Справа № 462/1336/16-ц
УХВАЛА

08 червня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду, суд

в с т а н о в и в:

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить скасувати заочне рішення Залізничного районного суду від 11.05.2016 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в судове засідання він не зявився, оскільки 04.05.2016 року подав клопотання про відкладення судового засідання, оскільки перебував на роботі в іншій області. При цьому відмітив, що розрахунок, який наданий позивачем є некоректним, позивач не додав відповідних доказів на підтвердження законності нарахування такої заборгованості, а тому винесення заочного рішення є неправомірним.

Суд, ухвалив розглядати заяву по суті за відсутності осіб, які беруть участь у справі, які в судове засідання не зявилися, їхня неявка не перешкоджає розгляду, оскільки були належним чином повідомлені про час та місце розгляду /а.с.58/, проте в судове засідання не зявилися та причини своєї неявки суд не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Зі змісту ст.228 ЦПК України вбачається, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, законом визначено, що суд може скасувати ухвалене ним заочне рішення лише за наявності одночасно двох підстав, визначених у ст.232 ЦПК України, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. При цьому, для скасування заочного рішення необхідно переконатись, чи є достатні для цього підстави, передбачені законодавством, та провести оцінку поважності причин неповідомлення відповідачем про причини своєї неявки в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, і оцінити надані відповідачем докази на предмет їх істотного значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 11.05.2016 року позов ПАТ «ПриватБанк» задоволено, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПриватБанк» 50875,26 грн. заборгованості за кредитним договором 01.07.2013 року та 1378 грн. судового збору /а.с.48-49/.

Із матеріалів справи вбачається, що судове засідання проводилося без представника позивача, який подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а також вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи /а.с.38/, та за відсутності відповідача, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с.43/ в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду письмове клопотання, в якому зазначив, що ухвалу про відкриття провадження отримав лише наприкінці квітня і не мав змоги ознайомитися з матеріалами справи, однак суд не бере до уваги такі покликання відповідача, оскільки, як вбачається із відмітки на повідомленні про вручення поштового відправлення /а.с.43/ таке отримано 09.04.2016 року, тобто завчасно, за більш як місяць до судового засідання. При цьому, разом з ухвалою про відкриття провадження у справі відповідачу надіслані копії матеріалів справи, а тому мав можливість ознайомитись з ними, а подане клопотання суд розцінює як зловживання наданими правами, та спрямоване на невиконання зобовязання.

Суд критично ставиться до покликань відповідача про те, що він не зявився в судове засідання, оскільки 11.05.2016 року перебував на роботі в іншій області, оскільки ні разом з таким клопотанням, ні із заявою про перегляд заочного рішення, ні в подальшому, не надав суду жодних доказів на підтвердження таких покликань.

Також відповідачем у заяві про перегляд заочного рішення не повідомлено суду доказів в обґрунтування заперечення проти вимог позивача, що могли б мати істотне значення для правильного вирішення справи, а зазначені в заяві покликання, жодним чином не обґрунтовані, судом не надано доказів на їх підтвердження.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що, з огляду на вимоги ч.1 ст.232 ЦПК України, законні підстави для скасування заочного рішення Залізничного районного суду м.Львова від 11.05.2016 року і призначення справи до розгляду в загальному порядку відсутні.

Керуючись ст.208-210, 231, 232 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду м.Львова від 11 травня 2016 року залишити без задоволення.

Розяснити відповідачу, що залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення не є перешкодою оскарження заочного рішення в загальному порядку, а саме до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова, шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський