Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8226/15-ц Провадження №2/711/146/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 року Придніпровський районний суд м . Черкаси в складі :

- головуючого Клочко О.В.

- при секретарі Литовченко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м . Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коваленко / ОСОБА_1 / ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про розподіл боргів подружжя

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_4 про розподіл боргів подружжя. Відповідно до наданого суду витягу з паспорту громадянина України та свідоцтва про шлюб, встановлено , що на теперішній час прізвище відповідачки ОСОБА_4 Коваленко.

В ході розгляду справи до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено ОСОБА_3.

Позовні вимоги позивачем ОСОБА_1 обґрунтовуються тим , що 19.02.2005 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, який рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси від 05.09.2014 року розірвано.

Після цього , Коваленко / ОСОБА_1 / О.О. звернулася до суду з позовом до нього про поділ спільного майна подружжя .

Рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси від 18 листопада 2014 року у справі № 2/711/2923/14 за Коваленко / ОСОБА_1 / О.О. визнано право власності на 60% квартири АДРЕСА_1 в м . Черкаси , а на решту 40% квартири за ним.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 05.01.2015 року рішення Придніпровського районного суду м . Черкаси від 18 листопада 2014 року змінено в частині визначення розміру часток у спільному майні подружжя та визнано за Коваленко / ОСОБА_1 / О.О. право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 м . Черкаси, та за ним 1/2 частини вказаної квартири.

Судовим рішенням встановлено , що дана квартира є спільним майном подружжя і вона була придбана в період їхнього перебування їх у шлюбних відносинах.

Рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси від 03.07.2015 року, яке набрало законної сили , за позовом ОСОБА_3 до нього про стягнення боргу за договором позики з нього стягнуто 700 000,0 гривень .

За вказаним рішенням суду встановлено , що між ним та ОСОБА_3 01.09.2008 року було укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_3 надав йому позику у розмірі 700 000,0 гривень строком на пять років на придбання квартири для потреб сім,ї, суму позики він мав повернути 01 вересня 2013 року.

Оскільки він , як позичальник , не виконав умови договору позики, позикодавець змушений звернутися до суду з позовом про стягнення боргу за цим договором.

Вважає, що грошові кошти, які були стягнуті за вказаним рішенням суду від 03.07.2015 року із нього , є спільним боргом подружжя, так як були використані на користь інтересів сім,ї, а тому, борг має бути сплачений в рівних частинах, як ним , так і Коваленко / ОСОБА_1 / О.О.

Це обґрунтовується тим , що в період їхнього спільного проживання у шлюбі ними було вирішено придбати квартиру для проживання їхньої родини.

На той період часу Коваленко / ОСОБА_1 / О.О. ніде не працювала і займалась вихованням їхньої спільної доньки, а він в період з 2001 року по 2011 рік працював на ПП «Агро сервіс» спочатку у якості менеджера, а потім начальником відділу продажу, його заробітна плата становила від 1500,0 до 2000,0 гривень у місяць.

Таким чином , у їхньої родини не було можливості за свої власні кошти придбати квартиру, а тому, у вересні 2008 року він звернувся до близького приятеля їхньої родини ОСОБА_3 з проханням надати позику у розмірі 700 000,0 грн.

Після отримання позики, 13.10.2008 року між ним, ТОВ «Київська компанія з управління активами» та ТОВ «Київська фондова компанія» було укладено договір № Б-13/10-1Ч1 ИФ купівлі продажу цінних паперів.

Відповідно до умов вказаного договору:

п.2.1 продавець зобовязується передати у власність покупця, а покупець на умовах цього договору зобовязується прийняти та оплатити пакет цінних паперів / лот /

п.2.3 відповідно до інформації про випуск облігацій при погашенні лоту облігацій,купівля продаж якого є предметом цього договору, власник лоту має право оформити право власності на наступний обєкт нерухомості квартиру № 112, що розташована по вул.. Сержанта Жужоми 7 в м . Черкаси загальною площею 113,90 кв.м.

п.3.2 вартість лоту визначена у розмірі 521 662,0 гривень

п.4.1 покупець здійснює оплату вартості лоту у безготівковій формі шляхом перерахування коштів в національній валюті України з власного рахунку або через касу банку на поточний рахунок продавця.

Між ним та ВАТ «Кредобанк» укладено договір банківського рахунку за яким , йому було відкрито поточний рахунок № 487 у національній валюті для переказу грошових коштів.

