Справа № 274/4652/15-ц Провадження № 2/0274/778/16
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.16 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі - Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглянувши цивільну справу за позовомОСОБА_1
доОСОБА_2, представником якого є ОСОБА_3,
простягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 р. ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом, у якому просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 р., у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до закінченням сином навчання, а саме - до 30.06.2019 р.

Представник ОСОБА_2 проти позову заперечила, посилаюсь на те, що ОСОБА_1 не мала права подавати позов, оскільки вона та ОСОБА_4 разом не проживають, ОСОБА_2 не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, оскільки хоча і отримує заробітну плату, але потребує лікування, його дружина є інвалідом другої групи, не працює та також потребує лікування.

Судом з'ясовано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 р., що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії НОМЕР_1 від 28.05.1997 р. та рішенням від 30.12.1996 р. Коростенського міського суду Житомирської області (а. с. 31, 97).

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано 31.01.2006 р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 31.01.2006 р. (а. с. 9).

ОСОБА_4 з 01.09.2015 р. навчається у Барскьому коледжі транспорту та будівництва Національного транспортного університету на денному відділенні, період навчання - з 01.09.2015 р. по 30.06.2019 р., що підтверджується довідкою від 10.09.2015 р. № 521, виданою цим навчальним закладом (а. с. 5).

Відповідно до частини третьої статті 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є адреса: АДРЕСА_1 що підтверджується довідкою від 03.03.2016 р. № 208 про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, виданою Виконавчим комітетом Червоноволоцької сільської ради Лугинського району Житомирської області (а. с. 94).

ОСОБА_1 пояснила, що її син - ОСОБА_4, під час навчання проживає у гуртожитку Барскього коледжу транспорту та будівництва Національного транспортного університету, але приїжджає до неї на вихідні та канікули.

Зі змісту позовної заяви та заяви від 16.11.2015 р. ОСОБА_1 вбачається, що на момент подання позову ОСОБА_1 з сином - ОСОБА_4, проживала за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 2, 23).

Беручи до уваги наведене у попередніх трьох абзацах, Суд виходить з того, що на момент подання позовної заяви ОСОБА_1 проживала з сином - ОСОБА_4, а відтак ОСОБА_1 мала право подавати позов, який розглядається.

Суд зазначає, що навчання ОСОБА_4 на денному відділенні Барскього коледжу транспорту та будівництва Національного транспортного університету об'єктивно перешкоджає йому займатись діяльністю, направленою на отримання доходу, зокрема, працевлаштуватись, та, одночасно з цим, вимагає від нього необхідності добиратись до місця навчання (під час вихідних днів, канікул), купувати канцелярські вироби, підручники ті інші необхідні для навчання речі, що, в свою чергу, ускладнює задоволення його потреб у харчуванні та одязі.

Крім того, ОСОБА_4 станом на 11.02.2016 р. стипендію не отримував, з 01.09.2015 р. під час навчання проживає у гуртожитку Барскього коледжу транспорту та будівництва Національного транспортного університету, проживання є платним, що підтверджується листом від 11.02.2016 р. № 14, довідкою від 22.02.2016 р. цього навчального закладу (а. с. 80, 95).

За таких обставин Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчання.

Згідно з частиною першою та другою статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Таким чином ОСОБА_2 зобов'язаний утримувати повнолітнього сина - ОСОБА_4, до припинення останнім навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років, однак за умови, що він може надавати матеріальну допомогу.

Як вбачається з довідки від 27.01.2016 р. про доходи, виданої Виробничим підрозділом "Локомотивне бюро Коростень" Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця", ОСОБА_2 працює у цьому підрозділі на посаді помічника машиніста електровоза, за період з липня по грудень 2015 р. йому було нараховано дохід у розмірі 42 457,04 грн., утримано податку з доходів фізичних осіб - 6 153,54 грн.

Тобто середній арифметичний дохід ОСОБА_2 за зазначений період після утримання податку з доходів фізичних осіб становить 6 050,64 грн. на місяць, що більше ніж у чотири рази перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, який на момент ухвалення рішення становить 1 378,00 грн. на місяць.

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 може надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину - ОСОБА_4 у зв'язку з продовженням останнім навчання.

Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, повнолітньої дочки у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, повнолітньої дочки;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів, які має сплачувати ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_4, у зв'язку з продовженням останнім навчання, Суд виходить з такого.

Як встановлено раніше, за період з липня по грудень 2015 р. ОСОБА_2 було нараховано дохід у розмірі 42 457,04 грн., утримано податку з доходів фізичних осіб - 6 153,54 грн., тобто середній арифметичний дохід ОСОБА_2 після утримання податку з доходів фізичних осіб за цей період становив 6 050,64 грн. на місяць.

ОСОБА_2 має дружину - ОСОБА_5, яка є інвалідом другої групи, отримує пенсію по інвалідності (на момент ухвалення рішення - у розмірі 1 160,00 грн. на місяць), а відтак не є такою, що перебуває на повному утриманні ОСОБА_2, вона потребує лікування, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 07.10.2014 р. серії НОМЕР_3 пенсійним посвідченням від 03.11.2015 р. серії НОМЕР_4, довідкою від 29.01.2016 р. № 595, виданою Управлінням Пенсійного фонду України в м. Коростені та Коростенському районі Житомирської області, індивідуальною програмою реабілітації інваліда "1927 від 28.10.2015 р., випискою № 18254 з медичної карти стаціонарного хворого, виписним епікризом від б/д (а. с. 66, 67, 68, 71, 72, 73).

ОСОБА_2 за станом здоров'я потребує періодичного проходження санаторно-курортного лікування, що підтверджується довідкою № 6 від 05.07.2016 р. для одержання путівки на санаторно-курортне лікування та довідкою № 17 від 23.02.2016 р. для одержання путівки на санаторно-курортне лікування (а. с. 74, 81).

Інші обставини, які мають бути враховані при визначенні розміру аліментів, Суду, з посиланням на докази їх підтвердження, не повідомлені.

За цих обставин суд вважає, що ОСОБА_2 може сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_4, який продовжує навчання, у розмірі 1/7 частки від заробітку (доходу) щомісячно, при цьому в нього залишатиметься близько 5 185,00 грн. заробітної плати щомісячно, які він зможе витрачати на задоволення своїх власних потреб та на утримання дружини-інваліда.

Таким чином позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а саме - з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина - ОСОБА_4, підлягають стягненню аліменти у розмірі у розмірі 1/7 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення сином навчання у Барскьому коледжі транспорту та будівництва Національного транспортного університету, тобто до 30.06.2019 р.

Відповідно до статті 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Пунктом першим частини першої статті 367 Цивільного кодексу України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Тобто аліменти, які має сплачувати ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_4, у зв'язку з продовженням навчання, підлягають присудженню, починаючи з 05.10.2015 р., при цьому рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає допущенню до негайного виконання.

Частиною першою, пунктом 2 частини третьої статті 79 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу

Частинами першою та третьою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що, зокрема, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Зважаючи на вказані норми Цивільного процесуального кодексу України, з ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 208,80 грн., оскільки ОСОБА_1 від сплати цього судового збору звільнена на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 1 - 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 57 - 60, 64, 79, 88, 208, 209, 212 - 215, 367 Цивільного процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 р., у розмірі 1/7 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05.10.2015 р. і до закінчення ОСОБА_4 навчання у Барскьому коледжі транспорту та будівництва Національного транспортного університету, тобто до 30.06.2019 р.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 208,80 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Роз'яснити, що:

- рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано;

- у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом;

- апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення;

- особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.В. Корбут