Справа № 494/716/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2016 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Козубенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: служба у справах дітей Березівської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Степанівської сільської ради Березівського району Одеської області, місцева прокуратура Комінтернівського району Одеської області про відібрання малолітньої дитини від матері без позбавлення її батьківських прав, визначення місця проживання дитини з її батьком, стягнення з відповідача аліментів на дитину,-

В С Т А Н О В И В:

03.06.2016 року до суду надійшла позовна заява від ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: служба у справах дітей Березівської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Степанівської сільської ради Березівського району Одеської області, місцева прокуратура Комінтернівського району Одеської області про відібрання малолітньої дитини від матері без позбавлення її батьківських прав, визначення місця проживання дитини з її батьком, стягнення з відповідача аліментів на дитину.

Ухвалою суду від 06.06.2016 року відкрито провадження по справі.

У своїй заяві позивач вказав, що відповідач ОСОБА_2 не виконує рішення Березівського районного суду Одеської області від 15.05.2014 року, яким було задоволено вимогу щодо визначення способів участі батька у спілкування з дитиною ОСОБА_3, 02.07.2013 року. Позивач зазначив, що ОСОБА_2 залишає дитину без догляду, жорстоко з нею поводиться, свідомо перешкоджає спілкуванню ОСОБА_1 з дитиною, аліменти витрачає на власні потреби. ОСОБА_1 вказав, що ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, систематично залишає дитину стороннім особам. У звязку з вищевказаним ОСОБА_1 просить суд задовольнити його позовну заяву про відібрання малолітньої дитини від матері без позбавлення її батьківських прав, визначення місця проживання дитини з її батьком, стягнення з відповідача аліментів на дитину.

У судовому засіданні 06.07.2016 року ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідач належним чином дитину не доглядає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами. 29.06.2016 року на адресу суду надав додаткові пояснення щодо незадовільного догляду за дитиною відповідачем та жорстокого її поводження з дитиною, на підтвердження вищевказаного додав відео та аудіо запис на електронному носії (диску) (а.с.48-51, 54-56), а також надав фотографії. (а.с.57-64).

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні 06.07.2016 року заперечувала проти задоволення позову та пояснила, що вказані вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними. Представник відповідача надала позитивні характеристики на відповідача, та довідки про те, що вона не перебуває на наркологічному та психіатричному обліку. Вказала, що добре поводиться з дітьми та завжди їх доглядає.

Представник заінтересованої особи: служба у справах дітей Березівської районної державної адміністрації, у судовому засіданні заперечували проти позову та вважали вимоги ОСОБА_1 безпідставними та необґрунтованими. Ним проводились перевірки та відповідач виконує свої батьківські вимоги по відношенню до дитини. Дитина, завжди охайна, нагодована та виховується у доброті, материнської любові. Позивач з заявами про жорстоке поводження з дитиною особисто до них не звертався.

Представник заінтересованої особи: орган опіки та піклування Степанівської сільської ради Березівського району Одеської області у судовому засіданні вказав, що не визнає вимоги позивача за безпідставністю та недоведеністю. Вона також неодноразово зявлялась до будинку відповідача, де мешкає дитина, та бачила її нагодованою та охайною. Претензій або нарікань з боку жорстокого поводження матері - у дитини не було. Синяків чи інших тілесних ушкоджень при візуальному огляді дитини не бачили.

Представник Комінтернівської місцевої прокуратури у судове засідання 06.07.2016 року не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, разом з тим, 02.07.2016 року на адресу суду направили лист, в якому зазначив, що підстав для представництва інтересів неповнолітньої в суді під час розгляду справи не вбачається, оскільки батьки неповнолітньої ОСОБА_3 приймають участь у справі та є працездатними. Більш того, по справі залучені треті особи,служба у справа дітей Березівської РДА та орган опіки та піклування Степанівської сільської ради, а тому просили продовжити розгляд справи за їх відсутності (а.с.65).

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, думку заінтересованих осіб, допитавши свідків та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), «держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини».

Відповідно до статті 19 Конвенції про права дитини, «держави - учасниці зобов'язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи».

Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД №387809 від 10.04.2014 року батьком малолітньої ОСОБА_3 є ОСОБА_1, матірю ОСОБА_2 (а.с.19).

Судом встановлено, що відповідно до рішення Березівського районного суду Одеської області від 15.05.2014 року та згідно виконавчого листа від 15.08.2014 року було визначено дні спілкування ОСОБА_1 з дитиною, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобовязано відповідача не перешкоджати ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною (а.с.7-11).

