Справа № 168/189/16-ц
Провадження № 2/168/88/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2016 р. Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

розглянувши в смт. Стара Вижівка в залі суду у відкритому судовому засіданні справу за позовом керівника Ковельської місцевої прокуратури в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1, треті особи на стороні позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, служба у справах дітей Старовижівської районної державної адміністрації до Сереховичівської сільської ради про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Прокурор просить визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по вул. Жовтнева, 20, в с. Грабове Старовижівського району Волинської області, стягнути судові витрати з відповідача.

Позов мотивує тим, що неповнолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною - сиротою. Його мати - ОСОБА_4, померла 30 вересня 2005 року. Після її смерті, неповнолітній залишився проживати із батьком - ОСОБА_5.

Водночас рішенням Старовижівського районного суду від 09 лютого 2006 року від ОСОБА_5 відібрано сина ОСОБА_1, а рішенням Старовижівського районного суду від 15 травня 2009 року ОСОБА_5 позбавлено батьківських прав відносно його сина ОСОБА_1

У зв'язку із цим, розпорядженням голови Старовижівської районної державної адміністрації № 141 від 16.06.2009р. неповнолітньому ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

ОСОБА_5, 30 травня 2014 року помер. Розпорядженням голови Старовижівської районної державної адміністрації № 117 від 03 червня 2014 року неповнолітньому ОСОБА_1 надано статус дитини-сироти.

Рішенням виконавчого комітету Сереховичівської сільської ради № 20 від 10 квітня 2006 року «Про призначення опікуна», ОСОБА_2 призначено опікуном над малолітнім ОСОБА_1, якого вилучено від проживання з батьком.

На підставі заяви ОСОБА_2, рішенням виконавчого комітету Сереховичівської сільської ради № 35 від 08 листопада 2010 року «Про припинення опіки над дитиною ОСОБА_1», припинено опіку над дитиною ОСОБА_1

Неповнолітній ОСОБА_1, з 01.09.2014 по 29.04.2017 року навчається в Луківському професійно-технічному училищі № 22 та знаходиться на повному державному забезпеченні.

Рішенням Сереховичівської сільської ради № 33/6 від 21 вересня 2009 року «Про закріплення житлової площі за ОСОБА_1М.», за дитиною ОСОБА_1 закріплено житлову площу 48 кв.м. по вул. Жовтневій, 20 с. Грабове Старовижівського району.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Жовтнева, 20, с. Грабове Старовижівського району Волинської області. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріуса ОСОБА_1 неможе в звязку із відсутністю в спадкодавця правовстановлюючого документа на житловий будинок.

Підставою звернення керівника Ковельської місцевої прокуратури до суду з позовною заявою в інтересах неповнолітньої дитини-сироти ОСОБА_1, є неспроможність останнього через недосягнення повноліття, відсутність правових знань, та матеріального стану самостійно захистити право власності на своє спадкове майно.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримав з наведених підстав.

ОСОБА_1, в інтересах якого заявлено позов, в судовому засіданні позов підтримав з наведених підстав.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги в частині визнання права власності на житловий будинок за позивачем визнав, заперечив проти задоволення позову в частині стягнення судового збору.

Представник третьої особи служби у справах дітей Старовижівської районної державної адміністрації ОСОБА_7 в судовому засіданні позов підтримала.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_2, в судовому засіданні позов підтримав.

Представник третьої особи на стороні позивача ОСОБА_3 у поданій до суду заяві з позовом погоджується.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Судом встановлено, що мати позивача ОСОБА_4, померла 30 вересня 2005 року /а.с.9/.

Рішенням Старовижівського районного суду від 09 лютого 2006 року від ОСОБА_5 відібрано сина ОСОБА_1 /а.с.42-44/.

Рішенням виконавчого комітету Сереховичівської сільської ради № 20 від 10 квітня 2006 року «Про призначення опікуна», ОСОБА_2 призначено опікуном над малолітнім ОСОБА_1, якого вилучено від проживання з батьком /а.с.19/.

Рішенням Старовижівського районного суду від 15 травня 2009 року ОСОБА_5 позбавлено батьківських прав відносно його сина ОСОБА_1 /а.с.42-46/.

Розпорядженням голови Старовижівської районної державної адміністрації №141 від 16 червня 2009 неповнолітньому ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування /а.с.16/.

Рішенням Сереховичівської сільської ради № 33/6 від 21вересня 2009 року «Про закріплення житлової площі за ОСОБА_1М.», за дитиною ОСОБА_1 закріплено житлову площу 48 кв.м. по вул. Жовтневій, 20 с. Грабове Старовижівського району Волинської області. Опікуном над житлом призначено ОСОБА_1 призначено ОСОБА_2 /а.с.61/.

На підставі заяви ОСОБА_2, рішенням виконавчого комітету Сереховичівської сільської ради №35 від 08 листопада 2010 року «Про припинення опіки над дитиною ОСОБА_1», припинено опіку над дитиною ОСОБА_1 у звязку зі станом здоровя опікуна /а.с.20/.

Згідно з довідкою № 319, виданою 10 березня 2016 року Луківським професійно-технічним училищем № 22, неповнолітній ОСОБА_1 з 01.09.2014 по 29.04.2017 року навчається в професійно-технічному училищі № 22 та знаходиться на повному державному забезпеченні /а.с.20/.

Батько позивача ОСОБА_5 помер 30 травня 2014 року /а.с.10, 30-31/Розпорядженням голови Старовижівської районної державної адміністрації № 117 від 03 червня 2014 року неповнолітньому ОСОБА_1 надано статус дитини-сироти /а.с.17/.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, збудований у 1940 році, що знаходиться за адресою: вул. Жовтнева, 20, в с. Грабове Старовижівського району Волинської області. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю /а.с.12/.

Заповіт від імені ОСОБА_5 не посвідчувався /а.с. 15 зворот, 73/.

В силу ст.1269 ЦК України, позивач прийняв спадщину після смерті батька як неповнолітня особа і згідно з довідкою Сереховичівської сільської ради № 81/02-07 від 10 березня 2016 року ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 /а.с.14/.

Розпорядженням голови Старовижівської районної державної адміністрації від 08 квітня 2016 року № 124 надано дозвіл ОСОБА_8 на успадкування майна, яке залишилось після смерті батьків ОСОБА_5 і ОСОБА_4 /а.с. 79/.

Позивачеві відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у звязку із неподанням правовстановлюючих документів про належність спадкодавцю нерухомого майна будинку /а.с.75/, постанова нотаріуса є обґрунтованою, спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась, що свідчить про відсутність інших спадкоємців які б претендували на спадщину / а.с.72-74/.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За вимогами ст.ст.328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність прав власності не випливатиме із закону.

П. 3 ч. 1 ст. 247 Сімейного кодексу України визначено, що дитина над якою встановлено опіку або піклування має право на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки та піклування.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина, в тому числі й усиновлена, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. Дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не втрачає права на успадкування їх майна.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання і у випадку невизнання права особи, вона згідно з вимогами ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мав, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім ОСОБА_1, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріус обгрунтовано відмовила в видачі свідоцтва про право на спадщину, та з огляду на те, що захистити свої права він може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за ОСОБА_1 право власності на вказане спадкове майно.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь прокуратури Волинської області судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 328-330, 1217, 1218, 1268, 1269, 1296 ЦК України, 247 СК України, ст. 17 Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст.15, 60, 62, 174, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок, що знаходиться по вул. Жовтнева, 20, в с. Грабове Старовижівського району Волинської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, який помер 30 травня 2014 року.

Стягнути з Сереховичівської сільської ради на користь прокуратури Волинської області 1378 (тисячу триста сімдесят вісім) грн. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_9