Провадження № 22-ц/779/1383/2016
Головуючий у 1 інстанції Мелещенко Л. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я.Д.

суддів: Максюти І.О., Фединяка В.Д.

секретаря Капущак С.В.

з участю: апелянта ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3

представника банку - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів за договорами банківського вкладу, - за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду від 08 квітня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2015 року ОСОБА_6 звернулась в суд з зазначеним позовом, обґрунтувавши тим, що нею з ПАТ «Дельта Банк» на протязі 2014 роки було укладено 6 договорів банківського вкладу на суму 765 000 грн. Проте, на вимогу повернути дані кошти, її повідомлено, що ПАТ «Дельта Банк» на підставі постанови Правління НБУ від 02.03.2015 року віднесено до категорії неплатоспроможних, запроваджено тимчасову адміністрацію та виплати грошових вкладів будуть проводитись згідно з ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». 20 червня 2015 року позивач отримала готівкою через ПАТ філії АТ «Укрексімбанк» у м. Полтава 200 000 грн. Оскільки банком не виконане грошове зобовязання належним чином на вимогу вкладника, просила стягнути з ПАТ «Дельта Банк» 565 000 грн. банківських вкладів та відсотків по вкладах за користування коштами в розмір 91 350,65 грн. згідно укладених договорів.

Ухвалою від 28 січня 2016 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08 квітня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, вважаючи його необгрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, представник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу. Вказує, що суд безпідставно відмовляв в клопотаннях позивача про витребування доказів отримання від відповідача коштів. Вказує, що позивач не могла отримувати депозитні кошти, оскільки її платіжна картка була заблокована. Проте, суд констатував, що з виписки по особовим рахункам вбачається, що після закінчення строку дії банківського вкладу кошти виплачуються шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки. Суд здійснив формальний розгляд справи, поклавши дане твердження в основу свого рішення. Вважає, що посилання суду на ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є необґрунтованим внаслідок того, що примусове стягнення коштів та звернення стягнення на майно відповідача може бути здійснене після припинення тимчасової адміністрації, припинення банку як юридичної особи. Вказує, що права позивача є порушеними і підлягають захисту шляхом задоволення позову. Тому просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Даним вимогам законодавства оскаржуване рішення відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з того, що у ПАТ «Дельта Банк» введено тимчасову адміністрацію, що унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З даним висновком колегія суддів погоджується.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 на протязі 2014 року залучила в банк шість вкладів на загальну суму 765 000 грн. Так, 08 січня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_2, укладений договір № 2538 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-line», згідно з умовами якого сума вкладу складає 100 000,00 грн., під 22 процентів річних до 13 січня 2015 року включно . 23 травня 2014 року, укладений договір № 001-16510-230514 банківського вкладу (депозиту) «8 років разом» у гривнях, відповідно до умов якого сума вкладу складає 100 000,00 грн., з процентною ставкою 25,5 процентів річних до 19 листопада 2014 року включно. 04 червня 2014 року укладений договір № 002-16510-04064 банківського вкладу (депозиту) «8 років разом» у гривнях, за яким сума вкладу складає 200 000,00 грн., процента ставка на суму вкладу становить 25,5 процентів річних, до 01 грудня 2014 року включно. 09 липня 2014 року укладений договір № 001-16510-090714 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» (для пенсіонерів) у гривнях, відповідно до умов якого сума вкладу складає 165 000,00 грн., з процентною ставкою 21,75 процентів річних до 05 січня 2015 року включно. 18 серпня 2014 року укладений договір № 001-16510-180814 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» (для пенсіонерів) у гривнях, за умовами якого сума вкладу складає 100 000,00 грн., з процентною ставкою 21,75 процентів річних до 14 лютого 2015 року включно. 19 листопада 2014 року укладений договір № 806 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний on-line» у гривнях, згідно з умовами якого сума вкладу складає 100 000,00 грн., процента ставка на суму вкладу становить 21,5 процентів річних, вклад залучається по 19 грудня 2014 року включно.

ОСОБА_2 18.02.2015 року зверталася до відповідача з заявою про повернення депозиту на загальну суму 765 000,00 грн., проте як вбачається з квитанції від 20 червня 2015 року отримала 200 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Тобто випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

З обставин справи вбачається, що постановою правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням виконавчої дирекції ОСОБА_5 гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу ОСОБА_5 гарантування вкладів фізичних строком на три місяці: з 03 березня до 02 червня 2015 року. Згідно з підпунктами 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи ОСОБА_5 банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Відмовляючи у задоволенні позову суд правильно застосував до спірних правовідносин положення ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та дійшов обґрунтованого висновку про те, що у зв'язку із запровадженням тимчасової адміністрації та встановлення процедури виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку, вимоги позивача про стягнення грошових коштів за депозитними договорами з відповідача у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не підлягають задоволенню.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обставини справи з'ясовано всесторонньо і повно та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.303,307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 08 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Я.Д. Горблянський

ОСОБА_7

ОСОБА_8