У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ДемяносоваМ.В., Леванчука А.О., Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просила поділити між нею та ОСОБА_5 майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності шляхом виділення їй в натурі автомобіля «Opel Vektra», 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, та зобов'язати відповідача відшкодувати їй вартість спільного сумісного майна на суму 33 668 грн 50 коп.

Позивач ОСОБА_4 посилалася на те, що з 11 липня 2007 року по 8 жовтня 2013 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час перебування у шлюбі ними було набуто: автомобіль FAV CA 1011 Cargo, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2; автомобіль FAV CA 1011 Cargo, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3; автомобіль Peugeot Bipper, 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4; автомобіль Opel Vektra, 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1. Після розірвання шлюбу, не дивлячись на те, що майно є спільною сумісною власністю подружжя, відповідач почав розпоряджатися транспортними засобами одноособово. Дійсна вартість автомобілів становить 362 377 грн, тобто частка кожного із співвласників становить 181 188 грн 50 коп.

У зв'язку з цим позивач просила відшкодувати їй вартість спільного сумісного майна та виділити в натурі автомобіль Opel Vektra, 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 липня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про часткове задоволення позову ОСОБА_4 У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_5 право власності на автомобіль Opel Vektra, 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, дійсною ринковою вартістю 157 054 грн 40 коп. та автомобіль FAV CA 1011 Cargo, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3, середньою ринковою вартістю 53 508 грн 50 коп. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 69 427 грн 58 коп., що становить Ѕ частку спільного сумісного майна подружжя. Вирішено питання про судові витрати. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та встановивши, що під час перебування у шлюбі сторонами було придбано чотири автомобілі, дійшов обґрунтованого висновку, що два із них підлягають поділу між подружжям, а по двох відчужених транспортних засобах врахуванню підлягає вартість цих автомобілів на момент відчуження. При цьому визначаючи вартість спірних автомобілів та обираючи спосіб поділу майна, апеляційний суд правильно виходив із встановлених у справі обставин, наявних доказів, яким у відповідності до ст. ст. 60, 212 ЦПК України надано належну оцінку, та прийняв до уваги висновки судових автотоварознавчих експертиз, які були призначені у даній справі.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.В. Демяносов
А.О. Леванчук І.К. Парінова

Колегія суддів: