Справа № 627/175/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Вовк Л.В.

з участю секретаря - Яхно Т.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

В лютому 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 21 червня 1997 року він уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Охтирського міськвиконкому Сумської області. Від вказаного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, сварки, а також відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. На даний час подружні відносини між сторонами припинено, разом вони не проживають, наміру зберегти сімю не мають. Так як примирення між ними та збереження сімї неможливі, позивач просить суд розірвати шлюб.

Представник позивача у відкритому судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав суд їх задовольнити.

Представниквідповідача у судовому засіданні позов визнала, прохала задовольнити, при цьому пояснила, що примирення між сторонами не відбувається.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін , дослідивши письмові докази, з'ясувавши обставини справи, прийшов до наступних висновків.

Як було встановлено в судовому засіданні, 21 червня 1997 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Охтирського міськвиконкому Сумської області, актовий запис № 160, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БП № 288335.

Від вказаного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ВЛ № 076605 та серії І-ВЛ № 326299, відповідно.

За час спільного проживання між позивачем та відповідачем часто виникали непорозуміння та сварки, що призвело до втрати почуттів поваги та любові один до одного, на даний час сторони разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільним побутом не пов'язані.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» ( далі- Постанова) рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам ст. 215 ЦПК. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім'ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Відповідно з роз'ясненнями, викладеними у п.10 вище вказаної постанови, суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.5 ст.191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Судом вживалися заходи щодо примирення подружжя та сторонам надавався строк для примирення терміном 2 місяці . Однак, як встановлено в судовому засіданні, примирення не відбулося, позивач не має наміру примирюватися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу, про що повідомив його представник. Окрім того, представник відповідача в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала того, що за час вказаного строку примирення між сторонами не відбулося.

Судовим розглядом встановлено, що з квітня 2015 року сторони проживають окремо та примирення між ними не відбулося. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дітей у сторін немає, діти, після розірвання шлюбу, будуть проживати з відповідачем. Позивач наполягає на розірванні шлюбу та просить більше не примирювати його з відповідачем, так як його рішення про розірвання щлюбу остаточне.

Таким чином, враховуючи, що примирення між сторонами не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти позову, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно та подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу неможливі та суперечать інтересам обох з подружжя. За таких підстав позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 112 СК України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_3 - з а д о в о л ь н и т и.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - Величко) ОСОБА_7, зареєстрований 21 червня 1997 рокувідділом реєстрації актів громадянського стану Охтирського міськвиконкому Сумської області, актовий запис № 160.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідача змінити на дошлюбне «Величко».

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_8