У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого - судді : Оніпко О.В., суддів : Максимчук З.М., Собіни І.М.

секретар Вох В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 17 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з"явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги , колегія суддів , -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 17.12.2015р. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій на рішення апеляційній скарзі позивач вважає його незаконним та необґрунтованим, прийнятим без всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності встановлення ним повітряної лінії електропередач. Також судом не взято до уваги викопіювання з генерального плану м. Корець та діючу містобудівну документацію від 1992 року, згідно з якими магістраль лінії електропередачі проходить чітко по вулиці та за межами земельної ділянки, яка на той час належала його діду і в межах ділянки не вказані встановлені опори електропередач.

Зазначає про те, що наявність опор та проводів повітряних ліній передач на належних йому земельних ділянках суттєво обмежує його права, як власника цих ділянок, оскільки він не має можливості використовувати їх у повній мірі, а також суттєво знижує ринкову вартість земельної ділянки. Просить оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове, яким його позов задовольнити повністю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду 1-ї інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді 1-ї інстанції, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом та зазначав, що 20.08.2011 року він успадкував житловий будинок №39 з надвірними будівлями на вул. І.Франка в м. Корець Рівненської області. На підставі рішень Корецької міської ради від 04.04.2012 р. та від 15.11.2012 р. він набув у власність земельні ділянки, площею 0.1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,0680 га - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за тією самою адресою, що і житловий будинок.

__________________________________________________________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інст. Сірак Д.Ю.

Провадження №22ц/787/289/2016 Доповідач - Оніпко О.В.

Вказував, що через належні йому на праві власності земельні ділянки проходять повітряні лінії електропередач до будинків абонентів, які проживають у сусідніх будинках за №№39а, 39б, 39в, 41, 41а на вул. І.Франка в м. Корець. Також в межах земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку встановлена підтримуюча опора № 62, що створює йому перешкоди в користуванні ділянками, унеможливлює їх повноцінне використання за цільовим призначенням, а також, обмежує його право щодо розпорядження землею, оскільки суттєво знижує її ринкову вартість. Крім того, повітряні лінії електропередачі являють собою потенційну загрозу життю і здоров'ю йому та його родині, є джерелом електромагнітних хвиль, які негативно впливають на організм людини.

Його звернення у вересні 2014 року до ПАТ «Рівнеенерго» в особі Корецького РЕМ з вимогою перенести незаконно прокладені вводи до будинків за межі його земельних ділянок та/або компенсувати йому збитки і укласти договір земельного сервітуту, листом від 16.10.2014 року залишено без задоволення. За наведених обставин просив суд зобов'язати ПАТ "Рівнеобленерго" за власний рахунок демонтувати та перенести опори та проводи повітряних ліній електропередач із земельних ділянок, розташованих за адресою: Рівненська область, м. Корець, вул. І.Франка, 39.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позову, місцевий суд послався у рішенні на вимоги діючого законодавства, у т.ч на Правила охорони електричних мереж, якими передбачено встановлення охоронної зони уздовж електроліній, які проходять через належні позивачу земельні ділянки, в межах якої власник зобовязаний використовувати її з обмеженнями, передбаченими законодавством, у зв»язку з чим, прийшов до висновку про безпідставність вимог ОСОБА_1 щодо зобовязання відповідача перенести повітряні лінії електропередач за межі земельних ділянок. Крім того, місцевим судом зазначено, що вказані лінії електричної мережі були побудовані задовго до набуття у власність ОСОБА_1 будинку та земельних ділянок, про що йому було відомо.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції виходячи з наступного.

За положеннями ст.ст. 10,11,60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту права власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодуванням завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, з 20.08.2011 року позивач є власником житлового будинку №39 з надвірними будівлями по вул. І.Франка в м. Корець Рівненської області, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.6). Також йому на праві власності належать земельні ділянки площею 0,0680 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства та площею 0,1000 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих за адресою : Рівненська область, Корецький район, м. Корець, вул. І.Франка, буд. 39, що підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки серії ЯМ №176806 від 10.12.2012р. та серія ЯМ №822099 від 02.07.2012р. (а.с.8,9).

