Справа №2-494/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» про відшкодування матеріальних збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до відповідачів та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП в сумі 111655,00 грн., витрати пов'язані з проведенням дослідження в сумі 1000,00 грн. та моральну шкоду в сумі 30000,00 грн.

Стягнути з ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 50000,00 грн., витрат пов'язаних з оплатою евакуатора в сумі 410,00 грн. та пеню в сумі 10236,04 грн., а також просив стягнути судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.05.2015 року приблизно о 18:10 год. в місті Києва по вул. Гната Юри сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3, який належить позивачу, та автомобіля «Honda CR-V», д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_2

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3 завдані механічні ушкодження.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 21.07.2015 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Разом з тим, цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів була застрахована ОСОБА_4 у ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» з розміром граничного страхового відшкодування за шкоду, завдану майну - 50000,00 грн. та за шкоду, завдану здоров'ю - 100000,00 грн., розмір франшизи - 0,00 грн.

12.05.2015 року позивач повідомив страхову компанію про подію, яка має ознаки страхового випадку, про що ним було написано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Однак, відповідач ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» жодних дій по виплаті страхового відшкодування не здійснив, у зв'язку з чим, позивач самостійно замовив проведення огляду пошкодженого транспортного засобу, за проведення якого ним було сплачено 1000,00 грн.

Згідно висновку експерта №4-22/02 за результатами проведення судової авто товарознавчої експертизи від 22.02.2016 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3 складає 162065,00 грн.

З урахуванням того, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3 складає 162065,00 грн., а сума страхового відшкодування, яку має сплатити страхова компанія є недостатньою для покриття завданих позивачу збитків, вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 111655,00 грн. та 1000,00 грн. за проведення огляду транспортного засобу.

Іншу суму, а саме 50000,00 грн. та 410,00 грн. за послуги евакуатора вважає за доцільне стягнути зі страхової компанії.

Також, у зв'язку з простроченням виплати страхового відшкодування, позивач вважає за доцільне стягнути з ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» пеню в сумі 10236,04 грн.

Крім матеріальної шкоди, позивачу було завдано і моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 30000,00 грн. і просив стягнути з відповідача ОСОБА_2

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог в частині виплати страхового відшкодування в сумі 49500,00 грн. (за вирахуванням франшизи в сумі 500,00 грн.) не заперечував.

В частині стягнення пені та витрат за послуги евакуатора заперечував посилаючись на те, що вони є необґрунтованими.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача ОСОБА_2

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ», дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року:

«Володілець джерела підвищеної небезпеки не відповідає за шкоду, заподіяну цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, а не з його вини. Особи, які вчинили ці протиправні дії, відшкодовують шкоду за правилами відповідальності володільців джерел підвищеної небезпеки, а коли цьому сприяла винна поведінка володільця (не була забезпечена належна охорона і т.п.), відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, може бути покладено на особу, що протиправно заволоділа цим джерелом, і на його володільця відповідно до ступеня вини кожного з них».

Згідно вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (абз. 4 п. 4 Постанови).

Судом встановлено, що 10.05.2015 року приблизно о 18:10 год. в м. Києва по вул. Гната Юри, 8 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивача «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3, та автомобіля «Honda CR-V», д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_2

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 21.07.2015 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія ОСОБА_2 вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем «Honda CR-V», д.р.н. НОМЕР_2, внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП.

Встановлено, що цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2, як власника наземного транспортного засобу, застрахована у ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» відповідно до полісу № АІ/4759583 з розміром граничного страхового відшкодування за шкоду, завдану майну - 50000,00 грн. та за шкоду, завдану здоров'ю - 100000,00 грн., розмір франшизи - 500,00 грн.

Внаслідок ДТП автомобілю позивача «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3, було завдано механічних пошкоджень.

12.05.2015 року позивач письмово повідомив відповідача ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» про подію, яка має ознаки страхового випадку.

Згідно повідомлення ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» було заведено справу № 506, в якій має міститись вся докладна інформація про ДТП, яка мала місце.

Частиною 2 статті 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

На підставі зазначеного повідомлення про ДТП, яка мала місце, ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» було здійснено огляд автомобіля «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3, та складено відповідний акт огляду.

Водночас, на підставі вказаного акту огляду, страховою компанією мало бути замовлено та проведено експертизу пошкоджень автомобіля «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3.

Однак, з моменту проведення огляду, сума пошкоджень, яка має бути вирахована ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ», позивачу не була виплачена, оскільки відповідач відмовився будь-яким чином інформувати позивача про дану обставину.

Відповідно до частини 22.1. статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Позивач з власної ініціативи замовив у ФОП-ОСОБА_7 проведення огляду пошкодженого транспортного засобу «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3 та складення належного звіту про вартість відновлювального ремонту автомобіля «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3.

Згідно висновку спеціаліста №40/06/15, вартість відновлювального ремонту ТЗ «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3 складає 170895,17 грн.

За складання вказаного висновку позивачем сплачено 1000,00 грн.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні 25.12.2015 року заперечувала проти вартості відновлювального ремонту зазначеного у вищевказаному висновку спеціаліста та заявила клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 25.12.2015 року у справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу.

Згідно висновку експерта №4-22/02 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи, складеного 22.02.2016 року Українським центром судових експертиз, вартість відновлювального ремонту ТЗ «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3 складає 162065,00 грн.

Будь - яких доказів які б викликали сумнів у повноті, ясності, правильності висновку, чи доказів пов'язаних з недостатньою професійною кваліфікацією експерта, сторонами надано не було, а тому суд вважає його вірним та обґрунтованим і таким, що не суперечать матеріалам справи, поясненням сторін і може бути взятий до уваги судом при ухваленні рішення.

Таким чином, внаслідок ДТП, яка мала місце 10.05.2015 року, позивач зазнав збитків на грошову суму, яка складає 162065,00 грн.

Пунктом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Водночас, відповідно до частини 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про страхування» встановлено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Разом з тим, частиною 9.2 статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

З урахуванням того, що відповідно до висновку експерта №4-22/02 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3 складає 162065,00 грн. та з урахуванням вказаних приписів чинного законодавства, з відповідача ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» підлягає стягненню на користь позивача сума страхового відшкодування 49500,00 грн. (50000,00 грн. - 500,00 грн. франшиза).

Проти вказаної суми страхового відшкодування не заперечував у судовому засіданні представник відповідача ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ».

Позивач також просив стягнути з ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» пеню в сумі 10236,04 грн.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 даного закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Враховуючи, що 15.07.2015 року позивачем була направлена заява про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» та п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно якого страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, то ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» зобов'язана була виплатити позивачу страхове відшкодування в строк до 14.10.2015 року, а отже з 15.10.2015 року має нараховуватись пеня.

Згідно розрахунку наданого позивачем пеня становить 10236,04 грн.

Однак, вказаний розрахунок є невірним, оскільки позивачем була розрахована пеня виходячи з суми заборгованості у розмірі 50000,00 грн. замість 49500,00 грн.

Отже, пеня за період з 15.10.2015 року по 01.04.2016 року становить 10144,11 грн., виходячи з наступного розрахунку.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
4950015.10.2015 - 29.10.20151522.0000 %0.121 %*895.07
4950030.10.2015 - 17.12.20154922.0000 %0.121 %*2923.89
4950018.12.2015 - 01.04.201610622.0000 %0.121 %*6325.15

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 10144,11 грн.

Позивач також просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 111655,00 грн., на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як встановлено вище, цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2, як власника наземного транспортного засобу, застрахована у ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» відповідно до полісу № АІ/4759583 з розміром граничного страхового відшкодування за шкоду, завдану майну - 50000,00 грн. та за шкоду, завдану здоров'ю - 100000,00 грн., розмір франшизи - 500,00 грн.

З огляду на викладене, та з урахуванням того, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3 складає 162065,00 грн., а сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті страховою компанією на користь позивача (49500,00 грн.) є недостатньою для повного покриття завданих ОСОБА_1 збитків, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 різниці між страховим відшкодуванням та оціненою вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3 у розмірі 112565,00 грн. (162065,00 грн. (вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача) - 49500,00 грн. (страхове відшкодування).

Крім того, у зв'язку з понесеними витратами за проведення огляду транспортного засобу та складання висновку, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню витрати в сумі 1000,00 грн.

Встановлено, що після ДТП, яка мала місце, позивач скористався послугами евакуатора, за що ним було сплачено ПП ОСОБА_6 грошову суму у розмірі 410,00 грн., яку він просив стягнути з відповідача ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ».

Пунктом 6 частини 1 статті 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» на користь позивача витрат пов'язаних з послугами евакуатора в сумі 410,00 грн.

Позивач також просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 30000,00 грн., на що слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодження здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не надано суду доказів, які підтверджують факт заподіяння йому моральних страждань або втрат немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, з ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору 600,54 грн. та з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в сумі 1135,65 грн.

Керуючись Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», Постановою Пленуму Верховного Суду України від №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», Законом України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ст.ст. 11, 1166, 1167, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 27-30, 60, 61, 88, 164, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» про відшкодування матеріальних збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ», , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 77 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 страхове відшкодування в сумі 49500,00 грн., витрати за послуги евакуатора в сумі 410,00 грн. та пеню в сумі 10144,11 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, матеріальну шкоду в сумі 112565,00 грн. та витрати за проведення експертного дослідження в сумі 1000,00 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ», , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 77 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в сумі 600,54 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір в сумі 1135,65 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня наступного після його проголошення.

Суддя

Справа №2-494/16

№760/15292/15-ц

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» про відшкодування матеріальних збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до відповідачів та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП в сумі 111655,00 грн., витрати пов'язані з проведенням дослідження в сумі 1000,00 грн. та моральну шкоду в сумі 30000,00 грн.

Стягнути з ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 50000,00 грн., витрат пов'язаних з оплатою евакуатора в сумі 410,00 грн. та пеню в сумі 10236,04 грн., а також просив стягнути судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.05.2015 року приблизно о 18:10 год. в місті Києва по вул. Гната Юри сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3, який належить позивачу, та автомобіля «Honda CR-V», д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_2

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3 завдані механічні ушкодження.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 21.07.2015 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Разом з тим, цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів була застрахована ОСОБА_4 у ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» з розміром граничного страхового відшкодування за шкоду, завдану майну - 50000,00 грн. та за шкоду, завдану здоров'ю - 100000,00 грн., розмір франшизи - 0,00 грн.

12.05.2015 року позивач повідомив страхову компанію про подію, яка має ознаки страхового випадку, про що ним було написано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Однак, відповідач ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» жодних дій по виплаті страхового відшкодування не здійснив, у зв'язку з чим, позивач самостійно замовив проведення огляду пошкодженого транспортного засобу, за проведення якого ним було сплачено 1000,00 грн.

Згідно висновку експерта №4-22/02 за результатами проведення судової авто товарознавчої експертизи від 22.02.2016 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3 складає 162065,00 грн.

З урахуванням того, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3 складає 162065,00 грн., а сума страхового відшкодування, яку має сплатити страхова компанія є недостатньою для покриття завданих позивачу збитків, вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 111655,00 грн. та 1000,00 грн. за проведення огляду транспортного засобу.

Іншу суму, а саме 50000,00 грн. та 410,00 грн. за послуги евакуатора вважає за доцільне стягнути зі страхової компанії.

Також, у зв'язку з простроченням виплати страхового відшкодування, позивач вважає за доцільне стягнути з ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» пеню в сумі 10236,04 грн.

Крім матеріальної шкоди, позивачу було завдано і моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 30000,00 грн. і просив стягнути з відповідача ОСОБА_2

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог в частині виплати страхового відшкодування в сумі 49500,00 грн. (за вирахуванням франшизи в сумі 500,00 грн.) не заперечував.

В частині стягнення пені та витрат за послуги евакуатора заперечував посилаючись на те, що вони є необґрунтованими.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача ОСОБА_2

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ», дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року:

«Володілець джерела підвищеної небезпеки не відповідає за шкоду, заподіяну цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, а не з його вини. Особи, які вчинили ці протиправні дії, відшкодовують шкоду за правилами відповідальності володільців джерел підвищеної небезпеки, а коли цьому сприяла винна поведінка володільця (не була забезпечена належна охорона і т.п.), відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, може бути покладено на особу, що протиправно заволоділа цим джерелом, і на його володільця відповідно до ступеня вини кожного з них».

Згідно вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (абз. 4 п. 4 Постанови).

Судом встановлено, що 10.05.2015 року приблизно о 18:10 год. в м. Києва по вул. Гната Юри, 8 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивача «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3, та автомобіля «Honda CR-V», д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_2

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 21.07.2015 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія ОСОБА_2 вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем «Honda CR-V», д.р.н. НОМЕР_2, внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП.

Встановлено, що цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2, як власника наземного транспортного засобу, застрахована у ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» відповідно до полісу № АІ/4759583 з розміром граничного страхового відшкодування за шкоду, завдану майну - 50000,00 грн. та за шкоду, завдану здоров'ю - 100000,00 грн., розмір франшизи - 500,00 грн.

Внаслідок ДТП автомобілю позивача «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3, було завдано механічних пошкоджень.

12.05.2015 року позивач письмово повідомив відповідача ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» про подію, яка має ознаки страхового випадку.

Згідно повідомлення ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» було заведено справу № 506, в якій має міститись вся докладна інформація про ДТП, яка мала місце.

Частиною 2 статті 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

На підставі зазначеного повідомлення про ДТП, яка мала місце, ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» було здійснено огляд автомобіля «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3, та складено відповідний акт огляду.

Водночас, на підставі вказаного акту огляду, страховою компанією мало бути замовлено та проведено експертизу пошкоджень автомобіля «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3.

Однак, з моменту проведення огляду, сума пошкоджень, яка має бути вирахована ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ», позивачу не була виплачена, оскільки відповідач відмовився будь-яким чином інформувати позивача про дану обставину.

Відповідно до частини 22.1. статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Позивач з власної ініціативи замовив у ФОП-ОСОБА_7 проведення огляду пошкодженого транспортного засобу «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3 та складення належного звіту про вартість відновлювального ремонту автомобіля «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3.

