Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/392/16-ц Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 47 Доповідач Товянська О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого: судді Товянської О.В.

суддів: Микитюк О.Ю., Кочетова Л.Г.

при секретарі: Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Житомирського районного суду Житомирської області від 29 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

В лютому 2016 року ОСОБА_1звернулась до суду з позовом. Просила, зокрема, визнати дії Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо розгляду її звернень про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки та передачі її у власність ОСОБА_2 неправомірними та зобов'язати даного відповідача розглянути такі звернення.

Ухвалою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 29 лютого 2016 року відмовлено у відкритті провадження в частині зазначених вимог до ГУ Держгеокадастру.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14.01.2016р., яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2016р., закрито провадження в адміністративній справі №806/5286/15 за її позовом до ГУ Держгеокадастру. Таким чином, вирішення таких спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 1 ст.17 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в т.ч. на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень згідно з п.7 ч.1 згаданої статті КАС - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в т.ч. на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.6 ст.319 ЦК України держава не втручається у здійснення власником права власності, тобто пряме адміністрування з боку органів влади є неприпустимим.

За своїм змістом і правовим характером позовні вимоги мають всі ознаки реалізації власником права на користування та розпорядження майном (земельною ділянкою). У спірних правовідносинах існує спір з державним органом не лише з приводу оскарження його рішення щодо передачі у власність спірної земельної ділянки, а і з приводу права власності на земельну ділянку. Тобто між сторонами існує спір про право, що в свою чергу виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства, а підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ст.ст.55,124). Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950р.), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що процесуальні права позивачки є порушеними і таке порушення є правовою підставою для скасування судового рішення з направленням справи для продовження розгляду відповідно до п.4 ст.311 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,311-315,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Житомирського районного суду Житомирської області від 29 лютого 2016 року скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: