Справа № 285/4405/15-ц
провадження № 2-р/285/2/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді - Помогаєва А.В., за участі секретаря Сарган О.А., представника ВДВС Новоград-Волинського МУЮ ОСОБА_1,

розглянувши заяву ВДВС Новоград-Волинського МУЮ про роз`яснення рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

18.03.2016 р. Новоград-Волинським міськрайонний судом винесена ухвала про забезпечення позову шляхом відібрання у ОСОБА_2 малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та передання дітей ОСОБА_5 до вирішення справи по суті.

31.03.2016 р. ВДВС Новоград-Волинського МУЮ звернулись до суду з поданням про розяснення вищевказаної ухвали, а саме просили розяснити рішення суду в частині відібрання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка відмовляється повертатись до матері ОСОБА_5

В судовому засіданні представник ВДВС Новоград-Волинського МУЮ свою заяву підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що рішення суду виконано частково, - одна дитина передана матері, а інша відмовляється йти до неї.

Стягувач та боржник у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Неявка не перешкоджає розгляду заяви про розяснення рішення.

Суд, вивчивши заяву та заслухавши пояснення державного виконавця, дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

18.03.2016 року Новоград-Волинським міськрайонним судом винесена ухвала та видано виконавчий лист про відібрання у ОСОБА_2 малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та передати ОСОБА_5 до вирішення справи по суті.

22.03.2016 року постановою державного виконавцем ВДВС Новоград-Волинського МУЮ ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження №50580575.

Ухвала суду виконана частково стягувачу передано ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Інша дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не була передана матері у звязку з відмовою дитини.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 30.03.2016 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про відібрання дітей задоволено та відповідно до ст. 367 ЦПК рішення допущено до негайного виконання.

Відповідно до вимог ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

З пояснень державного виконавця вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовилась повертатись до матері ОСОБА_5

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 77 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішення про відібрання дитини державний виконавець провадить виконавчі дії за обов'язковою участю особи, якій дитина передається на виховання, із залученням представників органів опіки і піклування.

З пояснень державного виконавця вбачається, що до проведення виконавчих дій не було залучено органи опіки і піклування, залучення яких також є обовязковим згідно п. 2.4. Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Також згідно п. 8.5 вказаної Інструкції при виконанні рішення про відібрання дитини не допускається застосовувати до дитини заходи фізичного впливу.

Згідно зі ст. 9 Конвенції про права дитини, державні органи забезпечують щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Рішення суду про відібрання дитини ґрунтується на висновках щодо належного способу захисту прав дитини. У випадку, якщо дитина через свій психоемоційний стан не бажає підкоритись вимогам батьків або посадових осіб виконавчої служби, поведінка дитини не може бути підставою для припинення виконання рішення суду. У такому випадку до дитини слід застосувати заходи педагогічного характеру, з метою спонукання її до вчинення дій спрямованих на виконання рішення суду. Для цієї мети законом передбачена участь представників органу опіки і піклування під час здійснення виконавчих дій. Якщо дитина добровільно не піддається впливу відповідних фахівців, державний виконавець зобовязаний вжити заходів для примусового переміщення дитини за місцем проживання матері. При цьому він зобовязаний утриматись від будь-яких дій, які можуть завдати дитині фізичних пошкоджень або болю. Також є неприпустимим висловлювання на адресу дитини образ або погроз. Контроль за захистом прав дитини під час виконавчих дій згідно чинного законодавства України покладається на уповноважених осіб органу опіки і піклування.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що заява ВДВС Новоград-Волинського МУЮ підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 221 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Розяснити, що відповідно до ухвали Новоград-Волинського міськрайонного суду № 285/4405/15-ц від 18.03.2016 року та рішення від 30.03.2016 року за тією ж справою, суд постановив відібрати у ОСОБА_2 малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та передати ОСОБА_5 за місцем її проживання.

Під час здійснення виконавчих дій з участю дитини є обовязковою присутність представника органу опіки і піклування.

У випадку, якщо дитина через свій психоемоційний стан не бажає підкоритись вимогам батьків або посадових осіб виконавчої служби, до дитини слід застосувати заходи педагогічного характеру, з метою спонукання її до вчинення дій, спрямованих на виконання рішення суду.

Якщо дитина добровільно не піддається впливу відповідних фахівців, державний виконавець зобовязаний вжити заходів для примусового переміщення дитини за місцем проживання матері. При цьому він зобовязаний утриматись від будь-яких дій, які можуть завдати дитині фізичних пошкоджень або болю. Також є неприпустимим висловлювання на адресу дитини образ або погроз.

Контроль за захистом прав дитини під час виконавчих дій згідно чинного законодавства України покладається на уповноважених осіб органу опіки і піклування.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У випадку, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Помогаєв А.В.