Справа № 346/1175/16-ц
Провадження № 2/346/593/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області у складі

головуючого-судді: Васильковського В.В.,

за участі секретаря: Корбут Н.М.

представника позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

представників третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9, третя особа орган опіки і піклування Коломийської міської ради, Комунальне підприємство «Житлоінфоцентр», ОСОБА_10 про визначення порядку користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся з позовом, в якому вказує, що квартира АДРЕСА_1 перебуває в державному житловому фонді та знаходиться в комунальній власності. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 30 квітня 2013 року, зокрема, визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 право на користування квартирою № 82 будинку № 117 по вул. Довбуша в м. Коломия. Також у вказаній квартирі проживає батько позивачки- Тишкун П.В. та її баба- Тишкун Г.П. На теперішній час вона, її мама ОСОБА_2 та неповнолітні брати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проживають в кімнаті № 1 площею 16,9 кв.м., а батько ОСОБА_3 користується кімнатою № 3 площею 10,3 кв.м., бабця ОСОБА_9 користується кімнатою № 2 площею 17 кв.м. Решта приміщень перебувають у спільному користуванні. Шлюб між її мамою та батьком розірвано, вони не проживають однією сімєю, не мають спільного бюджету для оплати комунальних послуг, в звязку з чим між бабусею, батьком, мамою та нею виникають конфлікти та непорозуміння щодо оплат по спірній квартирі. Також вона з матірю ОСОБА_2 мають намір приватизувати вказану квартиру, однак відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_9 на це своєї згоди не дають. Тому просить суд визначити порядок користування квартирою № 82 в будинку № 117 по вул. Довбуша в м. Коломия, виділивши в користування ОСОБА_6 житлову кімнату № 3 площею 10,3 кв.м., ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 Петровичу- житлову кімнату № 1 площею 16,9 кв.м., ОСОБА_9 та ОСОБА_3 Васильовичу- житлову кімнату № 2 площею 17 кв.м., та залишити в загальному користуванні коридор площею 6,9 кв.м., кухню площею 5,2 кв.м., туалет площею 1,1 кв.м., ванну кімнату площею 2,0 кв.м., вбудовану шафу площею 0,6 кв.м. Зобовязати КП «Житлоінфоцентр» укласти окремий договір найму з ОСОБА_6 та ОСОБА_2

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовні заяві і просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала, вважає, що такий порядок користування буде відповідати інтересам дітей.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що встановлення такого порядку користування, як просить позивачка, буде суперечити законодавству. Крім того, в квартирі ще проживає їх повнолітній син- Тишкун ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, інтереси якого не враховано.

Відповідач ОСОБА_9 в судове засідання не зявилась, подала письмову заяву з проханням справу розглядати без її участі. Позовні вимоги заперечила, вказала, що не згодна з запропонованим позивачкою варіантом, оскільки при цьому в кімнаті № 2 площею 17 кв.м. буде прожвати вона разом з сином, будучи особами різної статі, що суперечить вимогам законодавства.

Представник третьої особи органу опіки і піклування в судовому засіданні пояснив, що дану ситуацію планують розлянути на комісії органу опіки і піклування. При вирішенні справи покладаються на погляд суду.

Представник третьої особи КП «Житлоінфоцентр» пояснила, що вони позов заперечують, оскільки поділ житлового приміщення можливий тільки у випадку виділення ізольованого приміщення. Поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача. Крім того, вказала, що не допускається вселення в одну кімнату двох повнолітніх осіб різної статі.

Третя особа ОСОБА_12 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 перебуває в державному житловому фонді та знаходиться в комунальній власності.

Дана квартира загальною площею 60 кв.м., складається з трьох житлових кімнат: № 1 площею 16,9 кв.м., № 2 площею 17 кв.м., № 3 площею 10,3 кв.м., коридору площею 6,9 кв.м., кухні площею 5,2 кв.м., туалету площею 1,1 кв.м., ванної кімнати площею 2 кв.м. та вбудованої шафи площею 0,6 кв.м.

В квартирі зареєстровані та проживають ОСОБА_6, ОСОБА_2, неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_9 Зокрема, ОСОБА_6, її мама ОСОБА_2 та неповнолітні брати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 2012 року проживають в кімнаті № 1 площею 16,9 кв.м., а батько ОСОБА_3 користується кімнатою № 3 площею 10,3 кв.м., бабця ОСОБА_9 користується кімнатою № 2 площею 17 кв.м. Решта приміщень перебувають у спільному користуванні.

Крім того, у вказаній квартирі без реєстрації проживає повнолітній син ОСОБА_3 та ОСОБА_2- ОСОБА_12, який проживає в кімнаті № 3 площею 10,3 кв.м. разом з батьком-відповідачем ОСОБА_3 Дану обставину позивач не заперечила.

Відповідно до ст. 104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу.У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 ЖК України не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним ходом, а також підсобні приміщення.

Згідно роз'яснень наданих в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання , що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» в силу ст.104 ЖК суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі.

При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

Відповідно до ст. 47 ЖК України норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Таким чином, виходячи з аналізу вищевикладених норм, у випадку укладення окремих договорів найму житлових приміщень, згідно яких відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_9 буде надана житлова кімната площею 17 кв.м. суперечить вимогам житлового законодавства та призведе до погіршення житлових умов даних відповідачів. У даному випадку зазначена кімната відповідно до ч. 2 ст. 63 ЖК України не може бути предметом договору найму.

Окрім того, загальний розмір житлової площі спірної квартири становить 54,2 кв.м. З них, на кожного із зареєстрованих осіб припадає по 9,03 кв.м., а з урахуванням ОСОБА_12- по 7,79 кв.м. житлової площі. Позивач бажає виділити їй кімнату площею 10,3 кв.м., що є більшою за розмір житлової площі, який припадає на неї у даній квартирі.

Також, відповідно до п. 52 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в УРСР, при наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі старшими за 9 років, крім подружжя, а також особами, які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв'язку з чим вони не можуть проживати в одній кімнаті з членами своєї сім'ї.

При запропонованому позивачкою варіанті, в кімнату № 2 площею 17 кв.м. буде вселено ОСОБА_3 та ОСОБА_9, які є повнолітніми особами різної статі, що не допускається.

Суд не приймає визнання позову ОСОБА_2, оскільки це суперечить правам та інтересам інших відповідачів, в тому числі неповнолітніх дітей.

Тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведено, керуючись ст.ст. 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9, третя особа орган опіки і піклування Коломийської міської ради, Комунальне підприємство «Житлоінфоцентр», ОСОБА_10 про визначення порядку користування квартирою - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення встановлених строків апеляційного оскарження.

Суддя Васильковський В. В.