Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №534/2791/15-ц

Провадження 2/534/86/16

30.06.2016 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Солохи О.В.

при секретарі Жуковій Н.А.

розглянувши у судовому засіданні в м. Горішні Плавні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 діючої у якості опікуна ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» та ОСОБА_3 філіалу ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 діюча у якості опікуна ОСОБА_2, звернулась до суду із позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 відділення ПАТ КБ «Приватбанк», в якому прохала про визнання кредитного договору від 29.12.2006р. №PLRLRX10370067 недійсним.

Заявлені вимоги мотивує тим, що 29.12.2006 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір №PLRLRX10370067, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 1 716, 96 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,0 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом зі строком повернення по 29.12.2007 року. Однак, з 2000 року ОСОБА_2 хворів на хронічні психічні захворювання та перебував на обліку у лікаря-психіатра, тому він не міг укласти вищезазначений договір, оскільки не усвідомлював значення своїх дій, тому звернулась до суду із відповідним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти позову ОСОБА_1 заперечував та просив про відмову у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_3 відділення ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, заперечень проти позову не надали.

Дослідивши надані докази сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 29.12.2006 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір №PLRLRX10370067, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 1 716, 96 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,0 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом зі строком повернення по 29.12.2007 року (а.с.37). У звязку із невиконанням ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитним договором станом на 27.03.2015 року утворилась заборгованість у сумі 31 725 грн. 50 коп. (а.с.38). 28.03.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу було винесено виконавчий напис, зареєстрований за № 1456, щодо задоволення вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнення суми боргу в розмірі 31 225, 50 грн. та витрат повязаних із вчиненням виконавчого напису в сумі 1 700 грн. (а.с.4), на підставі якого 03.09.2015 року постановою державного виконавця Державної виконавчої служби ОСОБА_3 міського управління юстиції було винесено про відкриття виконавчого провадження та з жовтня 2015 року проводились відрахування з пенсії ОСОБА_2 (а.с.5).

Відповідно до ч.ч.2, 3, 5 ст.203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1, 2, 3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. У разі наступного визнання фізичної особи, яка вчинила правочин, недієздатною позов про визнання правочину недійсним може пред'явити її опікун.

Як вбачається із довідки від 15.12.2015 року № 1536 наданої Управлінням пенсійного фонду України м. Комсомольська Полтавської області ОСОБА_2 знаходиться на обліку в УПФУ м. Комсомольська Полтавської області та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІ групи, що також підтверджується довідкою МСЕ серії 7-66 ТЕ від 31.03.2011 року (а.с. 6, 11).

Згідно рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 24.10.2013 року ОСОБА_2, 16.12.197р.н., було визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено ОСОБА_1, 11.07.1955р.н., опікуном над її недієздатним сином ОСОБА_2 (а.с.7). На підставі вище вказаного рішення суду ОСОБА_1 було видано посвідчення № 34 від 18.11.2013 року про те, що вона є опікуном над недієздатним ОСОБА_2 та його майном (а.с.8).

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правила ст.25 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до ст.145 ЦПК України зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін.

Так, суд своєю ухвалою від 19.01.2016р. призначив судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої були поставлені питання чи хворів ОСОБА_2, 16.12.1976р.н., уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1, на психічну хворобу під час підписання ним кредитного договору від 29.12.2006р. №PLRLRX10370067, чи розумів ОСОБА_2, 16.12.1976р.н., уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1, в силу психічного розладу здоровя значення своїх дій та чи міг керувати ними під час підписання ним кредитного договору від 29.12.2006р. №PLRLRX10370067 (а.с.49).

З акту судово-психіатричного експерта №192 від 28.04.2016р. (а.с.69-76) вбачається, що ОСОБА_2, 16.12.1976р.н., під час підписання ним кредитного договору від 29.12.2006р. №PLRLRX10370067 страждав на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїчної форми, галюцинаторно-параноїдний синдром, стан загострення з помірно вираженим дефектом особистості. Наявний у ОСОБА_2 стійкий психічний розлад позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час підписання ним кредитного договору від 29.12.2006 року (а.с.37).

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

У силу вимог ст.ст. 58, 59 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали.

Як убачається з кредитного договору від 29.12.2006р. №PLRLRX10370067, останній був укладений між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк». Згідно з приєднаними до справи матеріалами, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» зареєстровано за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, відокремлених підрозділів у м. Комсомольську не має, а Комсомольське відділення ПАТ КБ «Приватбанк» статусу філії не набуло. Вказана обставина підтверджується відповідним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, тому суд вважає за необхідне співвідповідача Комсомольське відділення ПАТ КБ «Приватбанк» визнати неналежним відповідачем, а позов в частині вимог до ОСОБА_3 відділення ПАТ КБ «Приватбанк» таким, що не підлягає задоволенню.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що у момент укладення кредитного договору №PLRLRX10370067 від 29.12.2006р. ОСОБА_2 був неспроможний розуміти значення своїх дій та керувати ними, вказаний вище договір, на думку суду, слід визнати недійсними.

Враховуючи вищевикладене, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову.

На підставі ст.88 ЦПК України суд вирішує з відповідача на користь держави стягнути судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп., від сплати якого звільнений позивач.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 225 ЦК України, ст.ст. 88, 208, 212-218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати кредитний договір від 29.12.2006р. №PLRLRX10370067 укладений між ОСОБА_2 (16.12.1976р.н.) та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк» недійсним.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» () на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через суд, що ухвалив рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис ОСОБА_4

Згідно з оригіналом.

Суддя О.В. Солоха