Номер провадження 4-с/489/10/16
Ухвала

Іменем України

08 червня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (далі-заявник) на постанову державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі-Ленінський ВДВС) про відмову у відкритті виконавчого провадження, визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

встановив

В лютому 2016 року заявник звернувся до суду з вказаною скаргою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що стягувачем було отримано виконавчий документ, який в 2015 році було пред'явлено ним до виконання до Ленінського ВВС ММУЮ. Проте відповідно до Постанови державного виконавця від 14.12.2015 відмовлено у відкритті виконавчого провадження в зв'язку з пропуском строку пред'явлення виконавчого листа до виконання. Стягувач не погоджується з такою постановою та вказує на те, що 31.03.2014 боржником було частково здійснено погашення заборгованості за рішенням суду, що є підставою для переривання строку пред'явлення виконавчого листа до виконання та поновлення його перебігу.

За таких обставин заявник просив суд визнати дії державного виконавця Ленінського ВДВС ММУЮ ОСОБА_2 щодо винесення постанови по відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірними; скасувати постанову від 14.12.2015 державного виконавця Ленінського ВДВС ММУЮ ОСОБА_2 про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/489/996, виданого 03.04.2013 Ленінським районним судом м. Миколаєва щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_3; зобов'язати державного виконавця Ленінського ВДВС ММУЮ ОСОБА_2 відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/489/996, виданого 03.04.2013 Ленінським районним судом м. Миколаєва щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_3

Представник заявника просив вимоги скарги задовольнити.

Представник Ленінського ВДВС заперечував проти задоволення скарги, подав письмові заперечення.

Дослідивши докази, судом встановлено такі обставини.

21.03.2016 Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено рішення у справі № 2/489/519/2016 за позовом ПАТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого позовні вимоги було задоволено. А саме стягнуто з відповідачів на користь Банку заборгованість за кредитним договором та судовий збір в розмірі 3219 грн. 00 коп., по 1 609 грн. 50 коп. з кожного.

Згідно з рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 04.06.2013 рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва було змінено в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості. Рішення суду в частині стягнення судового збору залишилось без змін.

19.06.2013 р. у даній справі судом було видано виконавчі листи.

21.05.2015 р. виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 кредитної заборгованості було направлено стягувачем для виконання до Ленінського ВДВС ММУЮ.

Проте відповідно до постанови державного виконавця від 26.01.2015 банку було відмовлено у відкритті виконавчого провадження в зв'язку з пропущенням строку пред'явлення листа до виконання.

09.12.2015 Банком до Ленінського ВДВС ММУЮ повторно було направлено заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа, в якій стягувачем повідомлялось про часткове виконання рішення боржником та про переривання строк у пред'явлення виконавчого документу.

Однак 14.12.2015 державним виконавцем Ленінського ВДВС ММУЮ ОСОБА_2 було винесено Постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження в зв'язку з пропущенням строку пред'явлення листа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності до ст.ст. 23, 24 ЗУ «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються частковим виконанням рішення боржником.

Згідно ст. ст. 25, 27 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом. У разі ненадання боржником у строки встановлені частиною другою ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їх права і свободи.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду по справі № 2/489/519/2013 за позовом ПАТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 було постановлено місцевим судом 21.03.2013 та в зв'язку з поданням апеляційної скарги набрало законної сили 04.06.2013.

Між тим заяву про примусове виконання рішення суду стягувачем було подано до ДВС вперше 21.01.2015 р., а повторно 09.12.2015 р. Тобто вже після спливу однорічного строку, передбаченого ЗУ «Про виконавче провадження» на подання виконавчого листа до виконання до органів ДВС.

В обґрунтування своїх вимог ПАТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2» посилається на те, що строк для пред'явлення виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 кредитної заборгованості в розмірі 1347493 грн. 88 коп. було перервано частковим виконанням рішення боржником.

На підтвердження своїх пояснень ОСОБА_1 посилається на виписку по рахунку, долучену ним до поданої скарги.

Однак, судом встановлено, що платіж було здійснено не боржником ОСОБА_3, а іншою особою - ОСОБА_4

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. В цьому виконавчому провадженні боржником є ОСОБА_3, тому часткова сплата боргу ОСОБА_4 не перериває строк подання виконавчого листа до виконання.

За таких обставин суд вважає, що належні та допустимі докази переривання строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_3 відсутні. Відповідно державний виконавець діяв в межах своїх повноважень у відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження», в задоволенні скарги ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 383, 386, 387 ЦПК України суд

ухвалив

Відмовити в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 ОСОБА_2" на постанову державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження № 49604413 від 14.12.2015, визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов'язання вчинити дії - в повному обсязі.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня при проголошенні ухвали - з дня її отримання.

Суддя В. В. Кокорєв