Справа №442/846/16-ц
Провадження №2/442/539/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Коваля Р.Г.,

при секретарі Далявській Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилається на те, що 10 березня 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований в Стебницькій міській раді Львівської області.

В підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3.

Спільне їхнє подружнє життя не склалося. У них різні погляди на життя. Основною причиною розпаду сім»ї є негативне ставлення відповідача до неї, як до дружини. Відповідач безпідставно та постійно виявляв своє невдоволення з будь-яких надуманих підстав. Це стосувалося ведення домашнього господарства, розпорядження спільними коштами тощо. Такі претензії чоловіка були постійними та відбувалися в присутності малолітньої дитини, що вкрай негативно відбивалося на її вихованні та її самопочутті в цілому. Шлюбні відносини між ними припинені. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам, вважає, що позов слід задовольнити, оскільки є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, так як вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований10.03.2009 року в Стебницькій міській раді Львівської області, актовий запис № 12, що стверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб.

Беззаперечно встановлено той факт, що сім'я позивача та відповідача фактично розпалась, існує тільки формально, так як вони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, разом не проживають, позивач твердо переконана, що міцної сім'ї у них не буде та примирення між ними неможливе.

Згідно із ст. 24 СК України, шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

У відповідності із положеннями ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, та інтересам їх дитини, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 10 березня 2009 року в Стебницькій міській раді Львівської області, актовий запис за №12.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишається на прізвищі, обраному під час державної реєстрації шлюбу.

Рішення суду, після набрання ним чинності, направити відділу РАЦСу м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області для реєстрації факту розірвання шлюбу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя: Р.Г.Коваль