АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4860/16 Справа № 198/161/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Черненкова Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Черненкової Л.А.

суддів - Пономарь З.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Сахарову Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, публічного акціонерного товариства «Златобанк» м. Київ, фермерського господарства «Зоря» Юрївського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Юрївська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину щодо припинення реєстрації обтяження нерухомого майна та визнання недійсним припинення обтяження нерухомого майна, визнання недійсними договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки, звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок грошових сум сплачених замість боржника за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

30 березня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в редакції уточненої позовної заяви від 19.02.2016 року (т. 3 а.с. 81-95), в обґрунтування заявлених вимог вказував на те, що 10.04.2014 року між ПАТ «Златобанк» м. Київ та Фермерським господарством «Зоря» Юрївського району було укладено кредитний договір № 63/25/14-KL, з лімітом заборгованості за кредитною лінією в сумі 15000000 грн., з кінцевою датою повернення кредиту до 08.04.2015 року та сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 25, 5 % річних. З метою забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором 12.05.2014 року між ПАТ «Златобанк» м. Київ (іпотекодержатель) та ОСОБА_4 (іпотекодавець) було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, згідно п. 1.1 якого цей договір забезпечує виконання зобовязань, які випливають з укладеного між боржником ФГ «Зоря» Юрївського району та іпотекодержателем ПАТ «Златобанк» кредитного договору № 63/25/14-KL від 10.04.2014 року та додаткових угод до нього, за умовами якого боржник ФГ «Зоря» зобовязаний повернути іпотекодержателю кредитні кошти надані у формі кредитної лінії, з максимальним лімітом заборгованості 15 000 000 грн. Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки предметом такої є наступне нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, Юрївський район с. Вербуватівка вул. Весела 24, загальною площею 300 кв.м., житловою площею 81, 5 кв. м., з реєстраційним номером обєкта нерухомого майна 59; земельна ділянка, площею 0,2025 га, розташована за адресою Дніпропетровська область, Юрївський район с. Вербуватівка вул. Весела 24, з кадастровим № :02:001:0182. Відповідно до п. 3.1.4 договору іпотеки, іпотекодавець зобовязаний не відчужувати предмет іпотеки та не обтяжувати його зобовязання з боку третіх осіб без отримання попередньої письмової згоди на це іпотекодержателя. Відповідно до п.3.4, п.3.4.2 договору іпотеки, у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобовязань за цим договором та/або позичальником за кредитним договором переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця та/або позичальника, іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки, звернути стягнення на предмет іпотеки; переважно перед іншими кредиторами задовольнити свої вимоги за кредитним договором в тому обсязі, що будуть визначені на момент їх фактичного задоволення, зокрема, але не виключно - суму боргу, проценти, комісії, неустойку за основним зобовязанням, збитки завдані простроченням виконання, витрати повязані з утриманням та зверненням стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.5.1 договору іпотеки останній набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань, враховуючи можливу наявність додаткових угод, в тому числі щодо продовження строку дії кредитного договору. Відомості про державну реєстрацію обтяження майна на підставі договору іпотеки були внесені в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. 10.04.2014 року між ПАТ «Златобанк» м. Київ та позивачем по справі ОСОБА_2 за № 63/25/14/KL/P-1 було укладено договір поруки, відповідно до якого позивач поручився перед кредитором ПАТ «Златобанк» за виконання боржником ФГ «Зоря» Юрївського району зобовязань останнього за кредитним договором № 63/25/14/KL. Згідно умов договору поруки поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники, при цьому поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, в такому ж порядку та строки, що і боржник. Порукою за договором поруки забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобовязань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено кредитним договором. Відповідно до п. п. 3.1.2, 3.1.2.1, 3.1 ст. 3 договору поруки кредитор має право на договірне списання коштів з рахунку поручителя для виконання боргових зобовязань та зобовязань поручителя по цьому договору поруки в повному обсязі чи в їх частині, на розсуд кредитора, в момент виникнення випадків невиконання умов. У звязку з тим, що позичальник ФГ «Зоря» Юрївського району не виконав взяті на себе боргові зобовязання за кредитним договором № 63/25/14-KL від 10.04.2014 року, ПАТ «Златобанк» 30.01.2015 року списав з поточних рахунків позивача на погашення заборгованості за кредитним договором грошові кошти в загальному розмірі 8 908 293,06 грн., які до теперішнього часу боржник ФГ «Зоря» Юрївського району позивачеві не повернув. Відтак, виконавши грошові зобовязання за кредитним договором замість боржника позивач зазначав, що до нього, відповідно до положень ч. 2 ст. 556 ЦК України, перейшли усі права кредитора за кредитним договором № 63/25/14-KL від 10.04.2014 року, а в тому числі і ті, що забезпечували його виконання, а зокрема права іпотекодержателя, при цьому, згідно з умовами п. 3.4.1. договору іпотеки, іпотекодержатель у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки, звернути стягнення на предмет іпотеки. Однак, на підставі письмової заяви керуючої Павлоградським відділенням ПАТ«Златобанк» ОСОБА_6 від 23.02.2015 року державним нотаріусом Юрївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області було припинено обтяження майна переданого в іпотеку у вигляді заборони відчуження такого. Позивач вказував, що заява керуючої Павлоградським відділенням ПАТ «Златобанк» ОСОБА_6, що надійшла до нотаріальної контори 23.02.2015 року є нікчемним одностороннім правочином, оскільки відповідно до постанови правління НБУ України від 13.02.2015 року №105 «Про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 13.02.2015 року за № 30 прийнято рішення про запровадження з 14.02.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Златобанк». Згідно з вимогами ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку та органів контролю та такі повноваження набуває уповноважена особа Фонду. На момент подачі заяви нотаріусу керуючою Павлоградським відділенням ПАТ «Златобанк» ОСОБА_6, а саме 23.02.2015 року, в ПАТ «Златобанк» вже була введена тимчасова адміністрація (з 14.02.2015 року), та уповноваженою особою Фонду було призначено ОСОБА_7, а відтак, ОСОБА_6 станом на 23.02.2015 року не мала повноважень подавати таку заяву нотаріусу, в звязку з чим, вчинений нею правочин є нікчемним та не потребує, відповідно до вимог ст. 215 ЦК України, визнання його недійсним, при цьому, відповідно до вимог ст. 216 ЦК України, вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути предявлена будьякою заінтересованою особою. За викладених вище обставин, припинення Юрївською державною нотаріальною конторою обтяження майна переданого в іпотеку, що мало місце 23.02.2015 року має бути визнано недійсним, як таке, що не має законного підґрунтя. 15.05.2015 року з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачеві стало відомо, що обєкти нерухомого майна, які є предметом іпотеки, а зокрема житловий будинок та земельна ділянка, розташовані по вул. Весела, 24 с. Вербуватівка Юрївського району, що належали іпотекодавцю ОСОБА_4 були відчужені останнім за договорами дарування вказаного майна від 25.02.2015 року за № 65 та № 66 відповідно, при цьому власником вказаного майна став відповідач ОСОБА_5 Позивач вказував, що вказані договори мають бути визнані судом недійсними, оскільки саме до позивача перейшли всі права іпотекодержателя і вказане речове право має бути захищене. Крім того, позивач вказував, що державним реєстратором прав на нерухоме майно, а зокрема державним нотаріусом Юрївської держнотконтори ОСОБА_8 не було належним чином прийнято рішення про державну реєстрацію припинення обтяження майна переданого в іпотеку, оскільки таке рішення не містить всіх необхідних даних встановлених законодавством для правочинів і не містить дані про зняття припинення обтяження. Посилаючись на вищезазначені обставини, керуючись ст. ст. 589, 590, 610 ЦК України, ст. 33, 35 Закону України «Про іпотеку» позивач просив застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину щодо припинення реєстрації обтяження нерухомого майна переданого в іпотеку на підставі заяви керуючої Павлоградським відділенням ПАТ «Златобанк» ОСОБА_6, що надійшла нотаріусу 23.02.2015 року та визнати недійсним припинення Юрївською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області обтяження нерухомого майна переданого в іпотеку у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою вул. Весела, 24 с. Вербуватівка Юрївського району; визнати недійсним договір дарування житлового будинку, розташованого за адресою вул. Весела, 24 с. Вербуватівка Юрївського району, що був укладений 25.02.2015 року за № 65 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5; визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, розташованої за адресою вул. Весела, 24 с. Вербуватівка Юрївського району, що був укладений 25.02.2015 року за № 66 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5; в рахунок стягнення грошових сум сплачених замість боржника за кредитним договором, з урахуванням належних до сплати процентів та пені за кредитним договором, що в загальному розмірі становить 12 994 118,04 грн. - звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок, загальною площею 300 кв. м. та земельну ділянку, площею 0, 2025 га, що розташовані за адресою с. Вербуватівка вул. Весела, 24 Юрївського району Дніпропетровської області, шляхом проведення прилюдних торгів згідно з Законом України «Про виконавче провадження», з початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/ незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також стягнути з відповідачів на користь позивача, в солідарному порядку, судові витрати по справі.

Рішенням Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2016 року ухвалено: позов ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах та межах позовних вимог, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно кредитного договору № 63/ 25/ 14-KL, укладеного 10.04.2014 року між ПАТ «Златобанк» м. Київ та Фермерським господарством «Зоря» Юрївського району, кредитодавець (ПАТ «Златобанк»), в порядку та на умовах встановлених цим кредитним договором, надає позичальнику (ФГ «Зоря» Юрївського району) кредит, а позичальник зобовязується в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови цього кредитного договору (п. 1.1 ст. 1 договору). При цьому, кредитодавець надає позичальнику кредит у формі відкриття відкличної кредитної лінії, в межах максимального ліміту заборгованості, який становить 15 000 000, грн. (п. 1.2, 1.3 ст. 1 договору), з кінцевою датою повернення кредиту не пізніше 08.04.2015 року включно (п. 1.4 ст. 1 договору) та сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 25, 5 % річних (п. 1.5 ст. 1 договору). Відповідно до п.2.1 ст. 2 кредитного договору умовами надання кредитних коштів, в межах максимального ліміту за кредитною лінією, після набрання чинності цим договором є, окрім іншого, укладення договорів забезпечення з позичальником та / або будь-якими третіми особами, а саме, в тому числі, договору поруки з ОСОБА_2, договору іпотеки житлового будинку, загальною площею 300 кв. м. та земельної ділянки, загальною площею 0,2025 га, що знаходяться за адресою с. Вербуватівка, вул. Весела, 24 Юрївського району з ОСОБА_4 10.04.2014 року за № 63/25/14-KL/Р-1 між ПАТ «Златобанк» м. Київ та позивачем ОСОБА_2, було укладено договір поруки згідно якого позивач ОСОБА_2 поручився перед кредитором та зобовязався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником ФГ «Зоря» своїх боргових зобовязань в повному обсязі за кредитним договором № 63/25/14-KL від 10.04.2014 року. Сторони домовились, що зобовязання поручителя перед кредитором є безумовними та для їх виконання дотримання ніяких інших умов, крім передбачених цим договором поруки та кредитним договором не потребується. Згідно п. 3.1.2.2 ст. 3 договору поруки, здійснюючи на підставі цього договору договірне списання коштів з рахунку поручителя, кредитор оформляє відповідний меморіальний ордер. Згідно п. 3.1.2.6 ст. 3 договору поруки шляхом підписання цього договору поручитель доручає кредитору самостійно (без надання поручителем розрахункових документів та заявок) списувати з будь-якого його поточного та/ або вкладного рахунку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором. Згідно п. 5.3 ст. 5 договору поруки, поручитель, в разі виконання ним боргових зобовязань стає кредитором боржника відносно виконаної таким чином частини боргових зобовязань. Окрім вищевказаного договору поруки зобовязання за кредитним договором № 63/25/14-KL від 10.04.2014 року також забезпечувалися договором іпотеки. Так, з метою забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором 12.05.2014 року між ПАТ «Златобанк» м. Київ (іпотекодержатель) та ОСОБА_4 (іпотекодавець) було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, згідно п. 1.1 якого цей договір забезпечує виконання зобовязань що випливають з укладеного між боржником ФГ «Зоря» Юрївського району та іпотекодержателем ПАТ«Златобанк» кредитного договору № 63/25/14-KL від 10.04.2014 року та додаткових угод до нього, за умовами якого боржник ФГ «Зоря» зобовязаний повернути іпотекодержателю кредитні кошти надані у формі кредитної лінії, з максимальним лімітом заборгованості 15 000 000 грн., з кінцевим терміном повернення не пізніше 08.04.2015 року включно, чи в інші строки, встановлені в кредитному договорі, сплатити нараховані проценти в розмірі 25, 5 % річних, а також комісії, неустойки, всі без виключення інші платежі, тощо. Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки предметом такої є наступне нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Юрївський район с. Вербуватівка вул. Весела 24, загальною площею 300 кв.м., житловою площею 81,5 кв.м., з реєстраційним номером обєкта нерухомого майна 59, який належить іпотекодавцю ОСОБА_4 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності серії САВ № 385622 від 19.06.2012 року, яке (право власності) зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.04.2014 року, при цьому ринкова вартість предмета іпотеки становить 789 300, 00 грн.; земельна ділянка площею 0,2025 га, розташована за адресою: Дніпропетровська область, Юрївський район с. Вербуватівка, вул. Весела 24 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим № :02:001:0182, що належить іпотекодавцю ОСОБА_4 на підставі дублікату Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 313867, виданого 07.04.2009 року відділом Держкомзему у Юрївському районі, право власності на яку зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.04.2014 року, при цьому ринкова вартість предмета іпотеки становить 12 431, 00 грн. Згідно п. 1.6 договору іпотеки, обтяження іпотекою предмета іпотеки підлягає державній реєстрації на підставі наданої іпотекодержателем заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо іншого речового права). Згідно п. 1.7 договору іпотеки, одночасно із посвідченням цього договору на предмет іпотеки нотаріусом відповідно до вимог Закону України «Про нотаріат» накладається заборона відчуження та реєструється обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Відповідно до п. 3.1.4 договору іпотеки, іпотекодавець зобовязаний не відчужувати предмет іпотеки та не обтяжувати його зобовязання з боку третіх осіб без отримання попередньої письмової згоди на це іпотекодержателя. Відповідно до п.п. 3.4.1, 3.4.2 договору іпотеки, у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобовязань за цим договором та/або позичальником за кредитним договором переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця та/або позичальника, іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки, звернути стягнення на предмет іпотеки; переважно перед іншими кредиторами задовольнити свої вимоги за кредитним договором в тому обсязі, що будуть визначені на момент їх фактичного задоволення, зокрема, але не виключно - суму боргу, проценти, комісії, неустойку за основним зобовязанням, збитки завдані простроченням виконання, витрати повязані з утриманням та зверненням стягнення на предмет іпотеки. Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки врегульований розділом 4 договору іпотеки, при цьому, згідно п. 4.6, 4.7 звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за вибором іпотекодержателя, в тому числі, на підставі рішення суду, шляхом реалізації предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до п. 5.1 договору іпотеки останній набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань. Відповідно до п. 5.4 розділу 5 договору іпотеки відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку. Вказаний договір іпотеки посвідчений державним нотаріусом Юрївської державної нотаріальної контори за реєстровим № 309, при цьому, відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат» та у звязку з посвідченням договору іпотеки, нотаріусом накладено заборону відчуження зазначеного у договорі майна у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою с. Вербуватівка вул. Весела,24 Юрївського району. Заборгованість ФГ «Зоря» Юрївського району за кредитним договором № 63/25/14-KL від 10.04.2014 року, перед ПАТ «Златобанк», що підлягала сплаті станом на 30.01.2015 року, становила 8 925 208, 42 грн., в тому числі 8 549 900, 00 грн. заборгованість по кредиту, 185 169,76 грн. заборгованість по простроченим відсоткам, 173 223,30 грн. заборгованість по нарахованим відсоткам, 16 915, 36 грн. пеня за прострочення виконання зобовязань. У звязку з неможливістю виконання своїх зобовязань ФГ «Зоря» за вищевказаним кредитним договором, ПАТ «Златобанк» 30.01.2015 року здійснено договірне списання заборгованості за рахунок коштів поручителя ОСОБА_2 на підставі п. 3.1.2 договору поруки № 63/25/14-KL/P-1 від 10.04.2014 року та п. 6.6 договору застави майнових прав № 63/25/14-KL/S-1 від 10.04.2014 року, що укладені між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_2, а саме: з рахунку № 2497 в сумі 441 066, 40 грн.; з рахунку № 2497 в сумі 32 489, 86 грн.; з рахунку № 2497 в сумі 5 544 033, 24 грн.; з рахунку № 2497 в сумі 155 817, 12 грн.; з рахунку № 2497 в сумі 2 734 886, 44 грн., а всього в загальній сумі 8 908 293, 06 грн. на рахунок № 2330, з метою погашення заборгованості за кредитним договором № 63/25/14-KL від 10.04.2014 року, в тому числі заборгованості по кредиту - 8 549 900,00 грн., по простроченим відсоткам - 185 169,76 грн., по нарахованим відсоткам - 173 223,30 грн., що підтверджено в судовому засіданні листом ПАТ «Златобанк» № 672 від 09.02.2015 року, копіями меморіальних ордерів № 794 від 30.01.2015 року, № 837 від 30.01.2015 року, № 822 від 30.01.2015 року, № 832 від 30.01.2015 року, № 809 від 30.01.2015 року, копією протоколу засідання кредитного комітету ПАТ «Златобанк» від 29.01.2015 року. Станом на 09.02.2015 року заборгованість ФГ «Зоря» за кредитним договором становила 16 915,36 грн. по сплаті пені, що також відображено в розрахунку заборгованості за кредитним договором, виконаним ПАТ «Златобанк» станом на 12.05.2015 року, з якого вбачається, що вказана пеня сплачена за період з 10.04.2014 року по 12.05.2015 року. Відтак, в судовому засіданні вищезазначеними доказами достовірно встановлено погашення поручителем ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором замість боржника ФГ «Зоря» Юрївського району на суму 8 908 293, 06 грн. Разом з тим, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки з урахуванням не тільки фактично сплачених сум замість боржника в розмірі 8 908 293,06 грн., а й з урахуванням належних до сплати йому боржником процентів та пені за кредитним договором № 63/25/14-KL від 10.04.2014 року, що в загальній сумі становить 12 994 118,04 грн., однак до уточненої позовної заяви від 19.02.2016 року будь-яких розрахунків таких процентів та пені не надавав. 04.02.2015 року за № 51-18/25 керуючою Павлоградським відділенням ПАТ «Златобанк» ОСОБА_6 на адресу державного нотаріуса Юрївської держнотконтори ОСОБА_8 було направлено повідомлення про виконання ФГ «Зоря» своїх зобовязань за кредитним договором, з проханням виключити записи з Державного реєстру іпотек та з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, що є предметом іпотеки за договором від 12.05.2014 року за реєстровим № 309 у вигляді житлового будинку та земельної ділянки за адресою с. Вербуватівка вул. Весела, 24, Юрївського району (запис про обтяження житлового будинку № 5618773, запис про обтяження земельної ділянки № 5618857, запис про іпотеку житлового будинку № 5618905, запис про іпотеку земельної ділянки № 5618928), при цьому вказана заява зареєстрована Юрївською держнотконторою як отримана 23.02.2015 року за вхідним № 58/01-16. З витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 23.02.2015 року, вбачається, що обтяження предмету іпотеки припинені державним нотаріусом Юрївської держнотконтори Дніпропетровської області 23.02.2015 року, в звязку з поданням уповноваженою особою ПАТ «Златобанк» м. Київ ОСОБА_6 заяви від 23.02.2015 року. Про відсутність обтяження іпотекою майна, яке було предметом договору іпотеки від 12.05.2014 року, також свідчить надана Юрївською держнотконторою інформація з Державного реєстру прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна станом на 25.02.2015 року, з якої вбачається, що будьякі відомості в Державному реєстрі іпотек та в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обтяження спірного майна іпотекою відсутні. Станом на час розгляду справи не встановлені відомості щодо наявності обтяження іпотекою предмета іпотеки за договором від 12.05.2014 року саме позивачем по справі ОСОБА_2 або будьякими іншими особами, при цьому в судовому засіданні не встановлено, що позивач звертався до відповідних органів, щодо внесення відомостей стосовно нього про обтяження нерухомого майна іпотекою, в звязку з переходом до нього в силу закону прав іпотекодержателя , так як ПАТ «Златобанк» м. Київ не визнає за ним такі права, при цьому долучена представником позивача до матеріалів справи копія постанови державного нотаріуса Юрївської держнотконтори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.09.2015 року винесена у звязку із зверненням стосовно іншого договору іпотеки, а зокрема за № 370 від 05.06.2014 року, іпотекодавцем за яким є ОСОБА_5 В судовому засіданні також встановлено, що 25.02.2015 року нерухоме майно, яке було предметом іпотеки за договором іпотеки від 12.05.2014 року, відповідачем ОСОБА_4 відчужене, а зокрема стосовно останнього укладені договори дарування за № 65 і № 66 відповідно та власником такого в даний час є відповідач по справі ОСОБА_5

