АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3845/16 Головуючий 1 інст. - Наумова С.М.
Справа № 638/4897/14-ц
Категорія : інші Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Бобровського В.В., Кокоші В.В.,

за участю секретаря - Лашаковій Д.І.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області, заінтересовані особи: Управління ДАІ ГУ МВС України в Харківській області, ОСОБА_2 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 квітня 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця.

В обгрунтування скарги ОСОБА_1 вказував, що 15 листопада 2011 року було розпочате виконавче провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 5 593 000 грн., а також судові витрати, про що винесена відповідна постанова, яку він не отримував, до виконавчої служби не викликався. 05 грудня 2011 року державним виконавцем винесена постанова про розшук майна боржника на підставі якої 04 лютого 2014 року співробітниками ДПС ДАІ міста Харкова був затриманий та поставлений на майданчик тимчасового зберігання його автомобіль марки Mersedes-Benz, модель ML 320, 2008 року випуску, д.н. НОМЕР_1. Так, ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 09 квітня 2013 року всі виконавчі дії у виконавчому провадженні зупинені, проте, державний виконавець не зупинив безпідставний розшук його майна. А постанову державного виконавця від 15 листопада 2011 року про відкриття виконавчого провадження отримана ним лише 24 січня 2012 року. Вважає дії державного виконавця незаконними, бо державний виконавець вчасно не надіслав на його адресу копію постанови про відкриття виконавчого провадження, чим порушив його право на добровільне погашення заборгованості та не зупинив безпідставний розшук майна.

Тому, з урахуванням уточненої скарги, ОСОБА_1 просив суд зобов'язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області скасувати постанову про розшук майна боржника від 05 грудня 2011 року. Зобов'язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області передати автомобіль марки Mersedes-Benz, модель ML 320, 2008 року випуску, д.н. НОМЕР_1, на відповідальне зберігання йому.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 квітня 2016 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції із задоволенням його скарги у повному обсязі.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вказує, що судом першої інстанції хоча і встановлено порушення його прав через вчасне неотримання копій постанов державного виконавця, проте зазначено, що строк на оскарження пропущено без поважних причин, що порушує його права на ефективний засіб юридичного захисту.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить із наступного.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з пропуску заявником строку на оскарження дій державного виконавця без поважної причини, оскільки про порушення свого права він знав ще з 31 січня 2012 року та з того, що підстав для задоволення скарги не мається.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Згідно з вимогами ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до положень ст. 384 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби . Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Статтею 385 цього Кодексу встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що постановою державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3Ю, від 15 листопада 2011 року на підставі заяви ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого 11 жовтня 2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу та судових витрат.

Постановою державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області від 5 грудня 2011 року оголошено розшук майна боржника.

Постановою державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області від 10 січня 2012 року відкладено провадження виконавчих дій у зв'язку з тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 15 листопада 2011 року була повернута поштовим відправленням до відділу виконавчої служби з відміткою про невручення її боржнику у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Також в описовій частині вищевказаної постанови державним виконавцем констатовано, що постанова про відкриття виконавчого провадження не отримана боржником.

Постановою державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області від 31 січня 2012 року виконавче провадження зупинене на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 січня 2012 року. На теперішній час зазначена постанова є чинною. Виконавчі дії не проводяться.

Звертаючись до суду зі скаргою ОСОБА_1 подана заява про поновлення строків на оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця (а.с. 12 т.1).

В обгрунтування вищевказаної заяви ОСОБА_1 вказував, що вчасно не отримав копій постанов державного виконавця, тому був позбавлений можливості на вчасне їх оскарження. Тому, просив суд поновити йому строк для оскарження дій державного виконавця.

Згідно з роз'ясненнями п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Матеріали справи свідчать, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 15 листопада 2011 року боржником ОСОБА_1 отримана не була.

З матеріалів справи вбачається, що заявник уже звертався до суду зі скаргою на дії державного виконавця, а ухвалою суду від 26 червня 2012 року встановлено, що про порушене право боржник ОСОБА_1 дізнався при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження 31 січня 2012 року (а. с. 124).

Отже саме з цього моменту розпочався відлік десяти днів на оскарження дій державного виконавця.

Порядок розгляду скарги на дії державного виконавця встановлений ст. 386 ЦПК України.

Згідно до вимог ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановлює ухвалу. У разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановлює ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Частина 1 ст. 385 ЦПК України , на підставі якої суд відмовив заявнику в задоволенні скарги, встановлює, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

В частині 2 вказаної норми ЦПК України також встановлено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно з ч. 2 ст. 72, ч. 1 ст. 73 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони чи іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з пропуску заявником строку на оскарження дій державного виконавця без поважної причини, оскільки про порушення свого права він знав ще з 31 січня 2012 року та з того, що підстав для задоволення скарги не мається.

Постановляючи ж оскаржувану ухвалу на стадії судового розгляду скарги та відмовляючи заявникові в задоволенні скарги з підстав пропуску встановленого ст. 385 ЦПК України строку звернення до суду зі скаргою, суд першої інстанції порушив порядок вирішення питання щодо наслідків пропуску заявником процесуальних строків оскарження зазначених вище дій державного виконавця та не врахував, що пропуск заявником строку звернення до суду зі скаргою, у відповідності до вимог ст. 387 ЦПК України, не є підставою для відмови заявнику в задоволенні скарги.

Вказані обставини справи та вимоги норм процесуального права свідчать про те , що судом першої інстанції порушено порядок розгляду скарги, і це, у відповідності до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, є підставою для скасування ухвали суду від 19 квітня 2016 року та поверненню скарги до суду першої інстанції на новий розгляд.

Судова колегія, перевіряючи законність та обгрунтованість ухвали судді першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у судді першої інстанції, визнає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України є підставою для її скасування.

Керуючись ст. ст. 303 304, п.4ч.2ст.307, п.3 ч.1 ст.312, 313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 квітня 2016 року - скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий - В.В. Черкасов

Судді: В.В. Бобровський

В.В. Кокоша