Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Коновалова В.А.
Справа № 425/2188/15-ц
Провадження № 22ц/782/783/15
РІШЕННЯ

Іменем України

22 лютого 2016 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого Коновалової В.А.,

суддів: Фарятьєва С.О., Коротенко Є.В.

за участю секретаря Ткаченко Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області цивільну справу

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум»

на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 06 жовтня 2015 року

у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 13.06.2008 року між акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк Форум», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0160/08/06-ZNv, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 20000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% річних строком по 12.06.2018 року, а ОСОБА_2 зобов'язалася повернути отримані кредитні кошти, сплатити відсотки за користування коштами і виконати зобовязання за кредитним договором у повному обсязі.

З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором 13.06.2008 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній зобовязався у випадку невиконання та/або прострочення виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором виконати зобов'язання по погашенню заборгованості за вказаним кредитним договором.

Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав.

В порушення вимог закону та умов договору ОСОБА_2 зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 06.11.2012 року за нею утворилася заборгованість у розмірі 190988,42 грн., яка складається з:простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів 48053,92 грн., поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів 90448,79 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами 39678,69 грн., поточної суми заборгованості за нарахованими процентами 1839,19 грн., суми пені 10967,83 грн.

Позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором в сумі 190988,42 грн. та судовий збір.

Заочним рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 березня 2013 року позов публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Суд стягнув солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором в розмірі 190988,42 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 23 липня 2015 року скасоване заочне рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 березня 2013 року про задоволення позову публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 06 жовтня 2015 року позов публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Суд стягнув солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором в сумі 168790,59 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 127272,71 грн., заборгованості за процентами у розмірі 41517,88 грн. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» просить рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 06 жовтня 2015 року змінити в частині відмови в задоволенні частини позовних вимог та задовольнити позов публічного акціонерного товариства «Банк Форум» повністю, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм ст.ст. 526,536, ч.3 ст. 533, 1046, 1048, 1054 ЦК України щодо заборгованості та сум погашення. Судом не правильно застосовано положення ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення АТО». Крім того, позивач посилається на порушенням судом норм процесуального права, а саме ст. ст. 58,59,60 ЦПК України щодо належності та допустимості доказів.

Представник публічного акціонерного товариства «Банк Форум», який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, доводи апеляційної скарги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час і місце повідомлена належним чином і в установленому законом порядку. З рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення вбачається, що повідомлення про розгляд даної справи, яка призначалася в апеляційному суді на 25 грудня 2015 року, на 13 січня 2016 року, на 27 січня 2016 року, на 10 лютого 2016 року, на 22 лютого 2016 року, направлялися на адресу відповідача: АДРЕСА_1, яка зазначена в позовній заяві, довідці відділу адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Луганській області та запереченнях відповідача на позовну заяву від 06.10.2015 року.

Однак, зазначені повідомлення повернулися на адресу суду без виконання, з посиланням поштового відділення на причину не вручення відповідачу «за закінченням терміну зберігання».

Для виклику відповідача судом вживалися усі можливі заходи, так направлялася телеграма, яку відповідач також не отримав.

Про розгляд справи, призначеної на 22 лютого 2016 року відповідач був повідомлений за допомогою SМS-повідомлення за телефоном, який зазначений в анкеті позичальника ОСОБА_2 та за яким відповідач ОСОБА_3 отримував телефонограму.

Таким чином, суд вважає, що відповідач за отриманням повідомлень про виклик до суду не зявився без поважних причин і зловживає своїми процесуальними правами.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час і місце повідомлений належним чином і в установленому законом порядку у відповідності до вимог ч.5 ст. 76 ЦПК України, яка передбачає, що повідомлення належним чином представника особи, яка бере участь у розгляді справи, вважається належним чином повідомленням і цієї особи.

Повідомлень від ОСОБА_3 на час розгляду справи судом апеляційної інстанції про припинення повноважень представника не надходило.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час і місце повідомлений належним чином і в установленому законом порядку

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарг, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ч. 1 статті 303 ЦПК України зазначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що ним були встановленні факти про те, що 13.06.2008 року між акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк Форум», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0160/08/06-ZNv, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 20000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% річних строком по 12.06.2018 року.

Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши ОСОБА_2 кредит у сумі 20000 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором 13.06.2008 року між позивачем та ОСОБА_3, як поручителем, укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній зобовязався перед банком за виконання ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором № 0160/08/06-ZNv від 13.06.2008 року та зобовязався у разі невиконання та/або прострочення виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором погасити у повному обсязі заборгованість по кредитному договору, нараховані проценти та можливі неустойки у розмірах та у випадках, передбачених кредитним договором, та інші платежі, передбачені кредитним договором.