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що оскільки встановлений факт виконання обовязку боржника ФГ «Зоря» Юрївського району поручителем ОСОБА_2, а саме сплата останнім грошових коштів замість боржника за кредитним договором № 63/25/14-KL від 10.04.2014 року в сумі 8 908 293,06 грн., суд вважає, що в силу прямої вказівки закону до поручителя ОСОБА_2 перейшли права нового кредитора у цьому зобовязанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Укладення 30.01.2015 року між ПАТ «Златобанк» та ФГ «Зоря» Юрївського району договору про розірвання кредитного договору № 63/25/14-KL від 10.04.2014 року, згідно якого сторони домовились про розірвання кредитного договору з 30.01.2015 року та з цієї дати не мають одна до одної жодних претензій щодо виконання ними своїх зобовязань за кредитним договором, на думку суду не свідчить про те, що перехід прав нового кредитора до поручителя ОСОБА_2 не відбувся, а саме по собі розірвання такого договору між відповідачами не впливає на права ОСОБА_2, визначені ч. 2 ст. 556 ЦК України та не припиняє такі. Разом з тим, суд вважає, що відповідно до приписів ст. 182 ЦК України, норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», перехід прав іпотекодержателя до нового кредитора, а зокрема позивача ОСОБА_2, що мав місце в силу закону, підлягав державній реєстрації в установленому законом порядку і є необхідною умовою для переходу речових прав на майно передане в іпотеку, оскільки йдеться про перехід прав від попереднього до наступного іпотекодержателя. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність будь-яких взаємних прав та обовязків за договором іпотеки від 12.05.2014 року між позивачем по справі ОСОБА_2 та іпотекодавцем ОСОБА_4, з огляду на відсутність державної реєстрації переходу прав іпотеки до нового кредитора відповідно до закону. Представником позивача по справі не надано доказів щодо звернення позивача до відповідних органів з відповідними заявами про державну реєстрацію переходу до нього прав іпотекодержателя в силу закону, згідно з приписами ст. 556 ЦК України, а також щодо відмови в реєстрації переходу таких прав з будь-яких причин. Однак, за викладених вище обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки заявлені останнім передчасно, так само, як і позовні вимоги про визнання недійсними договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки, що були предметом іпотеки, яка на час вчинення останніх була припинена, при цьому, перехід прав іпотеки до позивача зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень не був, а відтак між ним та іпотекодавцем ОСОБА_4 будь-яких взаємних прав та обовязків не виникло. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що після виконання поручителем зобовязання забезпеченого порукою кредитором (ПАТ «Златобанк») останньому не були вручені документи, які підтверджують цей обовязок боржника, при цьому представник позивача в судовому засіданні пояснив, що позивач до теперішнього часу і не звертався до ПАТ «Златобанк» з вимогою про вручення йому таких документів, а відтак позивачем не надано доказів про те, що банк уступив поручителю свої права кредитора, які ґрунтуються на кредитній угоді з боржником. Оскільки відповідне набуття, зміна чи припинення прав та обовязків між позивачем ОСОБА_2 та відповідачами ПАТ «Златобанк», ФГ «Зоря» Юрївського району, ОСОБА_4 виникає згідно з договором поруки, на підставі якого ОСОБА_2 як поручитель частково сплатив борг ФГ «Зоря» за кредитним договором, заява про виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек відносно обтяження майна переданого в іпотеку за договором іпотеки від 12.05.2014 року не є правочином в розумінні ст. 202 ЦК України, крім того, жодним законом не встановлена нікчемність такого «правочину» як заяви про виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек відносно обтяження майна переданого в іпотеку, у звязку з виконанням боржником своїх зобовязань. Заява про виконання боржником ФГ «Зоря» зобовязань за кредитним договором з проханням, у звязку з цим, виключити записи про обтяження нерухомого майна, що було передано в іпотеку, яка надійшла до нотаріуса 23.02.2015 року, суд вважає насправді повідомленням банку про погашення кредиту яке є підставою для нотаріуса вирішити питання про зняття обтяження з нерухомого майна, відповідно до вимог ст. 74 Закону України «Про нотаріат», при цьому вказана заява, на думку суду, є документом який лише констатує факт виконання боржником зобовязань за кредитним договором та сама по собі не є правочином, окрім того, припинення іпотеки врегульовано ст. 593 ЦК України та ст. 17 Закону України «Про іпотеку» де викладені підстави її припинення та серед яких відсутня така підстава як подання заяви про виконання боржником своїх зобовязань та з проханням, в звязку з цим, виключити записи з відповідних реєстрів щодо обтяження майна, яке було предметом іпотеки. За таких обставин, вважаючи дії нотаріуса як державного реєстратора щодо припинення обтяження нерухомого майна, яке було передано в іпотеку неправомірними в звязку з тим, що останній здійснив припинення обтяження нерухомого майна на підставі заяви, яка на думку позивача підписана не уповноваженою особою, позивач мав би оскаржити дії або бездіяльність нотаріуса як державного реєстратора прав на нерухоме майно щодо реєстрації ним відомостей про припинення іпотеки (заборони відчуження майна). За таких обставин, у разі визнання дій нотаріуса щодо припинення обтяження нерухомого майна переданого в іпотеку неправомірними та зобовязання останнього поновити записи про обтяження нерухомого майна в Державному реєстрі іпотек та в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, дія іпотеки підлягала відновленню з моменту вчинення первинного запису у відповідному реєстрі. В судовому засіданні встановлено, що позивач дії нотаріуса у встановленому законом порядку не оскаржував, при цьому оскарження таких дій передбачалося як ч. 2 ст. 30 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції Закону станом на 23.02.2015 року, так і передбачено ст. 37 вказаного Закону в редакції від 01.01.2016 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Спірні правовідносини виникли між сторонами у справі щодо застосування наслідків недійсності нікчемного правочину відносно припинення реєстрації обтяження нерухомого майна та визнання недійсним припинення обтяження нерухомого майна, визнання недійсними договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки, звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок грошових сум сплачених замість боржника за кредитним договором поручителем.

