АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №663/3278/15-ц Головуючий в І інстанції Ведмідська Н.І.
Провадження №22-ц/791/1947/16 Доповідач: Ігнатенко П.Я.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
СекретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 22 липня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Державної установи «Херсонський обласний лабораторний центр Державної санітарно-епідеміологічної служби України», третя особа ОСОБА_6, про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 16.07.1999 року вона працювала в клінічно-діагностичній лабораторії Скадовського територіального медичного обєднання, а з 16.05.2008 року на посаді лаборанта бактеріологічної лабораторії ДЗ Скадовська санітарно-епідеміологічна станція», з якої позивачка була звільнена 29.12.2012 року по переводу до Державної установи «Херсонський обласний лабораторний центр Державної санітарно-епідеміологічної служби України» (далі Центр), де вона працювала з 02.01.2013 року на посаді фельдшера-лаборанта Скадовського міжрайонного відділу.

28.08.2015 року позивачка попереджена про звільнення у звязку із змінами штатного розкладу, їй було запропоновано 0,5 ставки посади фельдшера-лаборанта санітарно-гігієнічної лабораторії. 31.10.2015 року - звільнена з посади за п.1 ст. 40 КЗпП України.

Позивачка просить її поновити на роботі, оскільки звільнення проведено без урахування кваліфікації та продуктивності праці з порушенням вимог закону, зокрема, без урахування її переваг перед іншими працівниками, які залишені на роботі та запропонована неоднорідна посада.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 22 липня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В письмових запереченнях 3-я особа ОСОБА_6 просить не брати до уваги доводи, викладені в апеляційній скарзі та залишити рішення суду без змін.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів», №9 від 06 листопада 1992року, розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Судам слід мати на увазі, що при проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування).

Згідно положень ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Судом першої інстанції встановлено, що до структури Державної установи «Херсонський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» входять відокремлені структурні підрозділи, в тому числі Скадовський міжрайонний відділ, в якому з 02.01.2013 року позивачка працювала на посаді фельдшера-лаборанта мікробіологічної лабораторії (т.1 а.с.19-20, 155-157).

Згідно штатного розпису в Центрі з 01.01.2015 року затверджено штатну кількість 488 штатних одиниць, а згідно наказу №78 від 25.08.2015 року з 01.09.2015 року затверджено штатний розпис в межах граничної чисельності 473 штатних одиниць. Цим же наказом на підприємстві затверджено склад комісії з питань щодо переважного права на залишення на роботі працівників, якою 27.08.2016 року складено перелік фахівців, які підлягають вивільненню (т.1 а.с.12-17; 48-49; 95-101).

Відповідно до вимог закону 28.08.2016 року ОСОБА_5 була попереджена про можливе звільнення із займаної посади за п.1 ст. 40 КЗпП України, не раніше ніж за два місяці, відповідно до наказу №145-ос від 28.08.2015 року. Від запропонованої посади фельдшера-лаборанта санітарно-гігієнічної лабораторії позивачка відмовилась, що підтверджується актом від 28.08.2015 р. заявами про переведення та заявою про відмову від переведення на посаду фельдшера-лаборанта санітарно-гігієнічної лабораторії ( т.1 а.с.50-52, 56-59).

Згідно наказу №180-ос від 28.10.2015 року ОСОБА_5 звільнено з посади фельдшера-лаборанта Скадовського міжрайонного відділу з 31.10.2015 року за п.1 ст. 40 КЗпП України (т.1 а.с.53-54).

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено, що в установі мали місце зміни в організаційній структурі та штатному розкладі, в звязку з обєктивною необхідністю скорочення, в тому числі двох посад фельдшера-лаборанта мікробіологічної лабораторії Скадовського міжрайонного відділу.

Судом першої інстанції перевірено дотримання вимог закону при звільненні ОСОБА_5 щодо строків і порядку попередження про звільнення, з урахуванням кваліфікації та продуктивності праці.

Також суд перевірив довідку Центру від 18.03.2016 року №05-3/6-262 про осіб, залишених на однорідних посадах фельдшерів-лаборантів мікробіологічної лабораторії по Скадовському, Каховському та Херсонському відділах, де проводилось їх скорочення, та встановив, що в результаті скорочення залишені на роботі працівники, щодо яких у законі міститься пряма заборона звільнення або які мають більш високу кваліфікацію. Від запропонованої вільної на той час посади фельдшера-лаборанта санітарно-гігієнічної лабораторії Скадовського міжрайонного відділу позивачка відмовилась.

Стосовно залишення на роботі на аналогічних посадах працівників з нижчою кваліфікацією у інших міжрайонних відділах, в межах яких скорочення не проводилось, суд відповідно до вимог закону не взяв до уваги доводи позивачки та дійшов правильного висновку про те, що оптимізація складу та перегрупування працівників не входять до компетенції суду, оскільки внесення змін у складі чисельності або штату працівників за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями у підрозділах відноситься до повноважень підприємства.

Такий висновок суду відповідає встановленим обставинам справи, підтверджується дослідженими судом доказами, яким дана відповідна юридична оцінка, ґрунтується на вимогах закону.

За таких обставин, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про дотримання відповідачем порядку звільнення ОСОБА_5 за скороченням штату працівників та відмову у задоволенні її позовних вимог про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Посилання ОСОБА_5 на недотримання вимог закону про переважне її право на залишення на роботі, а також обовязок роботодавця здійснити перегрупування в межах однорідних посад, судовою колегією не приймаються до уваги, як такі, що не відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи та суперечать розясненням, що містяться у п. 19 постанови №9 від 06 листопада 1992 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів», згідно яких суд не повинен обговорювати питання перегрупування посад, якщо роботодавець не використав на це право.

Доводи позивачки про наявність вільних посад, які не були їй запропоновані за штатним розписом установи по спеціальному фонду,- колегією суддів також не приймаються, оскільки зазначений спеціальний фонд утворюється за рахунок наданих додаткових платних послуг, за умови їх надання.

Згідно п. 5.1.2. Положення про порядок надання платних послуг та виконання робіт, що надаються ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України», введеного в дію наказом Центру №39а від 12.04.2013 року, кошти, що надійшли за надання послуг є додатковим джерелом фінансування і спрямовуються на покриття витрат, повязаних з виконанням цих робіт, оплатою праці фахівців в межах 30% загальних надходжень по спеціальним коштам на умовах розширення зон обслуговування чи сумісництва працівниками, які працюють на постійній основі. Окрім того, на момент звільнення ОСОБА_5, фельдшерами-лаборантами мікробіологічної лабораторії Скадовського міжрайонного відділу додаткові послуги по спеціальному фонду не надавались, додаткові роботи не виконувались, що підтверджується наказом №158-ОС від 30.09.2015 року, наданим в ході апеляційного розгляду, про їх звільнення від виконання обовязків за сумісництвом по спеціальному фонду (т.2 а.с.120-128).

Надані позивачкою в ході апеляційного розгляду результати розгляду її звернення Державною фінансовою інспекцією в Херсонській області від 30.09.2016 року №21-04-16-16/3817, зазначені вище висновки не спростовують (т.2 а.с.129-131).

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти або засоби доказування, які мають значення для справи, а вказані в скарзі посилання на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права позбавлені правового обґрунтування і підлягають відхиленню.

Рішення суду відповідає вимогам закону, порушень норм матеріального і процесуального права, що можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено, а перевірені доводи позивачки висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення її апеляційної скарги не вбачається, рішення підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, - відхилити.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 22 липня 2016 року,- залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: В.В.Бугрик

ОСОБА_3