Справа № 461/7115/13 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/783/61/16 Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Богонюка М.Я., Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Стрийському районі Львівської області на рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 лютого 2015 року за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Стрию та Стрийському районі Львівської області до Головного управління Держпраці у Львівській області за участю третіх осіб ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Діскавері-Бурове обладнання» про скасування акту спеціального розслідування нещасного випадку, -

встановила:

Оскарженим рішенням Галицького районного суду м. Львова від 12 лютого 2015 року у задоволенні позову Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Стрию та Стрийському районі Львівської області до Територіального управління Держгірпромнагляду у Львівській області за участю третіх осіб ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Діскавері-Бурове обладнання» про скасування акту спеціального розслідування нещасного випадку - відмовлено.

Рішення суду оскаржено Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Стрийському районі Львівської області.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим. Вказує, що у мотивувальній частині рішення судом вказується, що кримінальне провадження триває і рішення його буде мати вплив на обставини даної цивільної справи. Однак, суд з метою прискореного розгляду справи вирішує спір без його врахування, посилаючись на можливість сторони використати право на перегляд даного рішення в подальшому за нововиявленими обставинами. З такою позицією суду апелянт не погоджується, оскільки висновки суду суперечать п.п. 16 п. 5 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадів, професійних захворювань і аварій на виробництві, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів від 30.11.2011 року №1232 (надалі Порядок), згідно якого «обставинами, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом, є: вчинення кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального садження за нереабілітуючими підставами».

Просить рішення суду скасувати та задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на заперечення апеляційної скарги, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В червні 2013 року позивач звернувся із позовом до Територіального управління Держгірпромнагляду у Львівській області ( в послідуючому правонаступником якого є Головне управління Держпраці у Львівській області) за участю третіх осіб ОСОБА_4 та ТзОВ «Діскавері-Бурове обладнання» про скасування акту спеціального розслідування нещасного випадку.

В обґрунтування позову посилався на те, що наказом Територіального управління Держгірпромнагляду у Львівській області від 22.01.2013 №59 «Про призначення комісії спеціального розслідування нещасного випадку» було призначено комісію для проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 18.01.2013 року о 11.05 год. внаслідок ДТП на вул. Промисловій в м. Стрий Львівської області з начальником відділу інформаційних технологій ОСОБА_4 та інженером з комп'ютерних систем ОСОБА_7 За результатами спеціального розслідування нещасного випадку складено акт від 19.04.2013 року форми Н-5, який затверджений начальником Територіального управління Держгірпромнагляду в Львівській області 22.04.2013 року. Комісія на підставі пункту 15 Порядку дійшла висновку, що нещасний випадок з начальником відділу інформаційних технологій ОСОБА_4 пов'язаний з виробництвом, та склала акт за формою Н-1, не зважаючи на те, що це суперечить ч. 16 п. 5 цього Порядку, згідно якого «обставинами, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом, є: вчинення кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального садження за нереабілітуючими підставами» ОСОБА_4 на підставі ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.03.2013 року звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв'язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, а це не є нереабілітуючою підставою.

Крім того зазначав, що підставою для скасування акту спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 19.04.2013 року та відповідно акту №2 форми Н-1 від 19.04.2013 року, який складений на його підставі є те, що під час проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку ДТП. Комісією складено два акти спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 19.04.2013 року та від 22.02.2013 року, що суперечить Порядку. А з п. 40 та п. 50 даного Порядку вбачається, що в матеріалах спеціального розслідування повинен бути наявним лише один примірник акта за формою Н-5 та примірники акта за формою Н-1 стосовно кожного потерпілого.

Позивач просив суд скасувати акт спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 19.04.2013 року, що стався 18.01.2013 року о 11.05год. під час ДТП на вул. Промисловій в м. Стрий Львівської області з начальником відділу інформаційних технологій ОСОБА_4 та скасувати акт №2 форми Н-1 від 19.04.2013 року про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, що стався 18.01.2013 року о 11.05 год. під час ДТП на вул. Промисловій в м. Стрий Львівської області з начальником відділу інформаційних технологій ОСОБА_4

Судом встановлено, що згідно акту форми Н-5 від 18.01.2013 року, про проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку (ДТП), відповідно до вимог п.15 Порядку складено акт за формою Н-1 на ОСОБА_4, тобто вважається таким, що пов'язаний з виробництвом. Особою, дії якої призвели до нещасного випадку є ОСОБА_4, який порушив правила безпеки дорожнього руху, передбачені ПДР України, згідно ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.03.2013 року.

Згідно окремої думки члена комісії спеціального розслідування групового нещасного випадку ДТП, що стався 18.01.2013 року о 11.05 год. з ОСОБА_4 та ОСОБА_7, у відповідності до пп.5 п.16 Порядку, нещасний випадок, що стався з ОСОБА_4 не може бути визнаний пов'язаний з виробництвом.

