоткової ставки відбулася на підставі укладеного між сторонами договору до набрання чинності законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку". Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачка після листопада 2008 року в повному обсязі сплачувала поточні платежі за кредитним договором відповідно до нової відсоткової ставки, отже була повідомлена про зміну відсоткової ставки. Крім того, 11 листопада 2009 року між ПАТ КБ „ПриватБанк" та ОСОБА_2 був укладений додатковий договір до кредитного договору №CVKWGA00008189 від 19.11.2007 року. Згідно додаткового договору сторони за спільною згодою змінили розмір відсотків на 1,09 % на місяць та змінили строк повернення кредитних коштів. Таким чином підстави для перерахунку всіх платежів за договором згідно розміру відсотків 11,04 % річних за всі роки відсутні.

Суд також бере до уваги, що по справі було призначено економічну експертизу з метою перевірки визначеного позивачем розміру заборгованості за кредитним договором. Однак ОСОБА_2 не оплатила таку експертизу і ухвалу про призначення експертизи було скасовано. Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні докази того, що заборгованість за кредитним договором визначено неправильно.

Судом встановлено, що банком щорічно перераховувались кошти згідно договорів страхування. При цьому суд бере до уваги, що у договорах страхування передбачено можливість продовження строку їх дії. ОСОБА_5 не повідомила банк про свою відмову від продовження укладених договорів страхування і відповідно про те, що відсутні підстави для перерахування коштів в рахунок страхових платежів. Згідно п. 2.2.7 кредитного договору у випадку не подання позичальником банку підтверджуючого документу про сплату чергових страхових платежів по погоджених з банком договорам страхування, банк сплачує страхові платежі за рахунок кредиту.

Суд також враховує, що ст. 3 ЦК України у якості загальної засади цивільного законодавства передбачено принцип свободи договору. Відповідно до статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Така правова позиція закріплена в ухвалі ВССУ від 15 квітня 2015 року.

Суд вважає, що у зменшенні розміру пені слід відмовити. Зокрема згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тобто, законодавцем передбачено дві підстави для зменшення неустойки за рішенням суду: 1) значне перевищення розміру збитків та 2) за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В даному випадку розмір пені не перевищує розмір збитків. В матеріалах справи відсутні докази інших обставин, які б мали істотне значення для зменшення пені.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк" слід задовольнити частково. З відповідачки ОСОБА_2 слід стягнути 19904 долари 29 центів США в рахунок заборгованості по тілу кредиту, 8211 доларів 99 центів США в рахунок заборгованості по відсотках, 31162 гривні 36 копійок винагороди за надання фінансового інструменту, 47320 гривень 73 копійки в рахунок штрафів за порушення строків платежів та 134347 гривень 40 копійок в рахунок пені. З ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" слід стягнути 3654 гривні в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору.

Суд вважає, що з ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути 60 копійок судового збору. Визначаючи розмір судового збору, який слід стягнути на користь держави з ОСОБА_3 суд враховує, що позов було подано до суду до 01 вересня 2015 року. Згідно до Закону України „Про судовий збір" з редакції чинній на момент подання позову до суду розмір судового збору становив 243 гривні 60 копійок. ОСОБА_3 сплатила лише 243 гривні.

На підставі ст. ст.ст. 3,6, 11, 16, 526, 530, 533, 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 15, 79, 80, 84, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" 19904 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот чотири) долари 29 (двадцять дев'ять) центів США в рахунок заборгованості по тілу кредиту, 8211 (вісім тисяч двісті одинадцять) доларів 99 (дев'яносто дев'ять) центів США в рахунок заборгованості по відсотках, 31162 (тридцять одну тисячу сто шістдесят дві ) гривні 36 (тридцять шість) копійок винагороди за надання фінансового інструменту, 47320 (сорок сім тисяч триста двадцять) гривень 73 копійки в рахунок штрафів за порушення строків платежів та 134347 (сто тридцять чотири тисячі триста сорок сім) гривень 40 (сорок ) копійок в рахунок пені.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору.

У задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" до ОСОБА_3 - відмовити повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" про визнання договору поруки припиненим - задовольнити повністю.

Визнати припиненим договір поруки укладений 19 листопада 2007 року між ОСОБА_3 та публічним акціонерним товариством комерційний банк „ПриватБанк".

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" про здійснення перерахунку заборгованості - відмовити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" на користь ОСОБА_3 243 (двісті сорок три) гривні в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Кельменецький районний суд. Особи які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: