СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-н/759/36/16
ун. № 759/3548/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м.Києва Семаніва Ю.В., вивчаючи матеріали заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до Державного підприємства "Укршахтгідрозахист" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати доходів,

В С ТА Н О В И В:

Представник заявника - ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12 березня 2016 року вищевказану заяву залишено без руху та надано п'ятиденний строк для усунення недоліків, з підстав ненадання оригіналу довідки про заборгованість та необхідності уточнення заяви щодо процесуального статусу сторін.

Заявнику ОСОБА_3 направлялась копія ухвали суду, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення від 28.03.2016, про отримання поштового повідомлення особисто ОСОБА_3

Станом на 15 квітня 2016 року вказані в ухвалі суду недоліки заявником не усунуто.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожнадержава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладнийрух. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним ( Рішення Суду у справі " Жоффре де ля Прадель проти Франції " від 16 грудня 1992 року).

У відповідності до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений судом строк не виконає у повному обсязі вимоги викладені в ухвалі про усунення недоліків, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачу.

Відповідно до приписів п. 4 ч. 3 та ч. 5 ст. 121 ЦПК України, заява повертається у випадку не підсудності цьому суду, та одночасно роз'яснює, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ч. 2,3,5 ст. 121 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до Державного підприємства "Укршахтгідрозахист" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати доходів- визнати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення заяви надіслати заявнику разом із заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Семаніва