ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1658/16-ц
Провадження № 2/362/1382/16
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді К.В.Медведєва,
при секретарі Т.І.Савчук,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Васильківської міської ради Київської області про усунення перешкод у спілкування з дитиною та у її вихованні, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд зобов`язати ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) не чинити перешкод у моєму спілкуванні з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити спосіб участі у вихованні дитини ОСОБА_1 : систематичні побачення за місцем проживання ОСОБА_1 щотижнево з 10 год 00 хв п`ятниці по 15 год 00 хв неділі; судові витрати покласти на Відповідача.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 29.06.2011 між ним та ОСОБА_2 було укладено шлюб, в якому народився син, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.12.2015 шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 повернула собі дівоче прізвище, - « ОСОБА_5 ».
Позивач вказує в позовній заяві, що під час шлюбу він та дружина проживали разом з його батьками за адресою: АДРЕСА_2 та проте, починаючи з 21.07.2015 року шлюбні відносини фактично припинились, ОСОБА_6 залишила будинок, забрала їх спільну дитину та разом з нею переїхала в будинок своєї матері за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з того часу як ОСОБА_2 залишила будинок позивача, тобто з 21.07.2015 року, вона безпідставно не дає позивачу спілкуватись із сином. Позивач вказує, що він неодноразово зв`язувався із відповідачем з проханням побачити дитину, проте вона в цьому відмовляє, причини такої поведінка ОСОБА_2 не пояснює.
Позивач також зазначає, що він був і є хорошим батьком, приймав активну участь у вихованні дитини, з сином проводив багато часу разом, матеріально утримував родину, спиртними напоями не зловживає та більш того, в період з 04.05.2015 по 09.06.2015 ОСОБА_7 знаходилась на стаціонарному лікуванні в Обласному психіатрично-наркологічному медичному об`єднанні в смт. Глеваха Васильківського району, весь цей час за дитиною доглядав саме позивач, а коли він був на роботі його батьки.
Позивачем було зазначено, що він був змушений звернутись до органу опіку і піклування із заявою про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною та рішенням Виконавчого комітету Васильківської міської ради від 29.12.2015 № 65 було визначено години спілкування ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : за місцем проживання дитини кожної другої та четвертої суботи та неділі з 10:00 години до 18:00 години, з таким рішенням він не згоден у повній мірі, оскільки батько повинен більше часу проводити зі своєю дитиною та навіть це рішення ОСОБА_2 не виконує, оскільки вона та її родичі не дають позивачу змоги це зробити, - не пускають до себе додому (де проживає син ОСОБА_8 ) та не дають з ним спілкуватись в інших місцях.
Позивач в судове засідання не з`явився.
Представником позивача ОСОБА_9 в судовому засіданні позов підтримано та надано письмові пояснення, в яких зазначено доводи щодо спілкування позивач із сином ОСОБА_8 щотижнево з 10 год 00 хв п`ятниці по 15 год 00 хв неділі, а саме:необхідність у спілкуванні позивача з дитиною хоча б один робочий день на тиждень аргументована у позовній заяві тим, що у сина позивача - ОСОБА_8 наявні проблеми зі здоров`ям, зокрема він у своєму вже чотирирічному віці не розмовляє, і його мати, - Відповідач по справі, не приділяє цьому належної уваги, 23.04.2016, у вихідний день, батько дитини ОСОБА_1 при участі представника позивача привіз лікаря дитячого невролога ОСОБА_10 додому до ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , але ОСОБА_2 не пустила ні батька, ні лікаря додому, проте вийшла із сином на вулицю, де лікар оглянув дитину та дав наступну рекомендацію:у дитини відмічається затримка мовного розвитку, генез якої потребує уточнення, рекомендовано обстеження в умовах стаціонару ДУ «Інститут педіатрії, акушерства і гінекології НАМН України», відділення дитячої психоневрології, вул. П. Майбороди, 8. Зазначена рекомендація була написана в двох екземплярах, один з яких був наданий ОСОБА_2 , про що вона власноручно розписалась на другому екземплярі.
Представник позивача ОСОБА_9 також в письмових поясненнях вказав, що 29.06.2016 року, він подав адвокатський запит до Державної установи «Інститут педіатрії, акушерства, гінекології Національної академії медичних наук України» із проханням повідомити: чи звертались в період з квітня 2016 року по теперішній час до Медичного закладу ОСОБА_2 або будь-які інші особи стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за отриманням медичної допомоги будь-якого виду (консультації лікарів, діагностика, амбулаторне та/або стаціонарне лікування тощо).На цей адвокатський запит була надана відповідь від 29.06.2016 № 01-4/374, відповідно до якої, за медичною допомогою стосовно ОСОБА_3 в зазначений медичний заклад не звертались. Викладене додатково підтверджує необхідність у надані Позивачу доступу до дитини, окрім вихідних, ще й у робочі дні.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи судом повідомлялась належним чином, заяв чи клопотань від неї не надходило.
Представник третьої особи Гаркавенко В.Г. в судовому засідання зазначив, що позовні вимоги позивача на його думку підлягають задоволенню частково.
За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу заочно, на підставі наявних в справі доказів, враховуючи що представник позивача проти цього не заперечує.
У відповідності до положень ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з положеннями ст.ст. 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.
З положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України вбачається поняття доказів в цивільному процесі та їх допустимість.
Згідно із положень ч.ч. 2, 8, 9 і 10 ст. 7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Сторони по справі позивач та відповідач є батьками дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 .
03 грудня 2015 року рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області було розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , прізвище ОСОБА_6 було змінено на ОСОБА_5 .
Згідно з пояснень позивача в позовній заяві встановлено, що 21.07.2015 року вони не проживають однією сім`єю, а дитина проживає разом з матір`ю окремо від позивача.
Відповідно до рішення Виконавчого комітету Васильківської міської ради від 29.12.2015 № 65 визначено години спілкування ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : за місцем проживання дитини кожної другої та четвертої суботи та неділі з 10:00 години до 18:00 години за зверненням ОСОБА_1 - позивача.
З 15.01.2013 і по теперішній час позивач офіційно працює на посаді слюсаря з ремонту автомобілів в м. Васильків у Військовій частині НОМЕР_3 , що підтверджується довідкою від 13.08.2015 № 86.
Судом встановлено, що позивач проживає разом з батьком та матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 у чотирикімнатній квартирі, де позивачу та його батькам належить частка в розмірі 12/25, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим Васильківською міською радою 02.02.2007, та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Васильківським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 02.02.2007 року, зокрема позивачу та його батькові, матері, сестрі ОСОБА_11 належать по 3/25 цієї квартири.
Відповідно до довідки від 25.08.2015 № 296 мати позивача - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 працює медичною сестрою медичного пункту (з лазаретом на 25 ліжок) у Військовій частині НОМЕР_4 та відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 вона є пенсіонером.
Батько позивача - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є військовим пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_6 .
Відповідно до посилань позивача, його представника та наданої ксерокопії рекомендації лікаря у дитини сторін по справі, відмічається затримка мовного розвитку, генез якої потребує уточнення, рекомендовано обстеження в умовах стаціонару ДУ «Інститут педіатрії, акушерства і гінекології НАМН України», відділення дитячої психоневрології, вул. П. Майбороди, 8.
Відповідно до відповіді від 29.06.2016 № 01-4/374, відповідно до якої, за медичною допомогою стосовно ОСОБА_3 в зазначений медичний заклад відповідач не звертались.
Судом встановлено, що відповідачка не бажає і не надає позивачу можливості спілкуватися з дитиною та перешкоджає йому без відомої суду причини.
Норма статті 153 СК України передбачає, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Положенням ст.141 СК України, передбачено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, за якими мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Нормами ст.ст. 150, 180 СК України, закріплено обов`язки батьків щодо виховання, розвитку та утримання дитини, за якими батьки в тому числі зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За вимогами ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Статтями 158, 159 СК України визначено, що рішенням про участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею за заявою матері, батька дитини постановляє орган опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення та визначає способи виховання та спілкування того з батьків, хто проживає окремо від неї. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Згідно вимог ст. ст. 6, 8, 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на життя з моменту визначення її живонародженою та життєздатною за критеріями Всесвітньої організації охорони здоров`я. Держава гарантує дитині право на охорону здоров`я, безоплатну кваліфіковану медичну допомогу в державних і комунальних закладах охорони здоров`я, сприяє створенню безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини, раціонального харчування, формуванню навичок здорового способу життя. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.
Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної 20 листопада 1959 року Генеральною Асамблеєю ООН, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст. ст. 3, 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Оскільки відповідач на вжила заходів задля виконання рекомендації лікаря та медичного обстеження дитини, то батько дитини повинен мати можливість забезпечити медичного огляду щодо його дитини, а тому суд приходить до висновку, що права позивача щодо участі у вихованні дитини слід захистити шляхом зобов`язання відповідача не перешкоджати останньому спілкуватися з дитиною та брати участь у його вихованні.
Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги бажання батька спілкуватись із сином, що свідчить про належне ставлення позивача до виконання своїх обов`язків, а також відсутність даних про незадовільний або поганий стан психічного здоров`я позивача, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами, суд приходить до висновку про можливість визначення способу участі позивача у вихованні сина через встановлення йому днів побачень з дитиною кожної другої та четвертої п`ятниці з 9 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. та кожної другої та четвертої суботи та неділі з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. за місцем проживання позивача, оскільки саме такий графік побачення з дитиною позивачу надасть йому змогу як він і бажав в один будній день водити сина до лікарів,а вимоги позивача щодо тижневого побачення з сином з п`ятниці до неділі, буде порушувати право відповідача провадити у вихідні дні час з сином.
Також, приймаючи до уваги пояснення представника органу опіки та піклування, суд вважає за неможливе надання позивачу права перебування у нього сина на нічній час, оскільки позивачем не було надано доказів, щодо належних побутових умов для розміщення його сина на нічний відпочинок за місцем проживання позивача.
З огляду зібраних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, разом з тим лише частково, змінивши тривалість часу та дні спілкування позивача з сином.
На підставі частини 1 статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 60, 61, 74, 88, 208, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Зобов`язати ОСОБА_2 (реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дитини: систематичні побачення ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживанням батька ОСОБА_1 , кожної другої та четвертої п`ятниці з 9 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. та кожної другої та четвертої суботи та неділі з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1102,42 грн.
Рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача поданою до Васильківського міськрайонного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.В.Медведєв