Справа №: 343/628/16-ц
Провадження №: 2/0343/352/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Керніцького І. І.,

секретаря Оленюк Т. В.,

адвоката ОСОБА_1 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача по справі 5700 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 7000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги мотивував тим, що 07.10. 2014 року близько 13.30 годин він рухався по головній дорозі зі сторони м.Долини у напрямку м.Болехів мотоциклом марки „ЯВА", номерний знак 07-ЗЗ ЛВЕ та в с.Княжолука Долинського району Івано-Франківської області зіткнувся з гужовою підводою запряженою одним конем, яка виїхала на проїжджу частину головної дороги, чим спричинено небезпеку для нього. Сидячи на підводі нею управляв житель с.Княжолука ОСОБА_3, який при цьому порушив вимоги Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми шийного відділу хребта з відривним переломом зуба 2-го хребця та зміщенням його в хребетний канал, перелому задньої дужки тіла 1-го хребця справа, струсу спинного мозку на рівні шийного потовщення, які відповідно висновку судово-медичної експертизи № 53 від 12.09. 2015 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення, а також тілесні ушкодження у вигляді перелому правої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням, які відповідно до висновку цієї ж судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середньої ступені тяжкості, що викликали тривалий розлад здоровя, і не є небезпечними для життя в момент спричинення. По даному факту відносно ОСОБА_3 порушено кримінальну справу за ст.291 КК України та судом визнано його винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.291 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 (вісім тисяч п'ятсот ) гривень. Спричинені позивачу тілесні ушкодження потягли за собою необхідність відновлення стану здоров'я. Під час лікування було витрачено на придбання ліків та лікарських засобів була використана велика сума коштів, адже йому загрожував параліч до кінця життя. Вся родина постійно підтримували його чим змогли матеріально та морально. Багато коштів родичі, зокрема дружина позичали де могли, а тепер потрібно при можливості віддавати. ОСОБА_3 на самому початку події дав для його лікування чотири тисячі гривень і все, тобто навіть не інтересувався в його дружини, як його здоровя та не відвідав в лікарні, хоча він довгий час лежав та зовсім не підіймався. На судовому засіданні просив суд, щоб суворо не карати ОСОБА_3 та не позбавляти його волі, оскільки розраховував на те, що він після суду підійде до нього та запропонує хоть якусь частину відшкодувати за лікування. Надіслав ОСОБА_3 рекомендованим листом претензію та запропонував йому повернути частину коштів, однак він навіть не відповів. Зберіг тільки частину квитанцій на лікування, тобто на загальну суму 5710 гривень, а інших квитанцій не збережено бо на той час про це ніхто не думав. Згідно Висновку Івано-Франківського бюро медико-соціальної експертизи від 10.09.2015 року позивачу встановлено з 14.02.2015 року другу групу інвалідності. Окрім матеріальної шкоди йому було завдано і моральну шкоду неправомірними діями відповідача оскільки він зазнав фізичного болю, було завдано різного ступені тілесних ушкоджень, було порушено нормальний спосіб життя, оскільки був прикутий на весь час лікування до ліжка. Завдану йому моральну шкоду він оцінює у 7000 гривень, хоча моральна шкода яка йому була завдана набагато більша.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_1 підтримали заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини. Додатково зазначив, що від відповідача отримав на лікування 4000 гривень. Просив позов задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав частково та пояснив, що він матеріальну шкоду відшкодував уже. Крім того, позивачем значно завищено розмір відшкодування моральної шкоди. Просив позов задоволити частково.

Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Статтею 1167 даного кодексу передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоду завдано ушкодженням здоровя внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується копією вироку Долинського районного суду від 24.11.2015 року справа №:343/2247/15-к, суд засудив: ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 291 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 (вісім тисяч п'ятсот) гривень. Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь фінансового управління Калуської районної державної адміністрації Івано-Франківської області 2839,20 грн. (дві тисячі вісімсот тридцять девять гривень 20 копійок) відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 в комунальному закладі «Центральна районна лікарня Калуської міської і районної рад Івано-Франківської області» та стягнути з нього у дохід держави 1105,20 грн. (одну тисячу сто п?ять гривень 20 копійок) процесуальних витрат, пов'язаних із залученням експертів у зв'язку з проведенням в кримінальному провадженні судових експертиз. Речовий доказ: мотоцикл марки «Ява-350», номерний знак НОМЕР_1, який знаходиться на матеріальному зберіганні у ОСОБА_4, повернути власнику ОСОБА_2.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_3 повинен нести відповідальність за завдання шкоди внаслідок скоєння ДТП від 07.10.2014 року, оскільки шкода завдана здоровю ОСОБА_2 внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - гужової підводи, якою керував відповідач.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 4000 гривень на лікування.

Згідно з копіями чеків №№ 90343,10749,11123, 10779, 10846, 13347, 10736, 11151, 11101, 10826. 10869,10798, 11066, 10841, 11155, 10797, 11328, 10986, 10732 та чеком від 10.10.2014 року, квитанціями від 07.10.2014 р.,10.10.2014 р., 12.10.2014 р., 21.11.2014 р. позивач затратив на лікування 5700 грн.

За таких обставин, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що розмір відшкодування завданої ОСОБА_2 матеріальної шкоди слід зменшити, врахувавши 4000 гривень, які отримав позивач від відповідача на лікування, встановити його в сумі 1700,00 грн., які стягнути на його користь з ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як зазначено у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 року № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" при розгляді позову мають бути наведені докази, якими підтверджується шкода, а також наведені відповідні розрахунки сум, що підлягають стягненню.

Визначаючи розмір відшкодування матеріальних збитків суд враховує суми, підтверджені платіжними документами.

Щодо позовної вимоги в частині відшкодування маральної шкоди в сумі 16000 гривень, то суд вважає, що і ця вимога підлягає до часткового задоволення.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується на підставі ч.1 ст. 1167 ЦК України особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Виходячи з викладеного, суд не вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у частині відшкодування моральної шкоди саме в заявлених в позовних вимогах сумах, так як немає і не може бути абсолютних критеріїв майнового виразу душевного болю, морального страждання, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням позивачки і може мати суто умовний вираз. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з конкретних обставин, які мають суттєве значення, матеріального стану сторін та, враховуючи вимоги розумності й справедливості, вважає, що належному і дійсному її розміру відповідатиме сума в розмірі 4 000,00 гривень.

Визначаючи розмір відшкодування маральної шкоди суд враховує ступінь та характер маральних страждань потерпілого, їх тривалість, а також факт існування протиправної поведінки з боку самого потерпілого.

Питання судових витрат суд вирішує згідно зі ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст. 1166-1168, Керуючись ст.ст. 61, 213-215,218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

Р І Ш И В:

Позов зодоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1700 (тисячу сімсот) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 4000 (чотири тисячі) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 350 гривень витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги адвокатом та 551,20 гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з часу його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд. Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні підчас проголошення судового рішення можуть оскаржити рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку на протязі десяти днів з часу отримання копії цього рішення.

Суддя