У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 14 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Новікова ЛенінаВасилівна, про визнання правочинів недійсними,

в с т а н о в и в:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 20 червня 2007 року між нею та банком було укладено кредитний договір № НЕН2G100000092, за яким їй надано кредит у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 48 150 доларів США, з яких: 36 тис. доларів США на купівлю квартири, та 12 500 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % на місяць (12 % річних), на строк до 20 травня 2037 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, в цей же день, між позивачем та банком укладено іпотечний договір. Позивачка зазначає, що в кредитному договорі відсутні відомості щодо детального розпису загальної вартості кредиту, графіку щомісячного погашення кредитної заборгованості та умови, які п.п. 3.2, 3.4 розділу 3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, визнані обов'язковими, а зазначена в пункті 7.1 сума щомісячного платежу достатня тільки для часткового погашення відсотків по кредиту та є для неї незрозумілим. Крім того, вважає несправедливим положення п. 2.3.3. кредитного договору, згідно якого банк на власний розсуд має право змінити умови договору - зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, відсотків й комісії за його користування, виконання інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення, а також підвищення процентної ставки з 12 % до 14 % річних без укладення додаткових угод до кредитного договору.

Посилаючись на те, що кредитний договір є таким, що укладений з порушенням вимог чинного законодавства, позивач просила поновити їй строк звернення до суду, як такий, що пропущений з поважних причин, визнати недійсним кредитний договір від 20 червня 2007 року № НЕН2G100000092 та іпотечний договір від 20 червня 2007 року, укладений між нею та банком.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 15 березня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано недійсним кредитний договір від 20 червня 2007 року № НЕН2G100000092, укладений між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2

Визнано недійсним іпотечний договір від 20 червня 2007 року, укладений між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.В. за №1532.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 14 червня 2016 року рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 15 березня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Херсонської області від 14 червня 2016 року, посилаючись на поважність причин його пропуску.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску строку на касаційне оскарження, вказані заявником, є поважними.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом нормпроцесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та виходячи із встановлених у справі обставин і наявних доказів, та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи скарги висновки суду не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Херсонської області від 14 червня 2016 року.

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження на рішення апеляційного суду Херсонської області від 14 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Новікова Леніна Василівна, про визнання правочинів недійсними.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В.Демяносов