В порушення вимог закону та умов договору ОСОБА_2 зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 06.11.2012 року за нею утворилася заборгованість у розмірі 190988,42 грн., яка складається з:простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів 6012 доларів США, що еквівалентно 48053,92 грн., поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів 11316 доларів США, що еквівалентно 90448,79 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами 4964,18 доларів США, що еквівалентно 39678,69 грн., поточної суми заборгованості за нарахованими процентами 230,10 доларів США, що еквівалентно 1839,19 грн., суми пені 10967,83 грн.

Суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом у сумі 138502,71 грн. підлягають задоволенню частково у розмірі 127272,71 грн., врахувавши часткову сплату кредиту відповідачем ОСОБА_2 у розмірі 11230 гривень, а саме:01.11.2012 року - 1610 грн.;25.12.2012 року - 6416 грн.;04.01.2013 року 3204 грн.

Також, суд першої інстанції виходив з того, що діючим законодавством, а саме Законом України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції», встановлено заборону на нарахування штрафів та пені на час проведення антитерористичної операції за кредитними договорами, заборони нарахування процентів за користування кредитними коштами діючим законодавством не передбачено. Оскільки заборгованість по процентам розрахована позивачем за період з 07.11.2011 року по 08.10.2012 року в сумі 41517,88 грн., тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, так як відсутні підстави для звільнення відповідачів від сплати нарахованих процентів за користування кредитом.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини по справі та матеріали справи у їх сукупності колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності права позивача на стягнення заборгованості за кредитним договором від 13.06.2008 року, оскількив порушення вимог закону та умов договору ОСОБА_2 зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала, тому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як поручитель, повинні відповідати за порушення кредитних зобовязань як солідарні боржники.

Відповідно до ч. 4 ст. 10, ст. 57 ЦПК України суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, сприяти здійсненню прав осіб, які беруть участь у справі, у випадках, встановлених цим Кодексом, а також встановлювати наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, суд повинен всебічно і повно з'ясувати усі обставини, що складають предмет доказування, дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (ст. ст. 58, 59 ЦПК України), окремо та всі докази у їх сукупності у порядку, передбаченому ст. ст. 185,212 ЦПК України, що відображається у судовому рішенні. Відхилення того чи іншого доказу, перевагу одного доказу над іншим має бути мотивованим.

Однак, суд першої інстанції, визначаючи суму заборгованості за тілом кредиту і процентами та приймаючи, надані ОСОБА_3 копії квитанцій про сплату коштів за кредитним договором, які не були враховані банком, а саме: квитанція від 04.11.2012 року сплачено 1610 грн., квитанція від 25.12.2012 року 6416 грн., квитанція від 04.01.2013 року 3204 грн., не зясував на які рахунки сплачувались кошти, зазначені в квитанціях, не встановив чи надходили ці кошти на рахунок банку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутність таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається із матеріалів справи, 13.06.2008 року між акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк Форум», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0160/08/06-ZNv, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 20000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% річних строком по 12.06.2018 року.

Згідно п. 2.3 кредитного договору, позичальник здійснює повернення кредиту рівними частинами щомісячно, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту (з липня 2008 року), в сумі не менше 167 доларів США, не пізніше останнього робочою дня кожного місяця, та не пізніше 12 червня 2018 року у сумі не менше 127 доларів США на відкритий йому позичковий рахунок № 3723 в Алчевській філії АКБ «Форум» МФО 304977.

В пункті 2.7 кредитного договору зазначено, що проценти за користування кредитними коштами позичальник сплачує самостійно на рахунок № 3723 в Алчевській філії АКБ «Форум» МФО 304977, щомісячно не пізніше 5-го числа місяця наступного за місяцем користування кредитними коштами

Згідно довідки ПАТ «Банк Форум» від 26.01.2016 року, 05.11.2010 року після проведення реорганізації Алчевської філії АКБ «Форум» (МФО 304977) залишки коштів по рахункам клієнта ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) було перенесено на нові, відкриті на нового контрагента на МФО 322948. Рахунок № 3723 для повернення кредитних коштів, рахунок № 3723 для сплати процентів за користування кредитними коштами, транзитний рахунок № 3723 закриті з 05.11.2010 року.

01.11.2010 року було відкрито наступні рахунки: транзитний рахунок № 1112 в ПАТ «Банк Форум» (МФО 322948); рахунок для зарахування кредитних коштів № 1112 (МФО 322948); рахунок для зарахування процентів № 1112 ( МФО 322948). На протязі 2014-2015 років вказані рахунки не блокувалися та були відкриті для здійснення розрахунків за кредитним договором № 0160/08/06-ZNv.

Те, що про ці обставини відповідачу ОСОБА_2 було відомо, свідчить виписка по особовому рахунку за період з січня 2010 року по березень 2013 року, із якої вбачається, що відповідачем ОСОБА_2 по 5 листопада 2010 року платежі щодо повернення кредиту за кредитним договором № 0160/08/06-ZNv здійснювалися на рахунки, які зазначені в кредитному договорі, а після 05 листопада 2010 року на нові рахунки, які зазначені в довідці ПАТ «Банк Форум».

Згідно п. 1.1. постанови правління Національного банку України«Про затвердження Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні» від 01.06.2011 року № 174 до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належать: заява на переказ готівки (додаток 8), прибутково-видатковий касовий ордер (додаток 9), заява на видачу готівки (додаток 10), прибутковий касовий ордер (додаток 11), видатковий касовий ордер (додаток 12), грошовий чек (додаток 13), квитанція про прийняття на інкасо банкнот іноземних держав (додаток 22), квитанція про приймання до сплати на інкасо чеків в іноземній валюті, рахунки на сплату платежів, а також сліп, квитанція, чек банкомата, що формуються платіжними пристроями, та документи для відправлення переказу готівки та отримання його в готівковій формі, установлені відповідною платіжною системою.

У відповідності до п. 1.3. постанови правління Національного банку України«Про затвердження Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні» від 01.06.2011 року № 174 касові документи мають містити такі обов'язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію. До обов'язкових реквізитів касових документів, які оформляються для зарахування суми готівки на відповідні рахунки (крім зазначених вище), також належать номер рахунку отримувача та найменування і код банку отримувача.

В наданих відповідачем копіях квитанцій від 04.11.2012 року, від 25.12.2012 року, від 04.01.2013 року зазначений рахунок 37231, МФО 304977,сплачено через відділення № 219 ПАТ КБ «Надра», призначення платежу сплата кредиту, сума сплати зазначена в гривнях, однак умовами кредитного договору № 0160/08/06-ZNv передбачено повернення кредиту щомісячно не менше 167 доларів США, тобто валюта виконання зобовязання сторонами визначена в доларах. Кошти сплачувалися за вказаними вище квитанціями через відділення ПАТ КБ «Надра», тобто в іншому банку.

Також в зазначених вище копіях квитанцій вказаний рахунок, який з 01 листопада 2010 року закритий і на нього грошові кошти перераховані не могли бути, та зазначений код банку отримувача (МФО 304977), який з 01 листопада 2010 року також змінений на МФО 322948. В квитанціях відповідачем не зазначено за яким кредитним договором перераховувалися кошти.

Зазначені обставини свідчать про те, що в наданих відповідачем копіях квитанцій про сплату грошових коштів реквізити заповнені невірно, тобто не відповідають умовам укладеного між сторонами договору.

Згідно з випискою по особовим рахункам, відкритим на ім'я ОСОБА_2, зазначені в квитанціях від 04.11.2012 року, від 25.12.2012 року, від 04.01.2013 року грошові кошти на рахунок позичальника не надходили.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідачами будь-яких належних та допустимих доказів на спростування зазначених вище обставин надано не було.

Представник ПАТ «Банк Форум» під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції зазначив, що відповідно до виписки з рахунку клієнта ОСОБА_2 грошові кошти, які зазначені в квитанціях від 04.11.2012 року, від 25.12.2012 року, від 04.01.2013 року на рахунок позичальника не надходили.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що відповідачами не надано належних та допустимих доказів щодо сплати в рахунок погашення кредиту 04.11.2012 року - 1610 грн., 25.12.2012 року 6416 грн., 04.01.2013 року 3204 грн.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору.

Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207,640 ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватися і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав.

В статті 629 ЦК України зазначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Пунктом 2.8 кредитного договору передбачено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання зобовязань позичальника по цьому кредитному договору у повному обсязі, вимоги банку погашаються у наступній черговості: в першу чергу сплачуються прострочені проценти та комісії, в другу прострочена заборгованість за кредитом, в третю строкові проценти та комісії, в четверту строкова заборгованість за кредитом, в пяту можливі неустойка, штраф та пеня, потім інші вимоги банку.

Отже банком та відповідачем ОСОБА_2 в укладеному між ними кредитному договорі від 13.06.2008 року, визначені положення, щодо черговості погашення кредитної заборгованості, з якими відповідач погодилася підписавши договір.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року за № 6-845цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 06.11.2012 року за відповідачами утворилася заборгованість у розмірі 190988,42 грн., яка складається з:простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів 6012 доларів США, що еквівалентно 48053,92 грн., поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів 11316 доларів США, що еквівалентно 90448,79 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами 4964,18 доларів США, що еквівалентно 39678,69 грн., поточної суми заборгованості за нарахованими процентами 230,10 доларів США, що еквівалентно 1839,19 грн., суми пені 10967,83 грн.

В апеляційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» посилається на те, що в період з 01.11.2012 року по 06.10.2015 року відповідачами сплачено: 15.01.2013 року 49 доларів, 21.03.2013 року - 38 доларів.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник позивача зазначив, що сплачені відповідачами 49 доларів та 38 доларів підлягають зарахуванню в рахунок погашення прострочених процентів у відповідності до умов договору.