Згідно висновку спеціаліста №40/06/15, вартість відновлювального ремонту ТЗ «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3 складає 170895,17 грн.

За складання вказаного висновку позивачем сплачено 1000,00 грн.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні 25.12.2015 року заперечувала проти вартості відновлювального ремонту зазначеного у вищевказаному висновку спеціаліста та заявила клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 25.12.2015 року у справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу.

Згідно висновку експерта №4-22/02 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи, складеного 22.02.2016 року Українським центром судових експертиз, вартість відновлювального ремонту ТЗ «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3 складає 162065,00 грн.

Будь - яких доказів які б викликали сумнів у повноті, ясності, правильності висновку, чи доказів пов'язаних з недостатньою професійною кваліфікацією експерта, сторонами надано не було, а тому суд вважає його вірним та обґрунтованим і таким, що не суперечать матеріалам справи, поясненням сторін і може бути взятий до уваги судом при ухваленні рішення.

Таким чином, внаслідок ДТП, яка мала місце 10.05.2015 року, позивач зазнав збитків на грошову суму, яка складає 162065,00 грн.

Пунктом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Водночас, відповідно до частини 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про страхування» встановлено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Разом з тим, частиною 9.2 статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

З урахуванням того, що відповідно до висновку експерта №4-22/02 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3 складає 162065,00 грн. та з урахуванням вказаних приписів чинного законодавства, з відповідача ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» підлягає стягненню на користь позивача сума страхового відшкодування 49500,00 грн. (50000,00 грн. - 500,00 грн. франшиза).

Проти вказаної суми страхового відшкодування не заперечував у судовому засіданні представник відповідача ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ».

Позивач також просив стягнути з ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» пеню в сумі 10236,04 грн.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 даного закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Враховуючи, що 15.07.2015 року позивачем була направлена заява про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» та п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно якого страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, то ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» зобов'язана була виплатити позивачу страхове відшкодування в строк до 14.10.2015 року, а отже з 15.10.2015 року має нараховуватись пеня.

Згідно розрахунку наданого позивачем пеня становить 10236,04 грн.

Однак, вказаний розрахунок є невірним, оскільки позивачем була розрахована пеня виходячи з суми заборгованості у розмірі 50000,00 грн. замість 49500,00 грн.

Отже, пеня за період з 15.10.2015 року по 01.04.2016 року становить 10144,11 грн., виходячи з наступного розрахунку.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
4950015.10.2015 - 29.10.20151522.0000 %0.121 %*895.07
4950030.10.2015 - 17.12.20154922.0000 %0.121 %*2923.89
4950018.12.2015 - 01.04.201610622.0000 %0.121 %*6325.15

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 10144,11 грн.

Позивач також просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 111655,00 грн., на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як встановлено вище, цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2, як власника наземного транспортного засобу, застрахована у ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» відповідно до полісу № АІ/4759583 з розміром граничного страхового відшкодування за шкоду, завдану майну - 50000,00 грн. та за шкоду, завдану здоров'ю - 100000,00 грн., розмір франшизи - 500,00 грн.

З огляду на викладене, та з урахуванням того, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3 складає 162065,00 грн., а сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті страховою компанією на користь позивача (49500,00 грн.) є недостатньою для повного покриття завданих ОСОБА_1 збитків, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 різниці між страховим відшкодуванням та оціненою вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу «Peugeout 308», д.р.н. НОМЕР_3 у розмірі 112565,00 грн. (162065,00 грн. (вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача) - 49500,00 грн. (страхове відшкодування).

Крім того, у зв'язку з понесеними витратами за проведення огляду транспортного засобу та складання висновку, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню витрати в сумі 1000,00 грн.

Встановлено, що після ДТП, яка мала місце, позивач скористався послугами евакуатора, за що ним було сплачено ПП ОСОБА_6 грошову суму у розмірі 410,00 грн., яку він просив стягнути з відповідача ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ».

Пунктом 6 частини 1 статті 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» на користь позивача витрат пов'язаних з послугами евакуатора в сумі 410,00 грн.

Позивач також просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 30000,00 грн., на що слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодження здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не надано суду доказів, які підтверджують факт заподіяння йому моральних страждань або втрат немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, з ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору 600,54 грн. та з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в сумі 1135,65 грн.

Керуючись Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», Постановою Пленуму Верховного Суду України від №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», Законом України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ст.ст. 11, 1166, 1167, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 27-30, 60, 61, 88, 164, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» про відшкодування матеріальних збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ», , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 77 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 страхове відшкодування в сумі 49500,00 грн., витрати за послуги евакуатора в сумі 410,00 грн. та пеню в сумі 10144,11 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, матеріальну шкоду в сумі 112565,00 грн. та витрати за проведення експертного дослідження в сумі 1000,00 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ», , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 77 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в сумі 600,54 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір в сумі 1135,65 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня наступного після його проголошення.

Суддя