"15" березня 2016 р.
Справа №642/656/16-ц
Провадження 2/642/604/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2016 р. Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Проценко Л.Г.

за участю секретаря - Канаїєвої К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа: друга Харківська державна нотаріальна контора, про визнання часток у праві спільної власності, встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частину квартири,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визначити частки у спільній сумісній власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 (колишня вул. Єлізарова) в м. Харкові, та вважати, що кожному із співвласників, а саме ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 належить право власності на 1/4 частину вказаної квартири; встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_3, яка померла 01.03.2001р.; визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частину зазначеної квартири після смерті ОСОБА_3

В судове засідання позивач не зявився надав заяву в якій позов підтримав, та додатково зазначив, що ОСОБА_3, яка померла 02.03.2001р. є його рідною бабусею. В заповіті від 28.07.1998р. імя бабусі вказано як «Анісія», що повязано з невірним перекладом хз російської на українську мову. Просив встановити факт родинних відносин та визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 (колишня вул. Єлізарова) в м. Харкові, житловою площею 36,2 кв.м., загальною площею 65,1 кв.м. після смерті ОСОБА_3, яка померла 02.03.2001р.

Відповідачка в судове засідання не зявилася надала заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала та зазначила, що її мати ОСОБА_3, яка померла 01.03.2001р. за життя 28.07.1998р. склала заповіт на її сина ОСОБА_1, який прийняв спадщину фактично, оскільки мешкав разом з бабусею на момент її смерті за адресою АДРЕСА_2 та користувався спадковим майном. В свідоцтві про смерть її матері ОСОБА_3 та в свідоцтві про її народження (ОСОБА_4) зазначено імя матері на російській мові як «Анисья», а в свідоцтві про право власностіі на житло від 06.01.1994р. зазначено «Анисія» на українській мові. Також в заповіті від 28.07.1998р. імя матері зазначено як «Анісія». Вона свідчить, що ОСОБА_3 є її матірю та бабусею її сина сина ОСОБА_1. Просила визнати за ОСОБА_1 право власності в на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 (колишня вул. Єлізарова) в м. Харкові.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

У ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (по російськи - ОСОБА_3) Григорівни 06.11.1936р. народилася ОСОБА_4.(а.с.19)

ОСОБА_6 та ОСОБА_4 07.07.1962р. уклали шлюб, про що є відповідний запис за №823. Пізвища після укладення шлюбу ОСОБА_6. (а.с.11)

У ОСОБА_6 та ОСОБА_2 06.02.1970 р. народився ОСОБА_1, про що здійснено запис за №339. (а.с.20)

Як вбачається з ордеру №525 від 21.04.1987р. військовослужбовцю ОСОБА_6 та його родині у складі дружини ОСОБА_2, сина-Фіалкова ОСОБА_7 та матері дружини ОСОБА_3 надана 3-х кімнатна квартира АДРЕСА_3. (а.с.23)

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 06.10.1994 р. за №724 виданого Харківською квартирно-експлуатаційною частиною району квартира АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3. (а.с.13)

ОСОБА_6 помер 26.05.2000р. у віці 67 років, про що зроблено запис за №1823. (а.с.21)

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2000р., посвідченого державним нотаріусом 2-ї ХДНК ОСОБА_8 в р.2-1101 спадкоємицею майна ОСОБА_6, померлого 26.05.2000р. є його дружина ОСОБА_2, яка мешкає в квартирі АДРЕСА_3, у звязку з відмовою на її користь синів спадкодавця ОСОБА_1 та ОСОБА_9. Спадкове майно складається з ? частини зазначеної квартири, з відповідною частиною місць загального користування. Зазначена ? частина зареєстрована в ХМБТІ за ОСОБА_10 08.12.2000р. за р.№В-13548. (а.с.12)

Згідно технічного паспорта КП ХМБТІ від 20.01.2016 року та довідки КП ХМБТІ від 21.01.2016 р. квартира № 86 по вул. Холодногірській (колишня вул.Єлізарова), 13 в м. Харкові розташована на 4 поверсі девятиповерхового будинку та складається з трьох кімнат житловою площею 36,2 кв.м., загальною площею 65,1 кв. м., яка належить ОСОБА_2 - ? частина на підставі свідоцтва про право спадщину видане 2-ю ХДНК 28.11.2000р. за №2-1101, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - 3/4 частини на підставі свідоцтва про право власності втданого Харківською КЕЧ району 06.10.1994р. за №724. (а.с.17,18)

ОСОБА_3 28 липня 1998 року склала заповіт, який посвідчено державним нотаріусом Другої ХДНК ОСОБА_11 р.№ 2-5295, яким заповідала своєму онукові ОСОБА_1 належну їй частину квартири АДРЕСА_3. (а.с.14)

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла 01 березня 2001 року, про що здійснено запис про смерть 02 березня 2001 року за №204.(а.с.22)

