Справа № 500/1381/16-ц
Провадження № 2/500/334/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання дійсним договору та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

22.03.2016 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яка діяла від імені та в інтересах ОСОБА_7, посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі Одеської області та зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 6073 від 23 січня 2001 року та визнати за нею, як спадкоємицею за заповітом право власності на 31/55 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, 149, який належав померлому 26.01.2004 року ОСОБА_7, мотивуючи тим, що вищевказана частка житлового будинку належить ОСОБА_7 на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна № 6073 від 23.01.2001 року. 26.01.2004 року ОСОБА_7 помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 31/55 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, 149. 24.05.2000 року ОСОБА_7 був складений заповіт, згідно якого житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в селі Антонівка Новоодеського району Миколаївської області, а також все те, що на день його смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право він заповів ОСОБА_3. У встановлений законом строк позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку із тим, що згідно ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов у ч. 1 ст. 15 цього закону, які мають існувати одночасно. Договір купівлі продажу жилого будинку (домоволодіння) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Договір купівлі продажу, зареєстрований Одеською товарною біржею від 23.01.2001 року не відповідає вимогам законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору № 6073 купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яка діяла від імені та в інтересах ОСОБА_7, посвідченого представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі 23 січня 2001 року, ОСОБА_7 належить 31/55 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, 149.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ФП № 185582 від 11.05.2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області, ОСОБА_7 помер 26.01.2004 року.

Після смерті ОСОБА_7 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 31/55 частин житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, 149.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 24.05.2000 року секретарем Антонівської сільської ради народних депутатів Новоодеського району Миколаївської області, зареєстрованого в реєстрі за № 310, ОСОБА_7 заповів житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в селі Антонівка Новоодеського району Миколаївської області, а також все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право своїй дочці ОСОБА_3.

Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_7 відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3, у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ноодеської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 239/02-14 від 03.03.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що згідно ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов у ч. 1 ст. 15 цього закону, які мають існувати одночасно. Договір купівлі продажу жилого будинку (домоволодіння) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Договір купівлі продажу, зареєстрований Одеською товарною біржею від 23.01.2001 року не відповідає вимогам законодавства.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1233, 1234, 1235, 1269, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання дійсним договору та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яка діяла від імені та в інтересах ОСОБА_7, посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі Одеської області та зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 6073 від 23 січня 2001 року.

Визнати за ОСОБА_3, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, померлого 26.01.2004 року, право власності на 31/55 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, 149.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_8