АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 653/3058/15-ц Головуючий в І інстанції Калімбет Л.І.
Номер провадження 22-ц/791/353/16 Доповідач: Пузанова Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року березня місяця 01 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1,
Суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
При секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 07 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5, діючої в інтересах малолітнього ОСОБА_6, до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», третя особа: Генічеська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування, про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_5, діючи в інтересах малолітнього ОСОБА_6, звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про відшкодування шкоди, зазначаючи, що внаслідок падіння її сина ОСОБА_6 09 липня 2015 року до каналізаційного люка та отриманням тілесних ушкоджень, йому завдано матеріальну та моральну шкоду.

Посилаючись на те, що шкоду завдано з вини відповідача, який є власником зазначеного вище люка, позивачка просила суд стягнути з нього на її користь 30 000 грн. моральної шкоди та 800 грн. матеріальної шкоди.

Рішенням суду від 07 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Укртелеком», Херсонська філія, на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 800 грн. та моральну шкоду в розмірі 15 000 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, зазначаючи, що висновки суду щодо наявності підстав для відшкодування заподіяної шкоди за відсутності належних доказів, не відповідають обставинам справи і суперечать положенням законодавства, що регулює спірні правовідносини.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_5 її доводи не визнала, рішення суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачка є матірю малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який 09 липня 2015 року впав у відкритий люк колодязя кабельної каналізації, розташованого на тротуарі на перехресті вул. ОСОБА_7 та пр. Миру в м. Генічеську Херсонської області (а.с. 5-16).

В результаті падіння ОСОБА_6 заподіяні тілесні ушкодження, які віднесені до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя (а.с. 18).

З 09 липня 2015 року по 15 липня 2015 року ОСОБА_6 перебував на лікуванні у комунальному закладі «Генічеська центральна районна лікарня», дитяче відділення, із діагнозом: струс головного мозку, садно лівої половини обличчя, плеча (а.с. 19-23).

Власником колодязя кабельної каналізації, розташованого на тротуарі біля домоволодіння по пр. Миру, 215 (перехрестя вул. ОСОБА_7 та пр. Миру) в м. Генічеську, є Херсонська філія ПАТ «Укртелеком», яка не має статусу юридичної особи, а є відокремленим підрозділом товариства і здійснює від імені останнього частину його господарської та іншої діяльності (а.с. 47).

Відповідно до ОСОБА_8 про Херсонську філію ПАТ «Укртелеком» майно філії формується шляхом виділення їй в користування частини майна товариства для досягнення мети діяльності. Власником майна та майнових прав, які закріплені за філією, а також майна, отриманого в результаті її господарської діяльності, є товариство (пункти 19,21 ОСОБА_8), (а.с. 72-76).

За змістом ст.ст. 319,322 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства.

Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається із наданого суду апеляційної інстанції представником відповідача ОСОБА_8 про станційно-лінійну дільницю № 1 м. Генічеськ, яка є виробничим структурним підрозділом Районного центру телекомунікації № 634 м. Генічеськ Херсонської філії ПАТ «Укртелеком», зазначена дільниця здійснює функції щодо забезпечення належного технічного стану шахт, колодязів, повітряних трас та вводних переходів (пункт 5.31 ОСОБА_8). Саме цією Станційно-лінійною дільницею 27.07.2015 року проведені роботи із закриття колодязя за зазначеною адресою (а.с. 47, 134).

Встановлені судом обставини дають підстави вважати, що між сторонами склалися деліктні правовідносини, які регулюються ст.ст. 1166, 1167, 1168 ЦК України.

Наведені норми матеріального права для покладення на особу відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачають необхідність встановлення таких умов: факту заподіяння шкоди; неправомірності дій заподіювача шкоди; причинно-наслідкового звязку між неправомірними діями заподіювача шкоди та шкодою; вину заподіювача шкоди.

Враховуючи, що відповідач належно виконував покладені на нього як на власника обовязки щодо утримання колодязя кабельної каналізації у належному технічному стані та не забезпечив його безпечну експлуатацію, що призвело до заподіяної шкоди здоровю малолітнього ОСОБА_6, та зважаючи, що ПАТ «Укртелеком» не довело, що шкода завдана не з його вини, як це передбачено ч. 2 ст. 1166 ЦК України, колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність у спірних правовідносинах передбачених ст.ст. 1166, 1167 ЦК України підстав для покладення на товариство відповідальності за завдану позивачу шкоду.

Наведений висновок суду відповідає обставинам справи в межах наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні доказів та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Разом з тим, стягнувши на користь позивача витрати на медичне обстеження дитини у розмірі 800 грн., суд не звернув уваги на те, що ці витрати (в сумі 700 грн.) були понесені нею 24 вересня 2015 року, а підставою для сплати 100 грн. у виданій ОСОБА_6 квитанції до прибуткового касового ордера від 10.07.2015 року зазначено: добровільні внески (а.с. 17,20).

При цьому за висновком МРТ головного мозку від 24.09.2015 року у ОСОБА_6 спостерігаються ознаки двостороннього гаймороетмоідіта, а за консультативним висновком спеціаліста невролога від 24.09.2015 року встановлений діагноз «церебростенічний синдром, носова кровотеча» (а.с. 31-36).

Про те, що зазначене захворювання знаходиться у причинно-наслідковому звязку із наслідками падіння у відкритий люк 09.07.2015 року, висновки відсутні.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає висновки суду про обґрунтованість заявленої позивачем вимоги щодо відшкодування завданої їй відповідачем майнової шкоди помилковим, а рішення в цій частині таким, що підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в зазначеній частині.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167-ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. цієї статті.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Враховуючи, що в результаті винних та протиправних дій (бездіяльності) відповідача, позивачка та її малолітній син переносили фізичній біль (ОСОБА_6Г.). та душевні страждання, суд першої інстанції зважаючи на наведені вище норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку щодо прав позивача на відшкодування моральної шкоди.

Однак, на думку колегії суддів, розмір грошового відшкодування моральної шкоди, визначений судом без врахування характеру правопорушення з боку відповідача, глибини фізичних та душевних страждань позивачки та її малолітнього сина, ступеня вини відповідача та наслідків для потерпілого в межах, що підтверджені належними доказами, і є завищеним.

З врахуванням наведених обставин, а також вимоги розумності і справедливості, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині задоволення позову про відшкодування моральної шкоди підлягає зміні із зменшенням розміру визначеного судом до стягнення морального відшкодування із 15 000 грн. до 3000 грн.

В решті частині доводи апеляційної скарги колегія суддів до уваги не приймає як такі, що не ґрунтуються на законі, належних доказах і висновки суду по суті спору не спростовують.

Зокрема, доводи відповідача про те, що судом не встановлено факт падіння дитини саме в люк, що є власністю товариства, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки за вказаною позивачкою адресою, яка підтверджена показаннями свідків та висновком за рапортом від старшого інспектора ІЗ Генічеського ВП ГУНП від 16.02.2016 року, іншого, ніж люк колодязя кабельної каналізації електрозвязку, що є частиною телекомунікаційної мережі, немає і на такий відповідач не вказує, а навпаки довів, що 27.07.2015 року, тобто після випадку із ОСОБА_6, його працівниками була встановлена кришка на колодязь № 849 по пр. Миру, 215 (а.с. 134).

Не спростовують висновків суду також твердження відповідача про те, що жодним нормативним документом не передбачено його обовязку як власника кабельної каналізації щоденно перевіряти наявність кришок люків на колодязях кабельної каналізації, оскільки за діючим в Україні законодавством власник зобовязаний забезпечити утримання належного йому майна та безпеку його експлуатації для інших осіб у будь-який обраний ним в межах закону спосіб.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Враховуючи, що відсутність своєї вини у відсутності кришки люка на колодязі кабельної каналізації відповідач не довів, немає правових підстав для звільнення його від відповідальності за завдану здоровю малолітнього ОСОБА_6 шкоду.

На підстав викладеного, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1168 ЦК України, керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» частково задовольнити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 07 грудня 2015 року в частині стягнення з ПАТ «Укртелеком» на користь ОСОБА_5 матеріальної шкоди в розмірі 800 грн. скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_5, діючої в інтересах малолітнього ОСОБА_6, до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Це ж рішення суду в частині задоволення позову про відшкодування моральної шкоди змінити, зменшити розмір визначеної судом до стягнення моральної шкоди із 15 000 грн. до 3000 грн. (трьох тисяч гривень).

В решті частині це ж рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Пузанова

Судді: Т.Г. Фурман

ОСОБА_3