Оскільки умовами кредитного договору передбачено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання зобовязань позичальника вимоги банку погашаються у наступній черговості: в першу чергу сплачуються прострочені проценти та комісії, тому сплачені відповідачем 15.01.2013 року 49 доларів, 21.03.2013 року - 38 доларів підлягають зарахуванню на погашення простроченої заборгованості за нарахованими процентами.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог, а визначати підстави та предмет позову відповідно до ст.ст.3,4,11, 119 ЦПК України є виключним правом позивача, який наділений також правом після предявлення позову змінити підстави або предмет позову, що передбачено ч.2 ст.31 ЦПК України.

Із позовної заяви ПАТ «Банк Форум» вбачається, що позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором від 13.06.2008 року в сумі 190988 грн. та судові витрати у розмірі 1909,88 грн.

Після пред'явлення позову позивач позовні вимоги не змінював, не доповнював.

Таким чином, заборгованість відповідачів зпростроченої заборгованості за нарахованими процентами, урахуванням часткової сплати 15.01.2013 року та 21.03.2013 року, становить 38983 грн. 30 коп., виходячи з наступного розрахунку 39678,69 грн., що еквівалентно 4964,18 дол. США 49 дол. США 38 дол. США.

Як вбачається із тексту заперечень на позовну заяву відповідачі просили відмовити у стягненні заборгованості за процентами та пені, посилаючись на скрутне матеріальне положення у звязку з проведенням антитерористичної операції на території де вони проживають, при цьому сам розрахунок заборгованості за процентами та пені ними не оспорювався.

За таких обставин, проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що підлягає стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в сумі 138502 грн.71 коп., прострочена заборгованість за нарахованими процентами в сумі 38983 грн. 30 коп., поточна заборгованості за нарахованими процентами 1839 грн. 19 коп.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 10967,83 грн., суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки на території Луганської області проводиться антитерористична операція, тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» в частині заборони нарахування штрафів та пені.

Однак, проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини по справі в цій частині позовних вимог, апеляційний суд вважає, що до такого висновку суд дійшов помилково, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення в частині вимог про стягнення пені суд першої інстанції керувався ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до положень якої, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Однак за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Принцип незворотності дії нормативно-правових актів в часі закріплений в статті 58 Конституції України, яка передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність.

При цьому судом першої інстанції не було враховано, що у Законі України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» чітко зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідачів пені станом на 06.11.2012 року в сумі10967,83 грн., тобто позивачем до стягнення заявлена сума пені, яка була нарахована до 14 квітня 2014 року і дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Суд першої інстанції даним обставинам належної правової оцінки не дав і помилково застосував до правовідносин сторін щодо стягнення пені Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», тому дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення пені солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачами розрахунок пені не оспорювався.

За таких обставин рішення суду в частині відмови у стягненні пені за несвоєчасне повернення кредиту підлягає скасуванню у відповідності до ст. 309 ЦПК України з ухваленням в цій частині нового рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Банк Форум» пеню в сумі 10967 грн. 83 коп.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки збільшена сума заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідачів та позовні вимоги задоволені, то підлягає збільшенню стягнута сума судового збору з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Банк Форум» з 843 грн. 98 коп. до 896 грн. 63 коп., з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Банк Форум» з 843 грн. 98 коп. до 896 грн. 63 коп., сплачена позивачем при поданні позовної заяви.

Згідно платіжного доручення № 35090 від 11.12.2015 року та виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, ПАТ «Банк Форум» понесені витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2100 грн. 87 коп., оскільки апеляційна скарга задоволена частково, тому з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Банк Форум» підлягає стягненню судовий збір по 1046 грн. 61 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 303,309,319 ЦПК України, ст.ст. 526,627,628,629 ЦПК України, Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» задовольнити частково.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 06 жовтня 2015 року змінити, збільшивши суму стягнуту солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Банк Форум» з 168790 грн. 59 коп. до 179325 грн.(сто сімдесят девять тисяч триста двадцять пять гривень) 20 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 138502,71 грн., заборгованості за процентами в сумі 40822 грн. 49 коп. та збільшити суму судового збору стягнуту з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Банк Форум» з 843 грн. 98 коп. до 896 грн. 63 грн., з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Банк Форум» з 843 грн. 98 коп. до 896 грн. 63 грн.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 06 жовтня 2015 року скасувати в частині відмови у стягненні пені за несвоєчасне повернення кредиту та в цій частині ухвалити нове рішення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1), ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та з ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1), ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь публічного акціонерного товариства «Банк Форум» пеню в сумі 10967 грн. 83 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Банк Форум» судовий збір по 1046 грн. 61 коп. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили негайно після його проголошення, але може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після його проголошення у касаційному порядку.

Головуючий

Судді: