У х в а л а

іменем україни

24 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Кадєтової О.В.,

Карпенко С.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальності «Кіноманія» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіноманія» (далі - ТОВ «Кіноманія») про поновлення на роботу та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

На обґрунтування вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ «Кіноманія», оформленого протоколом від 04 серпня 2005 року № 04/08-05, наказом від 08 серпня 2005 року № 08/05-к вона прийнята на роботу на посаду директора ТОВ «Кіноманія».

Протягом усього часу перебування на цій посаді, з серпня 2005 року по січень 2015 року, позивач сумлінно виконувала свої обов'язки, зауважень або доган з боку власників не мала.

У період з 24 січня 2015 року по 31 січня 2015 року у зв'язку з хворобою ОСОБА_2 перебувала на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності, а тому на роботу не виходила. Вранці 27 січня 2015 року їй зателефонував один із учасників ТОВ «Кіноманія» - ОСОБА_3 - і повідомив про те, що 24 січня 2015 року відбулися позачергові загальні збори учасників ТОВ «Кіноманія», на яких вирішено визнати роботу виконавчого органу товариства за 2013-2014 роки незадовільною, у зв'язку з чим припинити повноваження ОСОБА_2 та звільнити її з посади директора з 26 січня 2015 року за недбале ставлення до роботи та інші порушення.

Зазначала, що 24 січня 2015 року є офіційним вихідним днем. Перебування директора на робочому місці протягом вихідних днів штатним розкладом ТОВ «Кіноманія» не передбачено. Взяти участь у зборах учасників ОСОБА_2 не запрошувалась, про необхідність підготувати звіти стосовно діяльності ТОВ «Кіноманія» за 2013-2014 роки, так само, як і про розгляд питання про її можливе звільнення не повідомлялась.

Після виходу з лікарняного до ОСОБА_2 звернувся фінансовий директор ТОВ «Кіноманія» - ОСОБА_4 - з вимогою передати йому усю документацію товариства, печатку та статут, посилаючись на те, що повноваження ОСОБА_2 припинені на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України та її звільнено за неналежне ставлення до роботи, а обов'язки директора товариства покладені на ОСОБА_4

До цього дня позивач належним чином не повідомлена про своє звільнення, не ознайомлена з протоколом рішення зборів учасників від 24 січня 2015 року, їй не видано наказ про звільнення, оригінал її трудової книжки та не проведено остаточних розрахунків, передбачених КЗпП України.

Вважала, що звільнення ОСОБА_2 з посади директора ТОВ «Кіноманія» відбулося з порушенням ст. ст. 8, 43 Конституції України, ст. 5-1, ч. 3 ст. 40 КЗпП України.

Підставою для звільнення ОСОБА_2 стала незадовільна робота виконавчого органу ТОВ «Кіноманія» за 2013 - 2014 роки.

ОСОБА_2 перебувала на лікарняному з 26 по 31 січня 2015 року. Проте її було звільнено з посади директора товариства з 26 січня 2015 року, тобто в період її тимчасової непрацездатності.

Зазначала, що звільнення ОСОБА_2 з 26 січня 2015 року відбулося без додержання вимог ч. 3 ст. 40 КЗпП України.

Крім того посилалася на те, що її звільнення через незадовільну роботу виконавчого органу товариства не відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Учасники товариства визнали роботу виконавчого органу товариства за 2013 - 2014 роки незадовільною, внаслідок чого було запропоновано припинити повноваження позивача, та одночасно звільнити її з роботи. При цьому позивач не була запрошена на збори, що проводилися в суботу 24 січня 2015 року, про те, що на цих зборах буде розглядатися питання якості роботи виконавчого органу товариства. Таким чином позивач була позбавлена можливості належним чином відзвітувати учасникам товариства про результати роботи виконавчого органу товариства за 2013 - 2014 роки.

Визнавши незадовільною фінансово-господарську діяльність товариства за 2013 - 2014 роки, учасники лише після цього призначили аудиторську перевірку діяльності товариства за період управління ним позивачем. Тобто, на момент проведення зборів були відсутні жодні об'єктивні підстави вважати фінансово-господарську діяльність товариства під керівництвом ОСОБА_2 незадовільною.

Зборами визнана незадовільною не робота позивача, як директора товариства, а виконавчого органу товариства, який складається з 2 осіб - директора та фінансового директора. На посаді фінансового директора працює ОСОБА_4 Проте за «незадовільну роботу» один із членів виконавчого органу ОСОБА_2 була звільнена з роботи, а ОСОБА_4 навпаки став виконуючим обов'язки директора товариства.

При цьому, за роки керівництва ОСОБА_2 ТОВ «Кіноманія» стало ексклюзивним дистриб'ютором всесвітньо відомої кінокомпанії «Warner Bros», фільми якої завжди відрізняються високою якістю та великими касовими зборами, а 2013 рік взагалі став одним із самих успішних в діяльності товариства за розміром зборів у кінотеатрах країни.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_2 просила визнати незаконним її звільнення з посади директора, поновити її на роботі в ТОВ «Кіноманія», стягнути на її користь заробітну плату з 26 січня 2015 року по день фактичного поновлення, а також відшкодувати завдану моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень із ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Кіноманія» від 24 січня 2015 року ОСОБА_2 звільнено із займаної посади директора товариства, однак наказ про її звільнення не видавався.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 03 березня 2015 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10 червня 2015 року, рішення загальних зборів учасників ТОВ «Кіноманія» від 24 січня 2015 року визнано недійсним.

Суди попередніх інстанцій, встановивши, що позивач не була звільнена з роботи з 26 січня 2015 року, оскільки наказу про її звільнення не видавалось, рішення загальних зборів від 24 січня 2015 року визнано недійсним у судовому порядку, відповідно до положень ст. 65 ГК України, ст. 155 ЦК України та ст. ст. 46, 116, 237-1 КЗпП України по суті дійшли правильних висновків про відсутність підстав для задоволення вимог про поновлення на роботі.

При цьому, встановивши, що позивачем не надано товариству листок непрацездатності за період з 26 січня 2015 року по 31 січня 2015 року, суди попередніх інстанцій правильно вважали, що відсутні у такому випадку підстави для виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення без змін оскаржуваних рішень судів.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: О.В. Кадєтова

С.О. Карпенко