РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2016 року м. Мукачево Справа №303/1340/16-ц

2/303/912/16

номер рядка с.з. 26

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Кость В.В.

при секретарі Немеш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу

за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»

до відповідачів: (1) ОСОБА_1

(2) ОСОБА_2

(3) ОСОБА_3

про стягнення заборгованості,

За участю:

представника відповідача (1) ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» просить солідарно стягнути з відповідачів (1), (3) заборгованість у сумі 132825,58 грн. (в т.ч. 123281,93 грн. - інфляційні втрати; 9543,65 грн. - 3 % річних) визначену на підставі частини другої ст. 625 Цивільного кодексу України за несвоєчасне виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області від 16.12.2014, а також про звернення стягнення на предмет іпотеки, належний відповідачу (2), в рахунок погашення суми за предметом позову за період з 16.12.2014 по 25.12.2015.

У судове засідання представник позивача не зявився, натомість подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача (1), в письмовому запереченні на позов (а.с. 56-58) та у судовому засіданні по справі 08.04.2016, позовних вимог не визнала повністю з посиланням на те, що за невиконання грошових зобовязань виражених в іноземній валюті інфляційні втрати не нараховуються, оскільки іноземна валюта індексації не підлягає. Також, за доводами представника відповідача (1), не можуть бути задоволені і позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів суми 3% річних нарахованих на підставі частини другої ст. 625 Цивільного кодексу України, так як умовами кредитного договору передбачена сплата процентів за користування кредитом, і вказані правочин, на час розгляду справи судом, не припинив свою дію.

Відповідачі (2), (3), за умов їх належного повідомлення про час і місце справи, в судове засідання не зявилися, письмових заперечень по справі не надали.

Заслухавши доводи представника відповідача (1) та дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

17 січня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» (Довідка, а.с. 33), (надалі - Банк) та відповідачем ОСОБА_1 (надалі Позичальник) було укладено кредитний договір №06/17К-07 (надалі Кредитний договір, а.с. 15-18), на підставі якого Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит в сумі 40000,00 дол. США до 16.01.2017, з процентною ставкою за користування ним на рівні 13,7% річних, із зобовязанням Позичальника повернути зазначену суму коштів та відсотки за користування позикою згідно з Графіком (а.с. 19-20).

З метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором, 17.01.2007 між Банком та відповідачем (3) ОСОБА_3 (далі Поручитель) був укладений договір поруки №06/17П-07 (надалі Договір поруки, а.с. 21), у відповідності до умов якого, відповідач (3) поручилася перед Банком за виконання Позичальником своїх зобовязань Кредитним договором та будь-яких додаткових угод до нього.

Також, 17.01.2007 між Банком, Позичальником та відповідачем (2) ОСОБА_2 (надалі Іпотекодержатель Майновий Поручитель) був укладений договір іпотеки (а.с. 22-25), за умовами якого відповідач (2) надала в іпотеку Банку належні на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.11.2005 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК №008981 від 14.12.1993 - домоволодіння, загальною площею 84,9 кв.м., яке складається із житлового будинку, гаражу, літньої кухні, сараю, вбиральні, споруд та замощення, а також земельну ділянку, площею 0,0740 га (кадастровий номер :00:007:0001), що знаходяться за адресою: с. Кленовець Мукачівського району, вул. Локоти, 1.

Судом встановлено, що на підставі рішення апеляційного суду Закарпатської області від 16.12.2014, яке набрало законної сили, з відповідачів (1) та (3) стягнуто заборгованість за кредитним договором від 17.01.2007 №06/17К-07 із урахуванням всієї простроченої заборгованості по кредиту, відсоткам, всіх штрафних санкцій у розмірі 24728,85 доларів США, що становить еквівалент в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на 12.05.2014 року 286702,16 грн. (а.с. 28-30).

Також за вказаним рішенням суду, в рахунок стягнення заборгованості, в межах суми заборгованості по вищевказаному договору із урахуванням всієї простроченої заборгованості по кредиту, відсоткам, всіх штрафних санкцій у розмірі 24728,85 доларів США (286702,16 грн.) звернуто стягнення на предмет іпотеки (домоволодіння та земельну ділянку).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить стягнути заборгованість у сумі 132825,58 грн. (в т.ч. 123281,93 грн. - інфляційні втрати; 9543,65 грн. - 3 % річних), визначену на підставі частини другої ст. 625 Цивільного кодексу України за несвоєчасне виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області від 16.12.2014.

Приймаючи до уваги вищевказані обставини справи суд виходить з того, що ст. 625 Цивільного кодексу України розміщена в розділі І книги 5 ЦК України «Загальні положення про зобовязання», а відтак поширює свою дію на всі зобовязання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобовязань.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змiстом вищевказаної норми, нарахування iнфляцiйних витрат на суму боргу та трьох процентiв рiчних входять до складу грошового зобовязання i є особливою мiрою вiдповiдальностi боржника (спецiальний вид цивiльно-правової вiдповiдальності) за прострочення грошового зобовязання, оскiльки виступають способом захисту майнового права та iнтересу, який полягає у вiдшкодуваннi матерiальних втрат (збиткiв) кредитора вiд знецiнення грошових коштiв внаслiдок iнфляцiйних процесiв та отримання компенсацiї (плати) вiд боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторовi (постанови Верховного Суду України вiд 6 червня 2012 р. у справi № 6-49цс12, вiд 24 жовтня 2011 р. у справi № 6-38цс11).

Разом з тим, як передбачено нормами Закону від 3 липня 1991 р. N 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає (рішення Верховного Суду України від 28 березня 2012 р. у справі N 6-36736вов10). Тому норми частини другою ст. 625 Цивільного кодексу України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, яке визначене у гривні.

Як вбачається з п. 1.1 Кредитного договору, валюта кредиту була визначена саме в іноземній валюті (40000 доларів США).

Крім того, частина друга ст. 625 Цивільного кодексу України щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобовязання, а не за невиконання судового рішення.

Також, і три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних.

В свою чергу, у Кредитному договорі (а.с. 15-18), договірні сторони визначили розмір процентів за користування кредитними коштами на рівні 13,7 % річних (п. 1.1), тому правові підстави для застосування до відповідачів відповідальності передбаченою частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України, є відсутніми.

У звязку з наведеним, не підлягає задоволенню також і вимога позивача про звернення стягнення на майно у рахунок погашення заборгованості за предметом позову, оскільки вказана є похідною від перших двох, відносно яких суд не знайшов правових підстав для їх задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 41, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 8, 10, 11, 14, 57-60, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - відмовити повністю.

2. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Кость

Повний текст рішення суду виготовлено та підписано 12.04.2016.