Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №310/381/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Прінь І.П.
Провадження №22-ц/778/723/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Кримської О.М.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

секретаря Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 червня 2015 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що 13.06.2006 року між банком та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 4 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір.

Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

У порушення умов кредитного договору, відповідач взяті на себе зобовязання не виконувала, внаслідок чого станом на 05 грудня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 20 156 грн. 43 коп., з яких: 3 740 грн. 70 коп. заборгованість за кредитом; 16 415 грн. 73 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом.

Судовим наказом Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 жовтня 2007 року з ОСОБА_4 стягнуто на користь Банку заборгованість в розмірі 5033 грн. 60 коп.. Отже, різниця заборгованості становить 15 122 грн. 83 коп..

Таким чином, заборгованість яка підлягає стягненню становить 16378,97 грн., з яких заборгованість за кредитним договором - 15 122 грн. 83 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 756 грн. 14 коп..

Враховуючи вищевикладене позивач просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 16378 грн. 97 коп. та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп..

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 21 липня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині правового обґрунтування підстав для відмови у позові.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2015 року рішення Апеляційного суду Запорізької області від 21 липня 2015 року скасовано, справу направлено на новий апеляційний розгляд, оскільки апеляційним судом не зясовано чи виконано судовий наказ Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 жовтня 2007 року та коли, а відтак, не встановлено період за який банк мав право нараховувати проценти за користування кредитними коштами.

Особи, що беруть участь у справі, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки) (а.с.244; 246;247).

Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідач ОСОБА_4 не зявилися до апеляційного суду, причини неявки в судове засідання не повідомили, будь яких письмових клопотань, від них не надходило.

Відповідач ОСОБА_4 приймає участь в судовому засіданні суду апеляційної інстанції через своїх представників ОСОБА_5 та ОСОБА_6

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності учасників апеляційного розгляду, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення представників відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України).

Встановлено, що 13 червня 2006 року на підставі заяви ОСОБА_4 між сторонами було укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_4 отримала кредитну карту №667444 із встановленим кредитним лімітом в сумі 4 000 грн. із базовою процентною ставкою 4% на місяць на залишок заборгованості (а.с.11).

Згідно змісту вказаної заяви, підписаною ОСОБА_4, остання зазначила, що ознайомилася і згодна із Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які складають між нею та банком договір надання банківських послуг (а.с.11, зворот).

Пунктом 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні боржником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.15/зворот).

Внаслідок неналежного виконання зобовязання за кредитним договором, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 станом на 13.06.2007 року у розмірі 5 033 грн. 60 коп., яка складалася з 3 726 грн. 14 коп. заборгованість за кредитом, 1 307 грн. 46 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с.174).

Судовим наказом Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 жовтня 2007 року з відповідача було стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 5 033 грн. 60 коп. (а.с.6).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» посилалося на те, що відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала, унаслідок чого станом на 05 грудня 2014 року виникла загальна заборгованість за кредитним договором у розмірі 20 156 грн. 43 коп. (яка складається з 3 740 грн. 70 коп. заборгованість за тілом кредиту, та 16 415 грн. 73 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом), з якої віднімається сума, стягнута за судовим наказом у розмірі 5 033 грн. 60 коп.. Таким чином різниця що підлягає стягненню складає 15 122 грн. 83 коп., а також стягненню підлягають штрафи, передбачені п. 8.6 Умов: 500 грн. фіксована частина, 756 грн. 14 коп. процентна складова.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що банк не надав доказів на підтвердження своїх доводів, не надав належно оформленого розрахунку боргу, встановити правильність нарахування відсотків та інших платежів неможливо, отже зазначене є підставою для відмови у позові про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

За статтею 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, можна зробити висновок про те, що наявність судового наказу, який боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитодавця права на отримання процентів за користування кредитними коштами та штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України до остаточного виконання вказаного судового рішення (постанова Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15 та №6-1252цс16 від 21 вересня 2016 року).

Згідно з постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №34197489 від 30 липня 2015 року судовий наказ Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 жовтня 2007 року боржник виконав у повному обсязі (а.с.217).

Проте, останній платіж у розмірі 392 грн. 36 коп. виконавчою службою було перераховано банку 31.08.2016 року, коли і відбулося фактичне виконання судового наказу (а.с.240)

Отже, оскільки вказаний судовий наказ від 02 жовтня 2007 року про стягнення кредитної заборгованості з боржника на час звернення позивача до суду не був виконаний, банк має право на стягнення процентів за користування кредитними коштами та штрафів, передбачених умовами договору до остаточного виконання вказаного судового рішення.

Згідно зі ст.. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем у справі, за період з 14.06.2007 року по 05.12.2014 року ОСОБА_4 не сплачені проценти за користування кредитом у розмірі 7 079 грн. 42 коп., штрафи, передбачені п. 8.6 Умов в сумі 853 грн. 97 коп. (500 грн. фіксована частина, 353 грн. 97 коп. процентна складова) (а.с.171-173).

У вказаному розрахунку, який надано позивачем та не спростовано відповідачем у передбачений процесуальним законом спосіб, враховано платежі, здійснені Управлінням Пенсійного Фонду на депозитний рахунок виконавчої служби на час їх надходження на розрахунковий рахунок ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Відповідач ОСОБА_4 до суду першої інстанції до ухвалення рішення по справі не зверталась із заявою про застосування строку позовної давності.

Таким чином, підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими за період неохоплений судовим наказом в межах заявлених позовних вимог по 05.12.2014 року, вимоги позивача в частині стягнення тіла кредиту не підлягають задоволенню, оскільки тіло кредиту вже було стягнуто судовим наказом від 02 жовтня 2007 року.

Заперечення відповідача про те, що до заяви про видачу судового наказу позивачем було додано інші Умови, в яких відсутній п. 8.6, не приймаються колегією суддів, оскільки відсутні належні та допустимі докази дії саме тих Умов, отже суд виходить із змісту Умов, які додані до позовної заяви.

За викладених обставин, рішення суду відповідно до п. 4 ч. 1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та стягнення з ОСОБА_4 проценти за користування кредитом за період з 14.06.2007 року по 05.12.2014 року в сумі 7 079 грн. 36 коп.; штрафи у розмірі (фіксована частина 500 грн., процентна складова 353 грн. 97 коп.) 853 грн. 97 коп..

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 червня 2015 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту:

«Задовольнити позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК»: проценти за користування кредитом за період з 14.06.2007 року по 05.12.2014 року в сумі 7 079 грн. 36 коп.; штрафи у розмірі (фіксована частина 500 грн., процентна складова 353 грн. 97 коп.) 853 грн. 97 коп..

В решті позовних вимог відмовити.»

Рішення набуває законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

ОСОБА_2