Колегія суддів встановила і це підтверджено матеріалами справи, що згідно з кредитним договором від 10 квітня 2014 року № 63/25/14-КL, укладеним між ПАТ «Златобанк» та ФГ «Зоря» Юрївського району, кредитодавець надав позичальнику кредит, а позичальник зобовязався в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови цього кредитного договору. При цьому кредитодавець надав позичальнику кредит у формі відкриття відкличної кредитної лінії в межах максимального ліміту заборгованості, який становить 15 000 000 грн (п. 1.2, 1.3 ст. 1 договору), з кінцевою датою повернення кредиту не пізніше 08.04.2015 року включно (п. 1.4 ст. 1 договору) та сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 25,5 % річних (п. 1.5 ст. 1 договору). Відповідно до п. 2.1 ст. 2 кредитного договору умовами надання кредитних коштів, у межах максимального ліміту за кредитною лінією, після набрання чинності цим договором є, окрім іншого, укладення договорів забезпечення з позичальником та / або будь-якими третіми особами, в тому числі договору поруки з ОСОБА_2, договору застави обладнання з ФГ «Зоря» Юрївського району, договору застави поголівя свиней з ФГ «Зоря» Юрївського району, договору іпотеки з Зоренко В,Г. тощо.

10 квітня 2014 року між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 63/25/14-КL/Р-1, згідно з яким позивач ОСОБА_2 поручився перед кредитором та зобовязався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником ФГ «Зоря» своїх зобовязань за кредитним договором від 10 квітня 2014 року № 63/25/14-КL.

Крім вищевказаного договору поруки зобовязання за кредитним договором від 10 квітня 2014 року № 63/25/14-КL також забезпечувалися договорами застави: від 23 квітня 2014 року № 63/25/14-КL/S-1 між ПАТ «Златобанк» та ФГ «Зоря», предметом якого є поголівя свиней та договір без номера від 22 квітня 2014 року між ПАТ «Златобанк» та ФГ «Зоря» предметом якого є обприскувач самохідний, реєстраційний № 38403 марки «JOHN DEERE 4730» тадоговором іпотеки від 12.05.2014 року між ПАТ «Златобанк» м. Київ (іпотекодержатель) та ОСОБА_4 (іпотекодавець) було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, згідно п. 1.1 якого цей договір забезпечує виконання зобовязань що випливають з укладеного між боржником ФГ «Зоря» Юрївського району та іпотекодержателем ПАТ«Златобанк» кредитного договору № 63/25/14-KL від 10.04.2014 року та додаткових угод до нього, за умовами якого боржник ФГ «Зоря» зобовязаний повернути іпотекодержателю кредитні кошти надані у формі кредитної лінії, з максимальним лімітом заборгованості 15 000 000 грн., з кінцевим терміном повернення не пізніше 08.04.2015 року включно, чи в інші строки, встановлені в кредитному договорі, сплатити нараховані проценти в розмірі 25,5 % річних, а також комісії, неустойки, всі без виключення інші платежі, тощо. Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки предметом такої є нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Юрївський район с. Вербуватівка вул. Весела 24, загальною площею 300 кв.м., житловою площею 81,5 кв.м., з реєстраційним номером обєкта нерухомого майна 59, який належить іпотекодавцю ОСОБА_4 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності серії САВ № 385622 від 19.06.2012 року, яке (право власності) зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.04.2014 року, при цьому ринкова вартість предмета іпотеки становить 789 300, 00 грн.; земельна ділянка площею 0,2025 га, розташована за адресою: Дніпропетровська область, Юрївський район с. Вербуватівка, вул. Весела 24 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим № :02:001:0182, що належить іпотекодавцю ОСОБА_4 на підставі дублікату Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 313867, виданого 07.04.2009 року відділом Держкомзему у Юрївському районі, право власності на яку зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.04.2014 року, при цьому ринкова вартість предмета іпотеки становить 12 431 грн.

19 листопада 2014 року за № 51-17/101 на адресу ПАТ «Златобанк» надійшов лист від ФГ «Зоря» Юрївського району, відповідно до якого у звязку з відсутністю змоги у господарства самостійно погасити заборгованість за кредитним договором від 10 квітня 2014 року № 63/25/14-КL, ФГ «Зоря» Юрївського району просить погасити заборгованість за кредитом у сумі 10 982 900 грн. за рахунок коштів поручителя ОСОБА_2

Заборгованість ФГ «Зоря» Юрївського району за кредитним договором від 10 квітня 2014 року № 63/25/14- КL, перед ПАТ «Златобанк», що підлягала сплаті станом на 30 січня 2015 року, становила 8 925 208 грн 42 коп., в тому числі 8 549 900 грн заборгованість за кредитом, 185 169 грн 76 коп. заборгованість за простроченими відсотками, 173 223 грн 30 коп. заборгованість за нарахованими відсотками, 16 915 грн 36 коп. пеня за прострочення виконання зобовязань.

30 січня 2015 року банком здійснено договірне списання заборгованості за рахунок коштів поручителя ОСОБА_2: з рахунку № 2497 в сумі 441 066 грн. 40 коп.; з рахунку № 2497 в сумі 32 489 грн. 86 коп.; з рахунку № 2497 в сумі 5 544 033 грн. 24 коп.; з рахунку № 2497 в сумі 155 817 грн. 12 коп.; з рахунку № 2497 в сумі 2 734 886 грн. 44 коп., а всього в сумі 8 908 293 грн. 06 коп., в тому числі заборгованості за кредитом 8 549 900 00 грн., за простроченими відсотками 185 169, 76 грн. за нарахованими відсотками 173 223 грн. 30 коп.

Станом на 09 лютого 2015 року заборгованість ФГ «Зоря» за кредитним договором становила 16 915 грн. 36 коп. зі сплати пені.

30 січня 2015 року між ПАТ «Златобанк» та ФГ «Зоря» Юрївського району укладено договір про розірвання кредитного договору від 10 квітня 2014 року № 63/25/14-КL, згідно із яким сторони домовились про розірвання кредитного договору з 30 січня 2015 року та з цієї дати не мають одна до одної жодних претензій щодо виконання ними своїх зобовязань за кредитним договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 512, ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав своє зобов'язання перед кредитором, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Підставою заміни кредитора є юридичний факт виконання третьою (поручителем) зобовязання боржника. При цьому, ця заміна здійснюється автоматично в силу прямої вказівки закону (ч. 2 с. 556 ЦК України), а тому жодних інших дій для переходу прав від кредитора до поручителя, який виконав зобовязання за боржника, вчиняти не потрібно.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 як поручитель за кредитним зобовязаннями ФГ «Зоря» Юрївського району сплатив замість боржника за кредитним договором від 10 квітня 2014 року № 63/25/14-КL кошти у сумі 8 908 293 грн.06 коп., до нього як поручителя перейшли права нового кредитора у цьому зобовязанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Рішенням Юрївського районного суду Дніпропетровської області

від 15 червня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково; звернуто стягнення на предмет застави, належний на праві власності ФГ «Зоря» Юрївського району Дніпропетровської області (заставодавцю) на підставі договору від 11 лютого 2013 року №3764АТ, укладеним між ФГ «Зоря» та ТОВ «Агротек», платіжних доручень від 11 червня 2013 року № 55, від 31 травня 2013 року № 341, від 09 квітня 2013 року № 35,

від 17 травня 2013 року № 319, від 26 квітня 2013 року № 296, від 14 лютого 2013 року № 58, виписки з балансу від 18 квітня 2014 року № 18/04, а саме: обприскувач самохідний, реєстраційний № НОМЕР_1, марки «JOHN DEERE 4730», заводський №IN04730XCC0023553, двигун РЕ6068Н891 186, 2012 року випуску, свідоцтво про реєстрацію машини ЕА № 036296, видане Держсільгоспінспекцією в Дніпропетровській області 06 лютого 2014 року, у рахунок стягнення на користь ОСОБА_2 грошових сум, сплачених замість боржника ФГ «Зоря» Юрївського району Дніпропетровської області за кредитним договором від 10 квітня 2014 року № 63/25/14-KL у розмірі, станом на 30 січня 2015 року, 8 908 293 грн. 06 коп., шляхом реалізації предмета застави на прилюдних торгах, в межах процедури виконавчого провадження, з початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежних експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, відповідно до чинного законодавства; звернуто стягнення на предмет застави, належний на праві власності ФГ «Зоря» Юрївського району Дніпропетровської області (заставодавцю) на підставі довідки від 17 квітня 2014 року№583, бухгалтерської довідки від 23 квітня 2014 року № 23/04 за рахунком № 107 «Основне поголівя», у вигляді поголівя свиней, а саме: основні свиноматки 224 голови вагою 43 125 кг, хряки 9 голів 1 069 кг, ремонтні свиноматки 291 голова 33 321 кг, перевіряємі свиноматки 178 голів 26 638 кг, поросята старші 180 днів 100 голів 11 705 кг, поросята 030 днів 372 голови 980 кг, поросята 3060 днів 611 голів 8 621 кг, поросята 6090 днів 424 голови 12 062 кг, поросята 90120 днів 394 голови 13 102 кг, поросята 150180 днів 438 голів 31 031 кг, поросята 120150 днів 505 голів 26 804 кг, а всього загальною кількістю голів 3 546 та загальною вагою 208 458 кг, у рахунок стягнення на користь ОСОБА_2 грошових сум, сплачених замість боржника ФГ «Зоря» Юрївського району Дніпропетровської області за кредитним договором від 10 квітня 2014 року № 63/25/ 14-KL у розмірі станом на 30 січня 2015 року, 8 908 293 грн. 06 коп., шляхом реалізації предмета застави на прилюдних торгах, у межах процедури виконавчого провадження, з початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, відповідно до чинного законодавства.

Вказане рішення суду першої інстанції було предметом перегляду апеляційної судової інстанції 24 вересня 2015 року та касаційної судової інстанції 02 березня 2016 року та залишено без змін (а.с.136-139 том 3).

Таким чином, за вказаними правовідносинами заміни кредитора позивачем-поручителем, за кошти якого погашено заборгованість за вказаним кредитним договором, було винесено судове рішення, яке має законну силу та має преюдиціальний характер до спору за цією справою.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо незадоволення вимог нового кредитора позивача в рахунок звернутого стягнення на майно боржника за рішенням суду. Не надав доказів цього позивач і суду апеляційної інстанції.

З витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 23.02.2015 року вбачається, що обтяження предмету іпотеки припинені державним нотаріусом Юрївської держнотконтори Дніпропетровської області 23.02.2015 року, в звязку з поданням уповноваженою особою ПАТ «Златобанк» м. Київ ОСОБА_6 заяви від 23.02.2015 року.

Про відсутність обтяження іпотекою майна, яке було предметом договору іпотеки від 12.05.2014 року, також свідчить надана Юрївською держнотконторою інформація з Державного реєстру прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна станом на 25.02.2015 року, з якої вбачається, що будьякі відомості в Державному реєстрі іпотек та в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обтяження спірного майна іпотекою відсутні.

За розглядом справи не встановлені відомості щодо наявності обтяження іпотекою предмета іпотеки за договором іпотеки від 12.05.2014 року саме позивачем по справі ОСОБА_2 або будьякими іншими особами; не встановлено, що позивач звертався до відповідних органів, щодо внесення відомостей стосовно нього про обтяження нерухомого майна іпотекою, в звязку з переходом до нього в силу закону прав іпотекодержателя, так як ПАТ «Златобанк» м. Київ не визнає за ним такі права.

