пр. № 2-о/759/353/16
ун. № 759/7669/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Борденюк В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту проживання однією сім'єю,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 03 червня 2016 року вказану заяву було залишено без руху, а ОСОБА_1 було зобов'язано у строк не пізніше п'яти днів з дня отримання копії ухвали, усунути недоліки заяви, а саме, надати розбірливу копію договору купівлі-продажу від 31.05.2006 року і постанову нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

22.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просив відкрити провадження у справі, частково усунувши недоліки первинно поданої заяви. Позивач вказував на те, що не він погоджується із вимогами ухвали суду в частині необхідності подання до суду постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Дослідивши матеріали заяви, суд виходить із такого.

Згідно положень пункту 2 частини 1 статті 258 ЦПК України, у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зазначаються причини неможливості одержати або відновити документ, що підтверджує цей факт.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до положень ЦПК України постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

За змістом без. 3 пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника (абз. 1 пункту 7 ППВСУ від 31 березня 1995 року № 5).

Згідно з абз.1 п.23 ППВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Водночас, у своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що метою встановлення факту проживання однією сім'єю його і ОСОБА_2, який помер у 2006 році, є необхідність оформлення у нотаріальному порядку спадкових прав; однак заявник не надав суду доказів у підтвердження факту відмови нотаріуса у видачі йому відповідного свідоцтва, чи доказів його звернення до нотаріуса, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину.

Відтак, у даному разі, заявником не було надано суду належних і допустимих доказів того, що встановлення даного факту буде породжувати для нього юридичні наслідки; крім того, за таких обставин суд не має можливості встановити, чи буде пов'язано встановлення даного факту із вирішенням спору про право.

Крім того за змістом наведеного абз.1 п.23 ППВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» можливість подання особою заяви про встановлення факту проживання однією сім'єю безпосередньо пов'язана із відмовою нотаріуса у видачі заявнику свідоцтва про право на спадщину.

Відтак, враховуючи те, що вказані в ухвалі суду від 03.06.2016 року недоліки заявником належним чином усунені не були, суд доходить до висновку про наявність визначених статтею 121 ЦПК України підстав для повернення ОСОБА_1 його заяви.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 його заяву про встановлення факту проживання однією сім'єю.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: