Справа № 127/2-5491/11 Провадження № 22-ц/772/1483/2016Головуючий в суді першої інстанції Романюк Л. Ф.
Категорія Доповідач Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

12 квітня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Міхасішина І.В., Войтко Ю.Б.,

з участю секретаря судового засідання Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2016 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про відновлення частково втраченого судового провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до Вінницького національного медичного університету імені М.І.Пирогова, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - завідувача кафедри фармацевтичної хімії Ющенко Т.І. про визнання частково недійсним висновку комісії та зобов'язання вчинити дії, -

встановила:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2016 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про відновлення частково втраченого судового провадження у зазначеній вище цивільній справі.

Не погодившись з даною ухвалою заявник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу, а справу направити до Вінницького міського суду для вирішення питання про відкриття провадження за її заявою.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримала на умовах, викладених в ній.

Інші особи, які беруть участь у справі, повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з'явились, подали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

В травні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про відновлення частково втраченого судового провадження в справі за її позовом до Вінницького національного медичного університету імені М.І.Пирогова, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - завідувача кафедри фармацевтичної хімії Ющенко Т.І. про визнання частково недійсним висновку комісії та зобов'язання вчинити дії.

У даній заяві ОСОБА_2 зазначила, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 23.02.2012 року в задоволенні її позову про визнання частково недійсним висновку комісії та зобов'язання вчинити дії відмовлено.

Проте на даний час існують підстави для перегляду вказаного рішення за нововиявленими обставинами і тому вона звернулась до суду із відповідною заявою.

Разом з цим, на думку заявника факт фальсифікації зазначеної справи шляхом знищення доказів унеможливлює перегляд прийнятого 23.02.2012 року Ленінським районним судом м. Вінниці рішення, а тому вона просила відновити частково втрачене судове провадження, зокрема: лист за підписом ректора ВНМУ Мороза В.М. від 25.10.2011 року, відповідно до якого направлявся висновок комісії від 14.04.2010 року, сам висновок комісії від 14.04.2010 року (або належним чином завірену його копію) та доповідні записки від 14.04.2010 року та 10.04.2010 року (або належним чином завірені копії).

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про відновлення часткового втраченого провадження суд першої інстанції вірно виходив з того, що документи, які на думку заявника є втраченими, насправді такими не є, так як містяться в провадженні, сформованому за заявою заявниці, поданою в порядку статті 13 ЦПК України - про витребування доказів, яка передувала зверненню до суду із позовом про визнання частково недійсним висновку комісії та зобов'язання вчинити дії.

Статтею 403 ЦПК України визначено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абз.1, 3 п. 38 Постанови №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" за правилами розділу IX України відновлення втраченого (і в разі, коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі, за заявою (зміст якої визначено ст.405 ЦПК ) осіб, які брали участь у справі (їх правонаступників), або за ініціативою суду (коли це потрібно для вирішення іншої справи, надіслання справи до суду вищої інстанції тощо).

Цивільне процесуальне законодавство не передбачає, яке провадження слід вважати втраченим, проте теорія цивільного процесу і судова практика виходить із того, що провадження вважається втраченим, якщо втрачено (знищено) судову справу (її частину). Причинами втрати провадження може бути викрадення, загублення, фізичне знищення справи тощо.

Втраченим судовим провадженням, яке може бути відновлене, вважається як вся, так і частина документів (окремий документ) конкретної цивільної справи позовного, наказного чи окремого провадження, яке було закінчене ухваленням рішення або постановленням ухвали про його закриття.

За правилами Розділу IXЦПК України відновлюється провадження незалежно від причин та обставин його втрати.

Відповідно до частини 2 статті 406 ЦПК України якщо мета звернення до суду, зазначена заявником, не пов'язана із захистом його прав та інтересів, суд своєю ухвалою відмовляє у відкритті провадження або залишає заяву без розгляду у випадку, коли провадження було відкрито.

