Провадження № 2-др/522/12/16
УХВАЛА

31 травня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до служби у справах дітей Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Відділу державної РАЦС у Київському районі реєстраційної служби ОМУЮ про визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до служби у справах дітей Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Відділу державної РАЦС у Київському районі реєстраційної служби ОМУЮ про визнання батьківства.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2015 року, що набрало чинності, були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у вищезазначеній цивільній справі, яку обґрунтовує тим, що в рішенні судом не було вирішено питання про негайне його виконання.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не підтримав вищевказану заяву та просив її не розглядати.

Представник служби у справах дітей Одеської міської ради заперечував у задоволенні вказаної заяви.

Представник Відділу державної РАЦС у Київському районі реєстраційної служби ОМУЮ у судове засідання не зявився, про час та дату розгляду заяви був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, матеріали цивільної справи, та вислухавши думки сторін, суд приходить до висновку, що відповідна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2015 року, що набрало чинності, були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1, визнано позивача батьком дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; виключено з актового запису №852 від 23 червня 2004 року про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, вчиненого Відділом РАЦС Київського районного управління юстиції м. Одеси відомості про ОСОБА_3, як про батька дитини; зазначено, що рішення суду після набрання ним законної сили є підставою для внесення Відділом державної РАЦС у Київському районі реєстраційної служби ОМУЮ змін в актовий запис №852 від 23 червня 2004 року про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: в графі батько замість ОСОБА_3 зазначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина ОСОБА_4, змінивши прізвище дитини з «Кошкін» на «Гусейнов», та по-батькові дитини «Вікторович» на «Хіджранович».

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 ЦПК України; судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, ст. 220 ЦПК України дає вичерпний перелік випадків, коли суд з власної ініціативи чи за заявою осіб, які беруть участь у справі, може ухвалити додаткове рішення.

Також згідно п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Статтею 367 ЦПК України передбачений вичерпний перелік справ, по яким суд може допустити негайне виконання рішення. Однак, рішення по справам про визнання батьківства, не входить до вказаного переліку.

Тому підстави, передбаченої ст. 220 ЦПК України для винесення додаткового рішення відсутні.

Крім того, заявник у судовому засідання не підтримав подану ним заяву про ухвалення додаткового рішення.

Таким чином, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до служби у справах дітей Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Відділу державної РАЦС у Київському районі реєстраційної служби ОМУЮ про визнання батьківства.

Керуючись п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, ст.ст. 208, 210, 220 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до служби у справах дітей Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Відділу державної РАЦС у Київському районі реєстраційної служби ОМУЮ про визнання батьківства, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.Б. Свячена