Встановлено, що 25.02.2015 року нерухоме майно, яке було предметом іпотеки за договором іпотеки від 12.05.2014 року, відповідачем ОСОБА_4 відчужене, а зокрема стосовно останнього укладені договори дарування за № 65 і № 66 відповідно та власником такого в даний час є відповідач по справі ОСОБА_5

Так, згідно ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням проведеним належним чином. Ця норма містить загальне правило.

Випадки ж, наведені в ст. 512 ЦК України, є винятком із цього правила, вони визначають підстави заміни кредитора у зобовязанні. Так, п. 3 ч. 1 ст. 512 ЦК України серед підстав заміни кредитора у зобовязанні називає виконання обовязку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем), а п. 4 ч. 1 - виконання обовязку боржника третьою особою.

Поручителю, який виконав зобовязання забезпечене порукою належать: права кредитора із основного зобовязання в межах виконаного, тобто право на отримання грошової суми, сплаченої замість боржника, право на отримання виконання від боржника або його грошовий еквівалент, якщо поручитель не зацікавлений у безпосередньому виконанні; права, що забезпечували виконання основного зобовязання, до яких слід віднести неустойку, заставу, притримання, завдаток, поруку (якщо основне зобовязання було забезпечене кількома поручителями), гарантію; права не повязані з переходом прав кредитора до поручителя, тобто ті, що мають самостійний характер і ґрунтуються на загальних положеннях цивільного законодавства.

Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку» , іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право , в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Визначення іпотеки також міститься і у ст. 575 ЦК України, згідно з якою іпотека - це застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобовязання, або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності (ч. 4 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»).

Дійсне зобовязання повинне ґрунтуватися на чинних правових підставах виникнення цивільних прав та обовязків, передбачених законом, якими є договір, або інший правочин, закон, рішення суду (ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України), і повинне бути спрямоване на реальне настання юридичних наслідків.

Відповідно до визначення термінів, що містяться в ст. 1 Закону України «Про іпотеку» основне зобов'язання - це зобов'язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.

Отже, згідно із чинним законодавством іпотекою забезпечуються виключно реально існуючі зобовязання або вимоги, які можуть виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.

Безпосередньо Законом України «Про іпотеку» визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання, або до закінчення строку дії іпотечного договору, а отже іпотека не може існувати самостійно без зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека виникає на підставі договору, закону, або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Законна іпотека виникає в силу прямих вказівок щодо неї в законі й не залежить від волевиявлення сторін.

Згідно ст. 4 Закону України «Про іпотеку», обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону, яка здійснюється в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень особою, на яку, відповідно до законодавства покладені функції щодо державної реєстрації обтяжень нерухомого майна іпотекою на підставі повідомлення іпотекодержателя.

Відтак, взаємні права й обовязки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону (ч. 2 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»), а не з моменту нотаріального посвідчення іпотечного договору, у звязку із зазначеним, реєстрація іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є підставою для її дійсності.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Відносини повязані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обтяжень та правочинів щодо нерухомості регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Нормами ст. 4 вказаного Закону, визначено, що іпотека є речовим правом на нерухоме майно, яке підлягає обовязковій державній реєстрації. Тобто, згідно з вимогами закону, державна реєстрація виникнення, переходу, припинення іпотеки проводиться органами державної реєстрації прав за місцем розташування вказаного обєкта. При цьому, вказані норми не поширюються на вчинення реєстраційних дій нотаріусами, оскільки державна реєстрація виникнення, переходу, припинення іпотеки у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію (в редакції Закону станом на 23.02.2015 року).

Згідно ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу, або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції станом на 23.02.2015 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації виникають з моменту такої реєстрації. Аналогічні положення містяться і в ч. 2 ст. 3 вказаного Закону, в редакції від 01.01.2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» взаємні права і обовязки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

З урахуванням обставин справи, переглядаючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла висновку, що у звязку з припиненням іпотеки у позивача відсутнє право на звернення стягнення на предмети іпотеки.

Крім того, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відсутність підстав для визнання договорів дарування нерухомого майна недійсним, оскільки ці правочини здійсненні після припинення іпотеки, і порушень закону при їх укладанні не встановлено.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову і в частині застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та визнання недійсним припинення Юрївською державною нотаріальною конторою обтяження нерухомого майна, що було предметом іпотеки, вчинене нотаріусом 23.02.2015 року, оскільки судом належним чином обґрунтовано, що вказані дії банку та нотаріуса до правочинів не відносяться.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Тобто нікчемним визнається правочин, якщо його недійсність установлена законом. Оскільки недійсність таких правочинів визначена безпосередньо у правовій нормі, то вони вважаються недійсними з моменту їхнього укладення.

Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих що повязані з його недійсністю. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути предявлена будь якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Тобто суд має право визначати які саме наслідки недійсності нікчемного правочину будуть застосовуватися у кожному окремому випадку.

Разом з тим, відповідно за правилами недійсності правочинів не можна визнавати документи які за своїм змістом не є правочинами.

Так, заява що надійшла до нотаріуса 23.02.2015 року про виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек відносно обтяження майна переданого в іпотеку за договором іпотеки від 12.05.2014 року, у звязку з виконанням боржником своїх зобовязань за кредитним договором не є правочином.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів у справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці, що не є підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду постановлено у відповідності з вимогами закону та не має підстав для його скасування, і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308, ч.1 п.1 ст.314, 317,319, ч.1 ст.218 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Л.А. Черненкова

Судді З.М. Пономарь

ОСОБА_9