15.01.2009 року між сторонами було підписано акт звірки розрахунків, за змістом якого вказано , що на дату складання акту покупець здійснив повну оплату вартості лоту цінних паперів придбаних згідно договору і розбіжності в розрахунках відсутні.

23 лютого 2010 року рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради вказана квартира була передана йому у власність.

Таким чином , лише завдяки отриманим у позику коштам він міг придбати житло для своєї родини.

Сума коштів, яка залишилась після купівлі квартири була використана на ремонт житла.

Оскільки він не зміг виконати зобовязання по виплаті позики , ОСОБА_3 звернувся до суду про стягнення боргу.

На теперішній час він має виконати зобовязання по поверненню 700 000,0 грн., які були ним взяті для купівлі квартири, яка визнана спільним майном подружжя та поділена між ними порівну.

Виходячи з викладеного, вважає, що його боргове зобовязання за рішенням суду від 03.07.2015 року має бути визнано спільним боргом подружжя і розподілено між ними як і майно порівно.

Відповідно до частини 4 ст. 65 СК України договір , укладений одним із подружжя в інтересах сім,ї створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім,ї.

Відповідно до частин 1,2 ст.73 СК України за зобовязаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі.

Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено , що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім,ї і те , що було одержане за договором, використано на її потреби.

Аналіз норм сімейного законодавства надає підстави для висновку, що при покладенні обовязку на одного із подружжя, який не був стороною у договорі позики, доказуванню підлягає укладення договору позики та отримання позики для потреб сім,ї та інтересів сім,ї.

Правовий режим майна, отриманого одним із подружжя за зобовязаннями, залежить від тієї мети, за досягнення якої діяла ця особа.

Таке правило закріплено в ч.3 ст.65 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім,ї, то гроші, інше майно, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Якщо той з подружжя, який отримав майно за договором, діяв в спільних інтересах подружжя, то вважається, що отримане майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності.

Кошти , які він отримав як позику у ОСОБА_3 були використані для потреб сім,ї, а саме , на придбання житла , а тому , просив суд борг у розмірі 700 000,0 грн., що виник у нього внаслідок винесення рішення Придніпровського районного суду м . Черкаси від 03.07.2015 року, і який з нього стягнуто на користь ОСОБА_3 визнати спільним боргом подружжя.

Визнати за Коваленко / ОСОБА_1 / О.О. борг за вказаним рішенням суду у розмірі 350 000,0 грн. та зобовязати її виконати рішення суду від 03.07.2015 року спільно з ним та сплатити грошові кошти у розмірі 700 000,0 грн. на користь ОСОБА_3 в рівних частинах по 350 000,0грн.

До початку розгляду справи по суті позивачем уточнено позовні вимоги та надано заяву від 29.03.2016 року , в якій просив суд визнати борг у розмірі 700 000,0 гривень, що виник у нього за рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси від 03.07.2015 року про стягнення на користь ОСОБА_3 суми позики спільним боргом подружжя його та Коваленко / ОСОБА_1 / ОСОБА_2.

Також, просив суд визнати за Коваленко / ОСОБА_1 / ОСОБА_2 1/2 частину боргу, який стягнутий із нього на користь ОСОБА_3 за рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси від 03.07.2015 року у розмірі 350 000,0 гривень та визнати за ним 1/2 частину боргу, який стягнутий із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 за рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси від 03.07.2015 року у розмірі 350 000,0 гривень.

Крім того, просив суд стягнути з Коваленко / ОСОБА_1 / ОСОБА_2 на його користь грошові кошти у розмірі 350 000,0 гривень та стягнути з Коваленко / ОСОБА_1 / ОСОБА_2 на його користь судові витрати у розмірі 3654,0 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали.

Представник відповідачки Коваленко / ОСОБА_4 / ОСОБА_6 позовні вимоги не визнав.

Представник третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3 ОСОБА_7 проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

За обставинами справи , встановлено , що 19.02.2005 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою Коваленко / ОСОБА_1 / О.О. було зареєстровано шлюб, який рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси від 05.09.2014 розірвано.

За позовними вимогами Коваленко / ОСОБА_4 до ОСОБА_1 рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси від 18 листопада 2014 року у справі № 2/711/2923/14 за Коваленко / ОСОБА_1 / О.О. визнано право власності на 60% квартири АДРЕСА_1 в м . Черкаси , а на решту 40% квартири за ОСОБА_1.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 05.01.2015 року рішення Придніпровського районного суду м . Черкаси від 18 листопада 2014 року змінено в частині визначення розміру часток у спільному майні подружжя та визнано за Коваленко / ОСОБА_1 / О.О. право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 м . Черкаси, та за ОСОБА_1 1/2 частини вказаної квартири.