Згідно відповіді 2-ї ХДНК на імя позивача щодо видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після смерті бабки ОСОБА_3, померлої 01.03.2001р. на ? частини квартири повідомлено, що нотаріусу було надано заповіт від імені ОСОБА_3, згідно якого остання заповідала всю належну їй частину квартири АДРЕСА_3 онуку ОСОБА_1, однак ідентифікувати позивача немає можливості, оскільки останнім в закондонному паспорті відсутнє імя по батькові і дата народження не зазначена в заповіті. Крім того, в правовстановлювальному документі на спадкоове майно (Свідоцтво про право власності на житло видане Харківською квартирно-експлуатаційною частиною району 06.10.1994р. №724, власницею ? частини квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_3, а у заповіті заповідачка вказана як ОСОБА_12, у звязку з чим виникає спір. У звязку з чим рекомендовано звернутися до суду для вирішення спору та визнання за позивачем права власності на ? частини зазначеної квартири з відповідною частиною місць загального користування. (а.с.24)

Згідно відповіді 2-ї ХДНК від 02.03.2016 р. після ОСОБА_12 Анісіії Григорівни, померлої 01 березня 2001р., заяв про прийняття, видачу або про відмови від спадщини не надходило, спадкова справа не заводилася. 28.07.1998 року за р.№ 2-5295 2-ю ХДНК був посвідчений заповіт від імені ОСОБА_12 Анісії Григорівни на належну їй частину квартири АДРЕСА_3, яку вона заповідала своєму онукові ОСОБА_1. Згідно інформаційних довідок зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та (заповіти/ спадкові договори) від 02.03.2016р. інформація про наявність спадкової справи відсутня, 2-ю ХДНК 28.07.1998 року за р.№ 2-5295 посвідчено заповіт від імені ОСОБА_12 Анісії Григорівни.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.

Згідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1, є онуком ОСОБА_3, підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1, свідоцтвом про народження ОСОБА_2, свідоцтвом про право власності на квартиру від 06.10.1994 року та довідкою з місця проживання.

Різне написання імені по батькові ОСОБА_3 у документах повязане з неправильним перекладом з російської мови на українську.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 має закордонний паспорт де зазначено його проживання у ФРН і де в документах імя по-батькові не вказується.

Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно із частиною четвертою Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України 2004 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 року). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року. Правовідносини, що виникли після смерті ОСОБА_3 врегульовано ЦК УРСР в редакції 1963р.

Згідно до ст.ст.548,549 ЦК УРСР спадкоємець може прийняти спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, так і фактичного вступу в управління чи володіння спадковим майном.

Вимоги щодо обовязкового звернення спадкоємця до органів нотаріату ЦК 1963р. не містив, тому позивачі самі мали право визначити спосіб реалізації права у вигляді звернення до нотаріальної контори чи фактичного прийняття спадщини. Тому постійне проживання ОСОБА_1, який від спадщини не відмовився, до та на час смерті мешкав з ОСОБА_3, а також після смерті останньої за вказаною адресою підтверджується довідкою дільниці №63 КП «Жилкомсервис» від 21.09.2009 р. та заповітом від 28.07.1998р. і свідчить про фактичне прийняття ним спадщини після бабусі, що узгоджується з вимогами ст.ст.548,549 ЦК УРСР, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

Згідно п 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 20 від 22.12.95р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» із змінами, внесеними 25.05.98 р. при відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Тобто права співвласників у спільній сумісній власностіє рівними, співвласники не визначили часток кожного, тому рівність часток співвласників презюмується.

Таким чином, у праві спільної сумісної власності на 3/4 частини квартири №86 по вул. Холодногірській (колишня вул.Єлізарова), 13 в м. Харкові частки ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, є рівними з іншими співвласниками та складає 1/4 частину зазначеної квартири.

ОСОБА_2 після смерті свого чоловіка, ОСОБА_6, який помер 26 травня 2000 року в порядку спадкування за законом набула право власності на 1/4 частину зазначеної квартири і на теперішній час їй належить право власності на 1/2 частину квартири (1/4+1/4).

01 березня 2001 року померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини вказаної вище квартири.

ОСОБА_3 28 липня 1998 року залишила заповіт, яким належну їй частину квартири заповідала своєму онукові ОСОБА_1, який прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки мешкав у квартирі на час та після смерті ОСОБА_3

При цьому суд враховує, що позивач ОСОБА_1 звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у вчинені нотаріальних дій, що унеможливлює реалізацію ним своїх прав, у тому числі і на отримання свідоцтва про право на спадщину, тому його право є невизнаним і підлягає судовому захисту відповідно до ст.ст.3, 15 ЦПК України.

Позивачем сплачено 551,21 грн., 551,21 грн. та 642,15 грн. судового збору і який не наполягає на їх відшкодуванні з відповідача, у звязку з чим суд вказані витрати з відповідача не стягує.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212- 215, ч.1, п.1 ст.256, 294, 296 ЦПК України, ст.ст.1217, 1218, 1220, 1221, 1258, 1268 ЦК України суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа: друга Харківська державна нотаріальна контора, про визнання часток у праві спільної власності, встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частину квартири задовольнити.

Визначити частки у праві спільної сумісної власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_5 (колишня вул. Єлізарова) в м. Харкові, житловою площею 36,2 кв. м, загальною площею 65,1 кв.м., та вважати, що кожному з співвласників, а саме ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, належить право власності на ? частину вказаної квартири.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_3, яка померла 01 березня 2001 року.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_5 (колишня вул.Єлізарова) в м. Харкові, житловою площею 36,2 кв. м, загальною площею 65,1 кв.м., в порядку спадкування за заповітом, після смерті бабусі ОСОБА_3, яка померла 01 березня 2001 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Л.Г. Проценко