У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Маляренка А.В., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Сумської області від 13 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_4 звернулося до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 17 лютого 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником його є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБІ Банк»), та відповідачем був укладений кредитний договір № 435, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 38 675 доларів США зі сплатою 14% річних, з терміном користування до 17 лютого 2026 року. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 21 липня 2015 року у нього утворилася заборгованість у розмірі 23 900 грн 74 коп., з яких: 321, 49 доларів США, що еквівалентно 6 808 грн 52 коп. - заборгованість за кредитом; 104, 05 доларів США, що еквівалентно 2 203 грн 58 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 14 888 грн - штраф.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 23 900 грн 74 грн.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 грудня 2015 року позов ПАТ «ВіЕйБІ Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» 23 900 грн 74 коп. заборгованості за кредитним договором.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 13 квітня 2016 року рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 грудня 2015 року скасовано в частині стягнення штрафу у сумі 14 888 грн 64 коп., судових витрат та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вирішено викласти резолютивну частину рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 грудня 2015 року в наступній редакції: стягнути із ОСОБА_5 на користь ПАТ «ВіЕйБІ Банк», заборгованість за кредитом у сумі 6 808 грн 52 коп., за відсотками - 2 203 грн 58 коп., всього - 9 012 грн 10 коп. Стягнути з ПАТ «ВіЕйБІ Банк» на користь ОСОБА_5 судові витрати у розмірі 176 грн 11 коп.

У травні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБІ Банк» ОСОБА_4 подано касаційну скаргу на рішення апеляційного суду Сумської області від 13 квітня 2016 року.

За результатами автоматичного розподілу справ між суддями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2016 року вказану касаційну скаргу призначено судді-доповідачу ОСОБА_6

Розпорядженням керівника апарату Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 липня 2016 року № 113/0/32-16 призначено повторний автоматичний розподіл справ у зв'язку з відставкою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_6, у результаті чого 11 липня 2016 року зазначену скаргу передано судді-доповідачу ОСОБА_1

У касаційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБІ Банк» ОСОБА_4 просить змінити рішення апеляційного суду, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Відкрите акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБІ Банк») та відповідачем 17 лютого 2006 року був укладений кредитний договір № 435, відповідно до умов якого відповідачу банком був наданий кредит в розмірі 38 675,00 доларів США, зі строком повернення до 17 лютого 2026 року. За користування кредитними коштами була встановлена плата у розмірі 14 % річних.

Згідно наданого Банком розрахунку заборгованості станом на 21 липня 2015 року заборгованість по кредиту складає 23 900 грн 74 коп., з яких: 321, 49 доларів США, що еквівалентно 6 808 грн 52 коп. - заборгованість за кредитом; 104, 05 доларів США, що еквівалентно 2 203 грн 58 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 14 888 грн - штраф.

Станом на 21 липня 2015 року існує переплата за кредитним договором у сумі 20 763, 98 доларів США. Таке погашення мало місце в лютому 2011 року та серпні 2013 року, коли відповідачем одноразово внесено відповідно 8 815, 40 та 20 553, 60 доларів США на погашення тіла кредиту та відсотків за користування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що в силу ст. ст. 526, 527, 1054 - 1057 ЦК України сума заборгованості за кредитним договором не сплачена, а тому підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення штрафу та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, правильно виходив із того, що матеріали справи не містять будь-яких пояснень та доказів обґрунтованості нарахування штрафу у розмірі 14 888 грн 64 грн.

Розглядаючи справу апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його зміни відсутні.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи в касаційному порядку не передбачено.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 13 квітня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

А.В. Маляренко

О.М. Ситнік