Також, судовим рішенням встановлено , що дана квартира є спільним майном подружжя і вона була придбана в період їхнього перебування їх у шлюбних відносинах.

В ході розгляду даної цивільної справи відповідачем ОСОБА_1 та його представником в підтвердження своїх доводів озвучувалося питання про придбання вказаної квартири за кошти отримані як позику та про те , що до нього має предявляти вимогу позикодавець про стягнення цієї суми позики.

Обставини , встановлені судовим рішенням у справі відповідно до ст.61 ЦПК України не підлягають повторному доказуванню.

Згідно вказаної норми права , обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В даному випадку рішенням апеляційного суду Черкаської області встановлені обставини, які мають значення для вирішення даної справи, а саме , що вищевказана квартира є спільним майном подружжя і вона була придбана в період їхнього перебування у шлюбних відносинах.

Також, встановлено , що рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси від 03.07.2015 року, яке набрало законної сили , за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто 700 000,0 гривень .

За вказаним рішенням суду встановлено , що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 01.09.2008 року було укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_3 надав ОСОБА_1 позику у розмірі 700 000,0 гривень строком на пять років на придбання квартири для потреб сім,ї, яку він мав повернути до 01 вересня 2013 року.

Також, за обставинами справи , встановлено , що після отримання позики, 13.10.2008 року між ОСОБА_1, ТОВ «Київська компанія з управління активами» та ТОВ «Київська фондова компанія» було укладено договір №Б-13/10-1Ч1 ИФ купівлі продажу цінних паперів.

Відповідно до умов вказаного договору:

п.2.1 продавець зобовязується передати у власність покупця, а покупець на умовах цього договору зобовязується прийняти та оплатити пакет цінних паперів / лот /

п.2.3 відповідно до інформації про випуск облігацій при погашенні лоту облігацій,купівля продаж якого є предметом цього договору, власник лоту має право оформити право власності на наступний обєкт нерухомості квартиру № 112, що розташована по вул.. Сержанта Жужоми 7 в м . Черкаси загальною площею 113,90 кв.м.

п.3.2 вартість лоту визначена у розмірі 521 662,0 гривень

п.4.1 покупець здійснює оплату вартості лоту у безготівковій формі шляхом перерахування коштів в національній валюті України з власного рахунку або через касу банку на поточний рахунок продавця.

Також, між позивачем та ВАТ «Кредобанк» укладено договір банківського рахунку за яким , ОСОБА_1 було відкрито поточний рахунок № 487 у національній валюті для переказу грошових коштів.

15.01.2009 року між сторонами було підписано акт звірки розрахунків, за змістом якого вказано , що на дату складання акту покупець здійснив повну оплату вартості лоту цінних паперів придбаних згідно договору і розбіжності в розрахунках відсутні.

23 лютого 2010 року рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради вказана квартира була передана позивачу у власність.

Таким чином , лише завдяки отриманим у позику коштам позивач ОСОБА_1 міг придбати житло для родини.

Сума коштів, яка залишилась після купівлі квартири була використана на ремонт житла.

Згідно рішення суду від 03.07.2015 року у справі № 711/12239/14-ц , також вбачається , що оскільки ОСОБА_1 , як позичальник, не виконав умови договору позики, позикодавець змушений звернутися до суду з позовом про стягнення боргу за цим договором.

Окрім того, як було вказано вище, обставини , встановлені судовим рішенням у справі відповідно до ст.61 ЦПК України не підлягають повторному доказуванню.

Узагальнюючи вищенаведені обставини та вказані рішення судів , суд вважає, що грошові кошти, які були стягнуті за вищевказаним рішенням суду від 03.07.2015 року із ОСОБА_1 , є спільним боргом подружжя, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено документально, що отримані позивачем ОСОБА_1 в результаті позики кошти в сумі 700 000,0 грн. були використані на користь інтересів сім,ї, а тому, борг має бути сплачений в рівних частинах, як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_4

Ці обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і не спростовані представником відповідачки Коваленко / ОСОБА_4 / О.О.

