18 лютого 2016 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі
головуючого - судді Гудіної Н.І.
при секретарі Мельніченко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі
справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди, завданої майну в результаті ДТП, суд,-
ОСОБА_1 (Позивач) звернулася до суду із цивільним позовом до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», в якому просить визнати винною особою (правопорушником) у скоєнні ДТП ОСОБА_2, та стягнути з ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на її користь суму страхового відшкодування; матеріальні збитки, у т.ч. витрати на проведення експертизи, та понесені судові витрати, за наступними обставинами:
12.07.2014р. о 10 год. 30 хв., водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Автобус БАЗ А079.14», р/номер НОМЕР_1, рухаючись по проспекту Шевченко в місті Одесі, на регульованому перехресті пр.Шевченко пр. Гагаріна, порушуючи вимог п. 16.5 Правил дорожнього руху, допустив зіткнення із транспортним засобом марки «Смарт-Сіті» р/номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1. Після зіткнення автомобіль Позивача отримав значні механічні пошкодження.
На місце дорожньо-транспортної пригоди (далі по тексту - ДТП) були викликані співробітники ДАІ, що зафіксували дорожньо-транспортну пригоду та видали відповідні довідки.
27.08.2014р. працівниками ДАІ було складено на водія автобуса ОСОБА_2 Протокол про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 644898.
На момент ДТП (12.07.2014р.) цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Автобус БАЗ А079.14», р/номер НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» за полісом № АІ/1333402.
На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон № 1961), Позивач подав письмове повідомлення на адресу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про настання ДТП.
02.07.2015 року Позивач надав на адресу Страхової компанії Заяву про страхове відшкодування із повним пакетом документів.
16.07.2015р. Позивач самостійно звернувся із заявою до ТОВ «Хавк Холдінг», відповідно до якої просив провести авто товарознавче дослідження пошкодженого транспортного засобу та визначити вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого ТЗ в результаті ДТП. Вартість проведення даного огляду складає 1221,86 грн.
За результатами даного огляду був складений Звіт № 14/О-116-ДОП від 21.07.2015 року, у висновках якого зазначено наступне: сума вартості відновлюваного ремонту пошкодженого ТЗ в результаті вищевказаного ДТП складає 180 924,03 грн., ринкова вартість автомобіля до ДТП 169 390,42 грн.;ринкова вартість автомобіля після ДТП 97 049,23 грн.
Оскільки, витрати на ремонт даного автомобіля (180924,03 грн.) перевищують вартість транспортного засобу до ДТП (069390,42 грн.), то у такому випадку відповідно до ст. 30 Закону України № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним. У свою чергу, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику страховиком відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.
Станом на дату винесення рішення сума страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн. не сплачена.
До судового засідання позивач (представник позивача) з'явився, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі до судового засідання повторно не з'явилися, повідомлялися належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду невідомі, не надали суду заяву з проханням слухати справу за їх відсутність.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, 12.07.2014р. о 10 год. 30 хв., водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Автобус БАЗ А079.14», р/номер НОМЕР_1, рухаючись по проспекту Шевченко в м.Одеса, на регульованому перехресті пр.Шевченко пр. Гагаріна, порушуючи вимог п. 16.5 Правил дорожнього руху, допустив зіткнення із транспортним засобом марки «Смарт-Сіті» р/номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1.
27.08.2014р. працівниками ДАІ було складено на водія автобуса ОСОБА_2 Протокол про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 644898.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Автобус БАЗ А079.14», р/номер НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» за полісом № АІ/1333402.
Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Згідно з ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Положеннями статті ст. 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
02.07.2015 року Позивач звернувся до Страхової компанії із заявою про отримання страхового відшкодування, вказавши необхідні банківські реквізити для перерахування коштів .
Страхова компанія не провела у встановлені строки належний огляд пошкодженого автомобіля, тому Позивач самостійно звернувся до експертної установи - ТОВ «Хавк Холдінг»,з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого ТЗ в результаті ДТП. Вартість проведення даного огляду склала 1221,86 грн.
За результатами даного огляду був складений Звіт № 14/О-116-ДОП від 21.07.2015 року, у висновках якого зазначено наступне: сума вартості відновлюваного ремонту пошкодженого ТЗ в результаті вищевказаного ДТП складає 180 924,03 грн., ринкова вартість автомобіля до ДТП 169 390,42 грн.;ринкова вартість автомобіля після ДТП 97 049,23 грн.
Відповідно до ст. 30 Закону України № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним. У свою чергу, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику страховиком відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.
Однак, Страхова компанія свої зобов'язання перед Позивачем не виконала.
Приписами ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, під шкодою розуміється зменшення або втрата певного особистого чи майнового блага.
Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою.
За змістом ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до приписів ст.1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Також з цього питання викладена Правова позиція Верховного Суду України у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 4 червня 2014 року № 6-49цс14, в якій зазначається: «Системний аналіз пункту 32.7 статті 32 вказаного Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 зазначено Методики дає можливість дійти висновків, відповідно до яких власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди,
Крім матеріального збитку Позивачу була заподіяна також і моральна шкода, що виразилася у наступному:з моменту ДТП був порушений нормальний спосіб життя, зявилися незручності. При цьому, в результаті ДТП Позивач отримала травму струс головного мозку (копія Довідки від 12.07.2014 р.
Наслідки даної події призвели до проблематизації життя Позивача, погіршили гармонійні адаптовані умови життєдіяльності. На тривалий період часу суттєво змінився спосіб життя, зявилася необхідність адаптуватися до нових, дискомфортних умов пересування та існування. На момент винесення рішення пошкоджене авто не відновлене, оскільки ані Винуватець події, ані власник ТЗ жодного разу з моменту ДТП не здійснив ніяких заходів щодо позасудового добровільного відшкодування заподіяного збитку. І усі вищевикладені обставини завдають значних моральних страждань Позивачу та його родині.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику з справ про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема в моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особою неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що з Відповідача (винної особи у ДТП) необхідно стягнути суму моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн.
За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витати складаються із судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних із розглядом справи, належить витрати на правову допомогу.
Судом також досліджено Договір про надання правової допомоги № 35/2015 від 22.07.2015р., укладений між ТОВ «Одеська юридична компанія» та Позивачем, квитанція № 1 від 24.07.2015 року, з якої вбачається, що витрати позивача на правову допомогу склали 1500 грн., Додаток № 1, до Договору про надання правової допомоги, виписка з рахунку ТОВ «ОЮК» від 15.02.2016р. про сплату Позивачем суми грошових коштів за Договором у розмірі 400,00 грн. загальна сума витрат на правову допомогу складає 2300,00 грн.
Також позивачем за подання позовної заяви було сплачено судовий збір згідно з квитанцією у розмірі 482,00 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постановою № 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди, завданої майну в результаті ДТП задовольнити частково.
Визнати винною особою (правопорушником) у скоєнні ДТП, яка сталася 12.07.2014 року о 10-30 по проспекту Шевченко в м.Одеса, на регульованому перехресті пр.Шевченко пр. Гагаріна - ОСОБА_2 (ІПН не відомий).
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя-