Справа № 357/6375/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю. ,

при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до: 1) ОСОБА_2 районної державної адміністрація Київської області; 2) ОСОБА_3 сільської ради Білоцерківського району, треті особи: 1) Державний нотаріус Другої білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_4; 2) Гаражний кооператив «Таращанський» про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2016 року позивач через свого представника звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду із зазначеною вище позовною заявою.

Вказувала, що ОСОБА_5 за життя був її законним чоловіком та помер 25.08.2013 року, а 20.12.2013 року Другою білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області було відкрито спадкову справу № 474/2013. Серед майна, яке увійшло до складу спадщини, є земельна ділянка площею 0,0032 га (кадастровий номер :01:009:0034), розташована за адресою: Київська область, Білоцерківський район, ОСОБА_3 міська рада, ГК «Таращанський», діл. № 13.

Зазначала, що державним нотаріусом Другої білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_4 постановою від 14.05.2016 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів на майно померлого.

Позивач стверджує, що померлий ОСОБА_5 оформив усі необхідні документи для набуття права власності на земельну ділянку та отримав її у власність, але одержати державний акт на землю чи свідоцтво про право власності на земельну ділянку він не встиг, в звязку з чим вона не може оформити спадщину в нотаріальному порядку, тому просила визнати право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку № 13 розміром 0,0032 га., розташовану у Київській області, Білоцерківському району, ОСОБА_3 сільської ради, ГК «Таращанський», яка належала покійному чоловіку ОСОБА_5 та стягнути на свою користь судовий збір.

25.07.2016 року представник позивача ОСОБА_6 подав до суду заяву, в якій просив не стягувати судовий збір з відповідача.

06.07.2016 року було замінено неналежного відповідача ОСОБА_2 міську раду на належного ОСОБА_2 районну державну адміністрацію Київської області та в якості співвідповідача залучено ОСОБА_3 сільську раду Білоцерківського району Київської області. Крім цього, ухвалою судді від 06.07.2016 року було залучено в якості третьої особи гаражний кооператив «Таращанський».

В звязку з відставкою судді Голуб А.В. на підставі розпорядження від 30.09.2016 року справу передано судді Цуранову А.Ю.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились, останній звернувся до суду із заявою про розгляд справи без їхньої участі в якій позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглядати без його участі, позов визнає в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області надіслав до суду письмово викладені заперечення в яких просив в позові відмовити, посилаючись на те, що ОСОБА_5 протягом всього часу з дня прийняття розпорядження про надання дозволу на розробку технічної документації до райдержадміністрації не звертався, а тому спірних правовідносин з померлим ОСОБА_5 не виникало.

Третя особа державний нотаріус Другої ОСОБА_2 міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, звернулась до суду із заявою в якій просила справу розглядати без її участі, проти задоволення позову не заперечувала.

Представник третьої особи Гаражний кооператив «Таращанський» свого представника не направив, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечував.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_7 помер 25.08.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 28.08.2013 року, виданого відділом запису актів громадянського стану Богдановічського району Свердловської області Російської Федерації.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб від 17.08.1961 року позивач є дружиною померлого.

20.12.2013 року ОСОБА_1 звернулась до Другої ОСОБА_2 міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини, копія якої наявна в матеріалах справи (зворотний бік а.с. 75).

З копії заяви від 14.05.2016 року вбачається, що позивач через свого представника ОСОБА_8 звернулась до Другої білоцерківської міської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого чоловіка.

14.05.2016 року постановою державного нотаріуса Другої білоцерківської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 № 1204/02-31 відмовлено позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на гараж № 13, розташований за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Таращанська, 197а, гаражний кооператив «Таращанський» та земельну ділянку площею 0,0032 га, наданої для будівництва гаража, кадастровий номер :01:009:0034, розташована за адресою: Київська область, Білоцерківьский район, ОСОБА_3 сільська рада, ГК «Таращанський», діл. 13, що входять до складу спадщини після померлого ОСОБА_5І, оскільки представник ОСОБА_1 не надав правовстановлюючі документи.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно приписів ч. 2,3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Зазначене право виникає у день відкриття спадщини.

Згідно приписів ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Як вбачається з матеріалів справи, спадщина після смерті ОСОБА_5 відкрилась 25.08.2013 року.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до копії довідки з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-013 від 17.02.2013 року, ОСОБА_5 на праві приватної власності належала земельна ділянка для гаражного будівництва, площею 0,0032 га, яка розташована в ГК «Таращанський», діл 13, ОСОБА_3 сільська рада, Білоцерківський район, Київська область, кадастровий номер :01:009:0034.

Право власності ОСОБА_5 на вищевказану земельну ділянку набув відповідно до розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів 40-ка членам гаражного кооперативу «Таращанський» від 12.03.2012 року № 159 (а.с. 8).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено судом ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_5, тобто входить до першої черги спадкоємців за законом. Згідно копії матеріалів спадкової справи будь-які інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались.

Частиною 1 ст. 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину має право одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, позивач фактично прийняла у спадщину майно померлого ОСОБА_5, однак не може отримати свідоцтво про право на спірну земельну ділянку через відсутність правовстановлюючих документів, тому заявлені позивачем вимоги, враховуючи позицюю по справі ГК "Таращанський", знайшли своє підтвердження та відповідно до ст. 392 ЦК України підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку № 13 розміром 0,0032 га, розташовану у Київській області, ОСОБА_2 районі, ОСОБА_3 сільської ради, гаражний кооператив «Таращанський», в порядку спадкування після смерті 25.08.2013 року ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_9