Посилання представника Коваленко / ОСОБА_4 / О.О. ОСОБА_6 на те , що на придбання квартири № 112, що розташована по вул.. Сержанта Жужоми 7 в м . Черкаси, відповідачці Коваленко / ОСОБА_4 / О.О. кошти надав її батько , який на той час працював далекобійником та виїздив, в тому числі і за межі України, а також квартира була придбана за кошти з інших джерел є бездоказовими, будь які документальні підтвердження на цей рахунок відсутні, що він визнав в судовому засіданні.

Таким чином , позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, оскільки базуються як вказаних рішеннях суду, так і узгоджуються із фактичними обставинами справи, зокрема, про те , що саме позивач ОСОБА_1 в період з 2001 року по 2011 рік працював на ПП «Агро сервіс», спочатку у якості менеджера, а потім начальником відділу продажу та його заробітна плата становила від 1500,0 до 2000,0 гривень у місяць.

Також, встановлено , що на той період часу відповідачка Коваленко / ОСОБА_1 / О.О. ніде не працювала і займалась вихованням їхньої спільної доньки.

Таким чином , встановлено , що у їхньої родини на той період часу не було можливості за свої власні кошти придбати квартиру, а тому, ці обставини спонукали ОСОБА_1 у вересні 2008 року звернутися до близького приятеля їхньої родини ОСОБА_3 з проханням надати позику у розмірі 700 000,0 грн.

Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до беззаперечного висновку, що боргове зобовязання ОСОБА_1, що випливає із рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.07.2015 року має бути визнано спільним боргом подружжя і розподілено між ними - ОСОБА_1 та Коваленко / ОСОБА_1 / О.О., як і майно , в рівних частинах.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сім,ї.

У відповідності до ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Також, згідно до частин 1, 2 ст. 73 СК України за зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі.

Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім,ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

Суд вважає доведеними та обґрунтованими доводи позивача ОСОБА_1, оскільки вони базуються на чинному законодавству , яке регулює дані правовідносини.

Правовий режим майна, отриманого одним з подружжя за зобов'язаннями, залежить від тієї мети, за досягнення якої діяла ця особа.

Таке правило закріплено в ч. 3 ст. 61 СК України: якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Якщо той з подружжя, який отримав майно за договором, діяв в спільних інтересах подружжя, то вважається, що отримане майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності.

За таких обставин , суд вважає можливим, визнати борг у розмірі 700 000,0 гривень, що виник у ОСОБА_1 за рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси від 03.07.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми позики спільним боргом подружжя Коваленко / ОСОБА_1 / ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Визнати за Коваленко / ОСОБА_1 / ОСОБА_2 1/2 частину боргу, який стягнутий із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 за рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси від 03.07.2015 року у розмірі 350 000,0 гривень.

Визнати за ОСОБА_1 1/2 частину боргу, який стягнутий із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 за рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси від 03.07.2015 року у розмірі 350 000,0 гривень.

Також, стягнути з Коваленко / ОСОБА_1 / ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 350 000,0 гривень та судові витрати у розмірі 3500,0 гривень.

Також, на цей рахунок суд має керуватися і правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-486 цс16 відповідно до якої, статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини / навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо / самостійного заробітку / доходу / .

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина четверта статі 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї.

У випадку , коли розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї.

Що стосується суми судових витрат, які вказані в уточненій позовній заяві позивача від 29.03.2016 року визначеній у розмірі 3654,0 грн., то вона підтверджена лише частково, а саме , на суму 3500,0 гривень відповідно до наданої квитанції від 28.08.2015 року, а тому , саме вказана сума і підлягає до стягнення.

На підставі ст..ст.11,60, 213-215, 88 ЦПК України , керуючись ст..16 ЦК України, ст.ст.61, 65, 73 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати борг у розмірі 700 000,0 гривень, що виник у ОСОБА_1 за рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси від 03.07.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми позики спільним боргом подружжя Коваленко / ОСОБА_1 / ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Визнати за Коваленко / ОСОБА_1 / ОСОБА_2 1/2 частину боргу, який стягнутий із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 за рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси від 03.07.2015 року у розмірі 350 000,0 гривень.

Визнати за ОСОБА_1 1/2 частину боргу, який стягнутий із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 за рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси від 03.07.2015 року у розмірі 350 000,0 гривень.

Стягнути з Коваленко / ОСОБА_1 / ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 350 000,0 гривень.

Стягнути з Коваленко / ОСОБА_1 / ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3500,0 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи , які брали участь у розгляді справи , але не були присутні при проголошенні судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу на протязі десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Головуючий: ОСОБА_8