У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ДемяносоваМ.В., Леванчука А.О., Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Бі-Нафта» в особі ліквідатора ОСОБА_5 про стягнення заборгованості із заробітної плати, невиплаченої заборгованості за авансовими звітами, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із затримкою строків її виплати та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Бі-Нафта» в особі ліквідатора ОСОБА_6 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 9 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому посилався на те, що відповідно до наказу від 10 липня 2009 року № 5 арбітражного керуючого - ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю «Бі-Нафта» (далі - ТОВ «Бі-Нафта») ОСОБА_5 його було звільнено у зв'язку з ліквідацією підприємства. При звільненні з ним не було проведено повного розрахунку, ліквідатор виплатив йому лише частину заборгованості із заробітної плати у розмірі 34 595 грн 65 коп., залишок заборгованості із заробітної плати у розмірі 18 012 грн 32 коп. та 6 486 грн 83 коп. заборгованості за авансовими звітами, йому виплачено не було.

Також позивач зазначав, що заборгованість із заробітної плати станом на 1 лютого 2009 року у розмірі 52 607 грн 97 коп. була включена розпорядником майна ОСОБА_5 до реєстру вимог кредиторів підприємства-боржника ТОВ «Бі-Нафта» від 30 квітня 2009 року, який був затверджений ухвалою господарського суду Запорізької області від 6 травня 2009 року.

Крім того, позивач зазначав, що відповідач протягом майже п'яти років вчиняв численні незаконні дії, а саме: не виконував судові рішення, які набрали законної сили, подавав численні необґрунтовані скарги, позови, апеляційні скарги, внаслідок чого завдав йому моральну шкоду, яку він оцінив у 70 000 грн.

Посилаючись на зазначені обставини позивач просив суд стягнути з ТОВ «Бі-Нафта» на його користь заборгованість із заробітної плати у сумі 18 012 грн 32 коп., заборгованість за авансовими звітами у сумі 6 486 грн 83 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 14 липня 2009 року по 26 березня 2014 року у сумі 282 148 грн 50 коп., компенсацію втрати частини заробітку у зв'язку із затримкою строків її виплати за період з серпня 2009 року по лютий 2014 року у сумі 3 296 грн 25 коп.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 1 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 20 листопада 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 квітня 2015 року рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 1 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 20 листопада 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Бі-Нафта» в особі ліквідатора ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 18 012грн 32 коп.заборгованості із заробітної плати, 6 486 грн 83 коп. заборгованості заавансовими звітами, 282 148 грн 50 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 3 296 грн 25 коп. компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із затримкою строків її виплати без урахування податків та обов'язкових платежів та 500 грн на відшкодування моральної шкоди. У решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Бі-Нафта» в особі ліквідатора ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 4 317 грн 44 коп.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 9 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення на його користь з ТОВ «Бі-Нафта» 18 012 грн 32 коп. заборгованості із заробітної плати та 6 486 грн 83 коп. заборгованості заавансовими звітами та ухвалено у цій частині нове рішення у справі про відмову в задоволенні цих позовних вимог. Рішення районного суду в частині стягнення судового збору змінено, зменшено суму стягнення до 2 070 грн 60 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «Бі-Нафта» в особі ліквідатора ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду першої інстанції та змінити рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та з урахуванням змін, внесених рішенням суду апеляційної інстанції, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості із заробітної плати та авансовими звітами та наявність підстав для стягнення 282 148 грн 50 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 3 296 грн 25 коп. компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із затримкою строків її виплати та 500 грн на відшкодування моральної шкоди.

Такий висновок судів ґрунтується на встановлених у справі обставинах та вимогах закону.

Крім того, ухвалюючи судові рішення, суди виконали вказівки суду касаційної інстанції, викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 квітня 2015 року, які в силу ч. 4 ст. 338 ЦПК України є обов'язковими при новому розгляді справи.

З урахуванням цього слід визнати, що рішення суду першої інстанції в незміненій і нескасованій частині та рішення апеляційного суду відповідають вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Бі-Нафта» в особі ліквідатора ОСОБА_6 відхилити, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня 2015 року в незміненій і нескасованій частині та рішення апеляційного суду Запорізької області від 9 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.В. Дем'яносов
А.О. Леванчук І.К. Парінова

Колегія суддів: