Справа № 456/1916/16-ц
Провадження № 2/456/1356/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2016 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Шрамка Р. Т.

з участю секретаря Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Стрийського району Львівської області, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на нерухоме майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за права власності на житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами по вул. Нижанківського, 9 в с. Великі Дідушичі Стрийського району Львівської області. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на сьогоднішній він зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. В 1963 році його батьками було завершено будівництво вказаного житлового будинку. Господарство, в якому вони проживали відносилось до суспільної групи колгоспний двір. На підставі рішення виконкому Стрийської районної ОСОБА_9 народних депутатів №316 від 30.12.1988 року було видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 05.01.1989 року про те, що цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. В.Дідушичі, Стрийського району по вул. Нижанківського, 9 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого являвся ОСОБА_4 батько позивача. Із скасуванням в 1990-1991 роках поняття колгоспних дворів дане свідоцтво про право власності втратило чинність. Згідно витягу з погосподарської книги № 1272 від 29.06.2016 року, виданого ОСОБА_2 сільської ради Стрийського району Львівської області, будинковолодіння по вул. Нижанківського, 9 в с. В.Дідушичі станом на 30.06.1990 року рахується в групі колгоспних дворів за: ОСОБА_4 (голова господарства); ОСОБА_5, дружина; ОСОБА_10, дочка; ОСОБА_11, дочка; ОСОБА_1, син; ОСОБА_12, зять; ОСОБА_3, дочка; ОСОБА_13, внучка; ОСОБА_8, внук. Спірний житловий будинок відносився до суспільної групи «колгоспний двір», а тому особи, які були членами цього двору, мають право на частку в праві сумісної власності, а саме на 15.04.1991р. членами колгоспного двору були позивач, її батько ОСОБА_4, мама ОСОБА_5, сестра ОСОБА_10, сестра ОСОБА_11, швабро ОСОБА_12, сестра ОСОБА_3, племінниця ОСОБА_13, племінник ОСОБА_8. Враховуючи, що померли члени колгоспного двору ОСОБА_10 та ОСОБА_12, а інші члени колгоспного двору своїми заявами на належні частки в бувшому колгоспному дворі не претендують і відмовляються в користь позивача, то позивач набув право власності на житловий будинок, що знаходиться по вул. Нижанківського, 9 в с. В.Дідушичі Стрийського району Львівської області. З цього приводу позивач зверталася до ОСОБА_2 сільської ради, але у звязку із вступом в силу ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виконком з 01.01.2013р. втратив повноваження щодо виготовлення свідоцтва про право власності на житловий будинок. Відсутність належного правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок унеможливлює приватизацію земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, подальше розпорядження будинком, а також не має змоги виробити субсидії, передбачені чинним законодавством, зареєструвати місце проживання членів своєї сімї тощо.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не зявилися та не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, однак подали до суду заяви, згідно яких просить справу слухати за їх відсутності та позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак подав до суду заяву, згідно якої просить справу слухати за його відсутності та позовні вимоги задоволити.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судове засідання не зявились та не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, однак подали до суду заяви, згідно яких просять справу слухати за їхньої відсутності та позовні вимоги задоволити.

Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» п.6, "а" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. Згідно з п.6 "г" даної постанови, відповідно до ст.4 Постанови Верховної ОСОБА_9 України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990 року.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок №9 по вул. Радянська (нова адреса вул. Нижанківського) в с. В.Дідушичі Стрийського району Львівської області від 05.01.1989р., житловий будинок на праві власності належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4.

Згідно витягу з по господарської книги від 29.06.2016р., за №1272, житловий будинок в с. В.Дідушичі по вул. Нижанківського, 9 Стрийського району Львівської області станом на 30.06.1990р., рахувався в групі колгоспний двір та членами колгоспного двору були: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_1, ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_13, ОСОБА_8.

Згідно свідоцтва про смерть виданого Дулібською сільською радою Стрийського району Львівської області від 17.10.2013р., ОСОБА_12 помер 15 жовтня 2013 року.

Згідно свідоцтва про смерть виданого ОСОБА_2 сільською радою Стрийського району Львівської області від 14.11.2002р., ОСОБА_14 померла 12 листопада 2002 року.

Відповідно до положень ст.. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказам МЮУ №296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

Згідно заяви ОСОБА_4 від 15.03.2016р. вбачається, що ОСОБА_4 відмовивсь від належної йому частки в колишньому колгоспному дворі в користь сина ОСОБА_1

Згідно заяви ОСОБА_5 від 12.02.2016р., вбачається, що ОСОБА_5 відмовилася від належної їй частки в колишньому колгоспному дворі в користь сина ОСОБА_1

Згідно заяви ОСОБА_6 від 15.03.2016р. вбачається, що ОСОБА_6 відмовилась від належної їй частки в колишньому колгоспному дворі в користь брата ОСОБА_1

Згідно заяви ОСОБА_3 від 23.03.2016р. вбачається, що ОСОБА_3 відмовилася від належної їй частки в колишньому колгоспному дворі в користь брата ОСОБА_1

Згідно заяви ОСОБА_7 від 25.03.2016р. вбачається, що ОСОБА_7 відмовилася від належної їй частки у в колишньому колгоспному дворі в користь вуйка ОСОБА_1

Згідно заяви ОСОБА_8 від 06.04.2016р. вбачається, що ОСОБА_8 відмовився від належної йому частки в колишньому колгоспному дворі в користь вуйка ОСОБА_1

Згідно повідомлення ОСОБА_2 сільської ради від 04.04.2016р. за №42, у зв?язку із зміною у чинному законодавстві з 01.01.2016р., сільська рада не має права надавати дозвіл на оформлення права власності на будинковолодіння.

Отже, виходячи з наведеного, позивач позбавлений можливості відновити свої права у позасудовому порядку, осіб які б могли претендувати на спадкове майно немає, а тому право позивача підлягає судовому захисту, шляхом визнання за ним права власності.

Керуючись ст.ст. 10, 58-61, 154, 197, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 392, 1218, 1268, ЦК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 13.08.1980р. народження, право власності на житловий будинок «А-1», загальною площею 75,1 кв.м., житловою площею 44,1 кв.м., який складається з трьох житлових кімнат, кухні, кладової, двох коридорів та господарських будівель і споруд: літня кухня «Б», сарай «В», сарай «Г», сарай «Ж», убиральня «Е», навіс «Є», колодязь «к», ворота №3, огорожі №№ 4,5, який розташований в с. Великі Дідушичі по вул. Нижанківського, 9 Стрийського району Львівської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_9