Згідно до акту державного виконавця від 10.09.2014 року ОСОБА_2 було прочитано та розяснено резолютивну частину рішення Березівського районного суду Одеської області від 15.05.2014 року (а.с.13-15).

Зі статті 170 СК України вбачається, що «Суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання».

Виходячи зі статті 18 Конвенції з прав дитини, «батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування»

Позивач в підтвердження позовних вимог про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав, послався на те, що відповідач зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами, не займається вихованням і утриманням своєї дитини. Не має достатніх коштів для створення належних умов для виховання та розвитку дитини. Аліменти витрачає на свої потреби. Але доказів в підтвердження своїх вимог суду не надав.

Всупереч цьому, відповідачем у судовому засіданні надана позитивна характеристика видана директором ПП «Чорногірське», в якій вказано, що ОСОБА_2 зарекомендувала себе з позитивної сторони, та згідно характеристики виданої виконавчим комітетом Степанівської сільської ради ОСОБА_2 характеризується позитивно , до адміністративної відповідальності не притягувалась (а.с.66,68).

Суд критично ставиться до пояснень позивача щодо зловживання спиртними напоями та наркотичними засобами відповідача та ведення аморального способу життя, оскільки вони не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Натомість, відповідач надав довідки (а.с.69-70) про те, що ОСОБА_2 на наркологічному обліку та психіатричному обліку Березівської ЦРЛ не перебуває.

Крім того, позивач не надав суду доказів, що життю і здоров'ю дитини, через недостатність коштів і через особисті якості мати, неспроможна забезпечувати дитину належним харчуванням, одягом, підтримувати належні санітарні умови, належним чином дбати про здоров'я дитини, а також забезпечувати дитині соціальну адаптацію та справляти на неї відповідний виховний вплив, і що така ситуація була небезпечною для життя, здоров'я та морального виховання дитини.

Мати дитини доводила, що ніколи не вчиняла зазначеного і що немає доказів того, що умови виховання її дитини є справді небезпечними. Посилання позивача на фотографії щодо жорстокого поводження з дитиною саме відповідачем, також судом не заслуговують на увагу, оскільки відповідач зазначила, що лише дві фотографії свідчать про те, що це її дитина та що ніяких увіч дитині вона не застосовувала.

Більш того, вказала, що на фотографії з розбитим обличчям трапилось по вині батька під час його перебування з дитиною. Синець на лобі дитини виник у звязку з катанням на велосипеді.

Представники служби у справах дітей Березівської районної державної адміністрації та орган опіки та піклування Степанівської сільської ради Березівського району Одеської області пояснили, що позивач взагалі жодного разу не звертався до них щодо жорстокого поводження матері з дитиною.

Водночас, вказали що згідно акту обстеження житлово-побутових умов за адресою: вул.. Леніна, 17, с. Вовкове, Березівський р-н, Одеська обл., де проживає ОСОБА_2 вбачається, що умови для виховання дітей добрі (а.с.67).

Окрім цього, у поясненнях представник відповідача та заінтересовані особи вказували на те, що позивач працює на ПП «Чорногірське», та дитину йому не має кому залишити у робочий час. Також вказували, що останній не надав доказів про стан здоровя та акт обстеження житлово-побутових умов складений лише 19.07.2013 року (а.с.16).

У судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказали, що їх донька добре доглядає за дитиною та вони їй допомагають по догляду за нею, перешкод у спілкуванні з дитиною не чинять та чемно поводяться з позивачем.

Посилання позивача на вирок Березівського районного суду Одеської області (а.с.46), свідчить про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за нанесення легких тілесних ушкоджень, однак не може слугувати підставою для відібрання дитини у матері.

В даному випадку, суд вважає, що мати виконує свої батьківські обовязки належним чином, та створила належні умови для виховання та розвитку дитини.

У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сім'я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача про відібрання від ОСОБА_2 малолітньої дитини ОСОБА_3, 02 липня 2013 року не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визначення місця реєстрації та проживання дитини разом з батьком, передання дитини для проживання з батьком та стягнення аліментів з відповідача, - то вони теж не підлягають задоволенню, оскільки є похідними вимогами від позовних вимог про відібрання дитини.

За такого, у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі за безпідставності його вимог.

Керуючись статтями 10, 11, 57, 60, 79, 88, 197, 209, 212-215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: служба у справах дітей Березівської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Степанівської сільської ради Березівського району Одеської області, місцева прокуратура Комінтернівського району одеської області про відібрання малолітньої дитини від матері без позбавлення її батьківських прав, визначення місця реєстрації та проживання дитини разом з батьком, передання дитини для проживання з батьком та стягнення з відповідача аліментів на дитину залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 11.07.2016 року

Суддя І.А. Римар