В заяві про відновлення втраченого судового провадження заявник ОСОБА_2 посилалася на відсутність в матеріалах судової справи №2-5491/11: листа за підписом ректора ВНМУ Мороза В.М. від 25.10.2011 року №01-1633; висновку комісії від 14.04.2010 року, що був додатком до даного листа; доповідних записок від 10.04.2010 року та від 14.04.2010 року.

Проте вирішуючи питання про відкриття провадження у справі про відновлення втраченого судового провадження, суддею виявлено зазначені документи в матеріалах справи за заявою ОСОБА_2 про забезпечення доказів (справа №2-з-64/11).

Ксерокопія листа ректора ВНМУ Мороза В.М. №01-1633 від 25.10.2011 року (т. 2, а.с. 179), знята з його оригіналу, що міститься саме в матеріалах за заявою ОСОБА_2 про забезпечення доказів (а.с. 8 зазначеного провадження). Крім того, в матеріалах справи знаходяться протоколи засідань кафедри фармацевтичної хімії і доповідних записок, одна з яких датована 14.04.2010 року й називається «Про висновки роботи комісії з перевірки організації навчального процесу на кафедрі фармацевтичної хімії». Останній документ підписаний членами комісії: проф. ОСОБА_6, доц. ОСОБА_7, ас. ОСОБА_8 Копія доповідної записки засвідчена в установленому порядку працівником відділу кадрів університету (ас. 15-17 справи №2-з-64/11).Іншу ксерокопію висновку комісії кафедри фармацевтичної хімії від 14.04.2010 року (без назви, кутового штампа та підпису заступника декана медичного факультету №2) до матеріалів даної справи додано самою позивачкою ОСОБА_2 як додаток до її заяви про видачу виконавчого листа (а.с. 20-21 справи №2-з-64/11).

По справі відсутні будь-які дані про те, що висновок комісії від 14.04.2010 року за підписом завідувача навчальним відділом проф. ОСОБА_6, декана фармацевтичного факультету доц. ОСОБА_7, надавався до його матеріалів в оригіналі чи належним чином засвідчених копіях.

Натомість в матеріалах справи є ксерокопії зазначеного документу (т. 1, а.с. 10, 36, т. 2, а.с. 177), надані самою позивачкою.

Матеріали справ 2-5491/11 (3 томи) та 2-з-64/11 (1 том) є сформованими відповідно до Інструкції з питань діловодства в місцевих загальних судах, є прошитими і пронумерованими, містять опис матеріалів справи, по справі відсутні дані про те, що якийсь із том ів справи, чи його частина втрачалися з будь-яких причин.

Оскільки зазначені позивачкою матеріали не є і не були втраченими, а метою провадження в порядку Розділу ІХ є відновлення втраченого провадження, а не витребування і долучення до матеріалів справи оригіналів чи засвідчених копій документів, які не були долучені раніше, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що мета звернення заявника до суду, не пов'язана із захистом її прав та інтересів.

Апеляційний суд також відкидає доводи апелянта про те, що відмовою судом першої інстанції у відкритті провадження з відновлення втраченого судового провадження порушено її права, що передбачені ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Так, відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на справедливий суд» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 23.02.2012 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова в особі ректора - Мороза Василя Максимовича та третьої особи на стороні відповідача - завідуючої кафедри фармацевтичної хімії Вінницького національного медичного університету ім. М.І.Пирогова - Ющенко Тетяни Іванівни про визнання недійсним висновку комісії, зобов'язання вчинити певні дії -відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 04 липня 2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а вищевказане рішення Ленінського райсуду м. Вінниці від 23 лютого 2012 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 серпня 2012 року відхилено касаційну скаргу ОСОБА_2 по даній справі.

Отже спір щодо прав та обов'язків цивільного характеру ОСОБА_2 судом вже вирішений, а рішення по ньому набуло законної сили.

Отже ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2016 року постановлена з додержанням вимог закону, доводи апеляції висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційну скаргу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України слід відхилити, а ухвалу - залишити без змін.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. 312, 315, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий /підпис/ Стадник І.М.

Судді: /підпис/ Міхасішин І.В.

/підпис/ Войтко Ю.Б.

З оригіналом вірно:

Суддя апеляційного суду Стадник І.М.