Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Гуденко О.А., при секретарі Гудковій Є.С.,

без участі сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві скаргу представника стягувача ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» на постанову начальника Центрального відділу ДВС м. Миколаєва ГТУЮ в Миколаївській області ( далі ВДВС) та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

23 вересня 2016 року представник стягувача звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову , винесену начальником Центрального ВДВС від 18.08.2016 року про відмову у задоволенні скарги та зобов'язати державного виконавця Левицьку В.Ю. провести виконавчі дії в порядку , встановленому ЗУ Про виконавче провадження .

В обгрунтування скарги заявник посилався на те, що постановою державного виконавця Левицької В.Ю. від 10 червня 2016 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання судового наказу , винесеного Центральним районним судом м. Миколаєва від 19.11.2012 року про стягнення на їх користь з ОСОБА_1 боргу за спожиту теплову енергію , - в зв'язку зі смертю боржника .

Постановою начальника Центрального ВДВС від 18.08.2016 року , яку стягувач отримав 19.09.2016 року, про перевірку матеріалів виконавчого провадження відмовлено у задоволенні скарги представника ПАТ МТЕЦ , виходячи з того, що в матеріалах виконавчого провадження відсутня інформація про правонаступника боржника, також стягувачем не додано ніяких документів про існування правонаступника. А відповідно до ст. 1270 ЦК України, строки для прийняття спадщини встановлюються у шість місяців , який починається з часу відкриття спадщини.

У судове засідання представник заявника надав заяву про розгляд скарги у його відсутність, просив задовольнити вимоги в повному обсязі.

Державний виконавець в минуле судове засідання надав письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні скарги.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлене наступне.

19 листопада 2012 року Центральним районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ МТЕЦ 1791,485 коп. заборгованості та судових витрат .

26 листопада 2015 року Постановою старшого державного виконавця Центрального ВДВС Миколаївського МУЮ відкрито виконавче провадження № 49433452 зазначеним виконавчим документом та накладено арешт на все майно боржника.

Під час здійснення виконавчого провадження державним виконавцем надіслані відповідні запити щодо наявності у боржника рахунків, доходів, рухомого та нерухомого майна. З відповіді відділу РАЦС Реєстраційної служби ГТУЮ у Миколаївській області від 30.05.210 року державного виконавця повідомлено , що ОСОБА_1 27.11.2014 року помер.

10 червня 2016 року державним виконавцем Левицькою В.Ю. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 49433452 про стягнення боргу на підставі п.3 ч. 1 ст. 49 , ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження».

Жодних даних про те, чи вчинялися державним виконавцем дії щодо встановлення спадкоємців (правонаступників) боржника матеріали виконавчого провадження не містять.

На підставі викладеного, згідно зі ст. ст. 11, 12, 37, 39,49 Закону України Про виконавче провадження» ( в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), суд приходить до висновку, що дії державного виконавця ВДВС по винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 вказаного Закону від 10.06.2016 року - є неправомірними, оскільки не грунтуються на вимогах закону.

Так, ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачений обовязок державного виконавця зупинити виконавче провадження у випадку смерті боржника, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво до визначення правонаступників боржника. Згідно положень ч.5 цієї статті, після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача.

Пункт 3 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає як підставу для закінчення виконавчого провадження смерть боржника, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Отже, закон чітко передбачає, що якщо виконавче провадження було зупинено з за п. 1 ч. 1 ст.37 воно підлягає поновленню після встановлення правонаступників боржника, а не закінченню Державним виконавцем не виконані вимоги ч. 5 ст. 35 ЗУ «Про виконавче провадження».

Більше того, п. 3 ч.3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) надано право державному виконавцеві з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій необхідні для провадження виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну. Проте цим правом державний виконавець необгрунтовано не скористався, не звернувшись до Першої держнотконтори щодо встановлення кола спадкоємців померлого боржника, з відповідним поданням.

При перевірці скарги стягувача начальником відділу ДВС не звернуто увагу на вказані обставини.

Відповідно до ст. 83 ЗУ Про виконавче провадження, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Постанови, зазначені в частинах другій - четвертій цієї статті, можуть бути оскаржені в десятиденний строк з дня їх винесення у порядку, встановленому цим Законом.

В зв'язку з чим, скарга в частині вимог про скасування постанови начальника Центрального ВДВС від 18.08.2016 року підлягає задоволенню.

Також суд враховує, що представник стягувача протягом десяти днів з дня отримання оскаржуваної постанови звернувся до суду з зазначеною скаргою.

Відповідно до положень. п.п. 5-7 Розділу Перехідні положення Закону України Про виконавче провадження, який набув чинності 05.10.2016 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

За такого, що стосується вимог скарги щодо зобов'язання державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому ЗУ Про виконавче провадження , то такі вимоги підлягають задоволенню , але з урахуванням вимог діючого ЗУ Про виконавче провадження, на відповідні зміни до якого слід звернути увагу як державному виконавцю, так і стягувачеві.

Керуючись ст. ст. 30, 62, 209, 210, 387 ЦПК України, суд , -

УХВАЛИВ :

Скаргу ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» - задовольнити.

Скасувати Постанову начальника Центрального ВДВС Миколаївського МУЮ ОСОБА_2 від 18 серпня 2016 року про первірку матеріалів виконавчого провадження ВП № 49433452.

Зобов'язати державного виконавця Центрального ВДВС Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_3 провести виконавчі дії щодо примусового виконання судового наказу № 1423/18226/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» заборгованості в сумі 1791 грн. 41 коп. в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївській області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Гуденко О.А.