У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковалевича С.П.

суддів: Демянчук С.В., Шеремет А.М.

секретар судового засідання - Коробчук А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 25 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сарненської міської ради Рівненської області про визнання права власності на садибний індивідуальний житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 25 квітня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Вважаючи дане рішення незаконним через порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, ОСОБА_1 подала на нього апеляційну скаргу.

На обґрунтування скарги вказує, що рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 16 грудня 2009 року задоволено її позов до Сарненської міської ради Рівненської області про визнання права власності на нерухоме майно та встановлено факт права власності за ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на ? частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 На час звернення до суду із вказаним позовом позивач просила встановити факт права власності її померлого батька лише на ? частину садибного (індивідуального) житлового будинку АДРЕСА_1 через те, що їй достовірно не було відомо, що її батько був власником цілого садибного (індивідуального) житлового будинку АДРЕСА_1. Про це їй стало відомо, коли вона хотіла приватизувати частину земельної ділянки біля садибного (індивідуального) житлового будинку.

У зв'язку з наведеним, вважає, висновки Сарненського районного суду у рішенні від 25 квітня 2016 року не відповідають обставинам справи.

Посилаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до рішення Сарненського районного суду від 16 грудня 2009р. встановлено факт права власності за ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1., на ? частину будинковолодіння по АДРЕСА_1. Також було визнано за позивачкою ОСОБА_3 право власності на цю ? частину будинковолодіння в порядку спадкування.

Власником іншої частини будинковолодіння в технічному паспорті на нього зазначена ОСОБА_4 - дружина брата ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вважаючи свого батька ОСОБА_2 власником усього спірного будинковолодіння позивачка просила суд визнати за нею право власності у порядку спадкування і на іншу ? частину будинковолодіння.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю, суд першої інстанції правильно вказав на те, що позивачка суду не надала достатніх та переконливих доказів належності усього будинковолодіння АДРЕСА_1 померлому батькові.

За вищевказаним рішенням Сарненського районного суду від 16 грудня 2009р. встановлено факт належності ОСОБА_2 тільки ? його частини.

Не є таким доказом і архівна довідка архівного відділу Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області № 300 від 24 червня 2011р., оскільки в ній йдеться, що відповідно до погосподарської книги бувшого села Доротичі Сарненського району Рівненської області за 1977 - 1979 роки значиться господарство № 1246, господарем якого є ОСОБА_5. У цій довідці не вказано що господарство № 1246 і є будинковолодінням АДРЕСА_1, яке на сьогоднішній час входить в межі м. Сарни.

Крім того ОСОБА_1 відповідачем по справі вказала Сарненську міську раду, хоча, як сама зазначила, відповідно до технічного паспорту на цей будинок інша його частина належить ОСОБА_4, яка і повинна бути належним відповідачем по справі.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував дійсні обставини по справі, дав належну оцінку зібраним доказам і постановив рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Доводи апелянта, які викладені в його апеляційній скарзі не спростовують висновків суду, з якими погоджується і колегія суддів.

Керуючись ст. ст. 307, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 25 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони по справі мають право оскаржити рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної інстанції в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: С.П. Ковалевич

Судді: С.В. Демянчук

А.М. Шеремет