Справа № 136/773/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Шевчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який мотивував тим, що 05.06.2011 року помер ОСОБА_2 (батько), який на випадок своєї смерті склав на його імя особисте розпорядження (заповіт), яким заповів житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Росоша, вул. Першотравнева, 21 (далі житловий будинок, спадкове майно). Позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину.

Отримати свідоцтво про право на спадщину на зазначеного майно позивач не може, оскільки житловий будинок належав до суспільної групи колгоспний двір і частка спадкодавця в зазначеному майні не визначена. Тому, нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі нотаріального акту. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

В ході судового розгляду позивач уточнив підстави позову, у звязку з чим просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Представник позивача подав до суду заяву в якій повідомив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглянути у його та позивача відсутність.

Голова Росошанської сільської ради подав до суду заяву в якій зазначив, що позов визнає, розгляд справи просив проводити у його відсутність.

Оскільки особи, які беруть участь у розгляді справи скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд не вбачає підстав для відкладення її розгляду, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

05.06.2011 року в селі Росоша, Липовецького району Вінницької області, помер ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 6). Після його смерті відкрилася спадщина.

На випадок своєї смерті, 05.05.2009 року ОСОБА_2 склав особисте розпорядження (заповіт, а.с. 9) на імя ОСОБА_1, яким заповів йому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, адреса яких в заповіті не вказана. Вказаний заповіт не змінений і не скасований.

До складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Росоша, вул. Першотравнева 21, який належав колгоспному двору на підставі Свідоцтва № 162 про право особистої власності на житловий будинок від 15.04.1988 року (а.с. 10), головою якого був ОСОБА_2

Згідно даних погосподарської книги по Росошанській сільській раді № 2 за 1991-1996 роки (а.с. 11), членами колгоспного двору станом на 15.04.1991 року також були ОСОБА_3, яка померла 25.09.2002 року (а.с. 8), а також ОСОБА_4, який помер 02.05.2009 року (а.с. 7).

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ст. 123 ЦК УРСР).

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що майно колгоспного двору належало його членам, в тому числі і ОСОБА_2, на праві спільної сумісної власності в рівних частинах.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадщину фактично прийняли ОСОБА_4 (син, а.с. 29), а також ОСОБА_2 (чоловік, а.с. 15), що підтверджується даними вказаними в довідці (а.с. 28), яка видана виконавчим комітетом Росошанської сільської ради 28.04.2016 року за № 477.

05.09.2009 року помер ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 7). Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняв ОСОБА_2, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 26).

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 є єдиним власником житлового будинку, який увійшов до складу спадщини, яка залишилася після його смерті.

З матеріалів Спадкової справи № 524/2011 слідує, що після смерті ОСОБА_2 спадщину за законом прийняв позивач, від прийняття спадщини за заповітом він відмовився (а.с. 41). Осіб, які прийняли спадщину після смерті спадкодавця і мають право на обовязкову в ній частку, судом не встановлено.

Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем, який має право на спадкування усього спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_2

Бажаючи одержати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, позивач звернувся до нотаріуса, який постановою від 02.03.2016 року відмовив йому у видачі нотаріального акту (а.с. 57), оскільки будинок належав до суспільної групи колгоспний двір і частка спадкодавця в зазначеному майні не була визначена.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування").

Як розяснив Пленум Верховного Суду України (пункт 6 Постанови "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.2005 року № 20), спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

За змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі").

Оскільки належність житлового будинку спадкодавцю доведена належними та допустимими доказами, а також враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 120 ЦК УРСР, ст. 15, 16, 346, 1216-1218, 1220, 1223, 1234-1236, 1241, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст. 3, 10, 11, 57 60, 88, 158, 174, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка настала 05.06.2011 року в селі Росоша, Липовецького району Вінницької області, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Росоша, вул. Першотравнева, 21.

Право власності на вищевказане нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.І. Стадник