Згідно акту №2 форми Н-1 від 22.04.2013 року, про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, що трапився з ОСОБА_4, основною причиною настання нещасного випадку стало порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.03.2013 року, ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв'язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим; кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 - закрито.

Відмовляючи у задоволенні позову районний суд виходив з того, що оскільки ухвала про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 скасована, відтак на даний час відсутня обставина, яка стала приводом до заявлення цивільного позову, тобто факт закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, а факт настання нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом наявний, кримінальне правопорушення, пред'явлене в обвинувачення, вчинено не умисно, а з необережності.

З такими висновками суду колегія суддів погоджується з врахуванням наступного.

Згідно ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

Відповідно до підпункту 2 пункту 15 Порядку розслідування обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є: перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконання потерпілим трудових (посадових) обов'язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на територію підприємства або в іншому місці для виконання потерпілим трудових (посадових) обов'язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу.

Згідно підпункту 6 пункту 15 Порядку нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом при використанні власного транспортного засобу в інтересах підприємства з дозволу або за письмовим дорученням роботодавця чи безпосереднього керівника робіт;

Відповідно до п.38 Порядку спеціальне розслідування нещасного випадку (крім випадків, передбачених пунктом 39 цього Порядку) проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку, утвореною територіальним органом Держгірпромнагляду за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку.

За результатами спеціального розслідування складаються акти за формою Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом), картка за формою П-5 (у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) стосовно кожного потерпілого, а також оформляються інші матеріали спеціального розслідування, зазначені у пунктах 50 і 51 цього Порядку. Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою і всіма членами спеціальної комісії протягом п'яти днів після оформлення матеріалів спеціального розслідування. У разі незгоди із змістом акта (актів) член спеціальної комісії підписує його (їх) з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово. Окрема думка додається до акту за формою Н-5 і є його невід'ємною частиною (п.47 Порядку).

Приписами пункту 54 Порядку передбачено, що у разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім'ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держгірпромнагляду або його територіального органу з метою забезпечення об'єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держгірпромнагляду, які порушили вимоги цього Порядку.

У п. 58 Порядку передбачено, що у разі надходження скарги або незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин та причин нещасного випадку керівник Держнаглядохоронпраці або його територіального органу з метою забезпечення об'єктивності спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування такого випадку спеціальною комісією в іншому складі і за результатами її роботи скасувати висновки попередньої спеціальної комісії, вжити заходів до активізації роботи щодо запобігання виникненню подібних випадків, притягнення до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держнаглядохоронпраці, які порушили вимоги законодавства про охорону праці.

Суд першої інстанції вірно врахував, що керівник Держгірпромнагляду мав право, а не обов'язок, призначати повторні (додаткові) спеціальні розслідування нещасного випадку та листом від 31.05.2013 року відповів позивачу, що не вбачає підстав для повторного (додаткового) спеціального розслідування (а.с.13).

Оскільки встановлено, що нещасний випадок з ОСОБА_4 стався під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків, що позивач не оспорює, тому судова колегія не вбачає підстав для скасування вказаних актів спеціального розслідування нещасного випадку від 19.04.2013 року, які складені відповідно до підпунктів 2 та 6 пунктів 15 вказаного Порядку.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що у відповідності до пп.5 п.16 Порядку, нещасний випадок, що стався з ОСОБА_4 не може бути визнаний пов'язаний з виробництвом, оскільки причиною настання нещасного випадку стало порушення правил дорожнього руху та ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, судова колегія не приймає до уваги з врахуванням наступного.

Позивач не заперечує виконання потерпілим трудових обов'язків та завдань роботодавця і що факт настання нещасного випадку, пов'язаний з виробництвом та що кримінальне правопорушення вчинено не умисно, а з необережності.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 № 1105-XIV, нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

Як вказує представник Головного управління Держпраці у Львівській області у судовому засіданні апеляційного суду, відповідно до п.40 Порядку комісія приймає рішення про складення актів незалежно від того чи завершене досудове розслідування, а тому результати кримінального провадження не мають преюдиційне значення при розслідуванні нещасного випадку.

Судова колегія погоджується з такими його поясненнями, оскільки Закон не ставить в залежність від вини потерпілого, вирішення питання про визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, чи таким, що не пов'язаний з виробництвом.

Та обставина, що ухвалою Стрийського міськрайонного суду від 29.03.2013 року закрито кримінальне провадження і ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, не може бути підставою для задоволення позову, оскільки це суперечило б положенням ст.14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Висновки суду достатньо мотивовані і підстверджені доказами, що досліджені судом.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду передбачена ЦПК України.

А тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1ч.1ст. 314, ст.315, ст.317 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Стрийському районі Львівської області - відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвали законної сили.

Головуючий: Бермес І.В.

Судді: Богонюк М.Я.

Савуляк Р.В.