Згідно з протоколом огляду земельних ділянок, актом та ескізом наданими Державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Рівненській області, через вказані земельні ділянки проходять повітряні лінії електропередач, які є складовою частиною цілісного комплексу електроенергетичного об'єкту ПЛ-0,4 кВ Л-5 «Франка» від ЗТП-223 м. Корець. Зокрема: з'єднання електричних проводів повітряної лінії між електричними опорами №60 та №61, а також між електричними опорами №60 та №62 частково проходить по території земельної ділянки під будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; з'єднання електричних проводів повітряної лінії між електричними опорами №64 та №65 частково проходить по території земельної ділянки призначеної для ведення особистого селянського господарства (а.с.75-76, 77-78).

Відповідно до виготовленого ПП "Геоінформсервіс" топографо-геодезичним викопіюванням, на зазначеній земельній ділянці знаходиться опора ЛЕП №62 на відстані 0,10 м. від межі із сусідньою земельною ділянкою, проте, у зв"язку із пошкодженими межовими знаками достовірно встановити, чи знаходиться вказана опора в межах земельної ділянки ОСОБА_1, не виявилося можливим. Разом з тим, як зазначено у рішенні та не заперечується позивачем, останньому користуватися ділянками фактично перешкоджає лише наявність єлектроліній (а.с.32).

Згідно з технічним паспортом повітряної лінії електропередачі низької напруги, яка обслуговується Корецьким РЕМ ПАТ "Рівнеобленерго", ПЛ-0,4 кВ Л-5 «Франка» від ЗТП-223 м. Корець, вона побудована та здана в експлуатацію в 1963 році (а.с.42-48). Отже, повітряні лінії, які проходить через земельні ділянки ОСОБА_1, були збудовані задовго до одержання останнім державних актів про право власності на землю. Також, як встановлено судом та не спростовано позивачем, ПЛ-0,4 кв. Л-5 «Франка» було споруджена на законних підставах, її технічний стан відповідає вимогам нормативів та не створює загрозу життю і здоров'ю оточуючих.

З акту Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Рівненській області за №27-24/01-82 від 04.11.2015 року вбачається, що провід між прогонами опор №60-61, 60-62, 63-65 (що проходить над земельними ділянками позивача) ПЛ-0,4 кВ Л-5 «Франка» протягнутий згідно з встановленими Правилами улаштування електроустановок, а саме на відстані (висоті) 6 м. від рівня землі (а.с.50, 51).

Враховуючи вищенаведене, листом від 16.10.2014 року відповідачем було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні його звернення у перенесенні ЛЕП за межі його земельних ділянок, а від пропозиції провести на основі договірних умов вартісну оцінку показників, пов'язаних з усуненням перешкод з обмеженнями по земельних ділянках, позивач відмовився.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов'язує. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Дослідивши вищенаведені обставини, підтверджені належними доказами у справі та не спростовані позивачем, місцевий суд обгрунтовано послався у рішенні на вимоги ст.ст.76,112 ЗК України, частину 6 ст. 19 Закону України «Про електроенергетику», п.п.1,2,4,5 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою КМУ від 04 березня 1997 року №209 та дійшов вірного висновку про те, що виходячи з вказаних вимог закону та обставин справи, спірна лінія встановлена відповідачем у відповідності з зазначеними нормами закону, має напругу 0,4кВ, отже, спеціального виділення і зазначення зони, на якій вона розташована, як охоронної, не передбачено, оскільки такі зони встановлюються, зокрема, для запобігання нещасних випадків.

Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності встановлення ним повітряної лінії електропередач, а також, що вона являє собою потенційну загрозу життю і здоров"ю для позивача та його родини, не заслуговують на увагу та спростовуються наявними в матеріалах справи.

Таким чином, місцевий суд обґрунтовано ухвалив рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Оскільки рішення судом першої інстанції ухвалене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і доводи апеляційної скарги, наведених у ньому висновків не спростовують, підстави для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Корецького районного суду Рівненської області від 17 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий :

Судді :