Справа № 152/543/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 квітня 2016 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Строгого І.Л.,

за участі:

секретаря Коновальчука О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

у с т а н о в и в:

30 березня 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів, у якому зазначила, що 17 листопада 2013 року вона одружилася з відповідачем. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на сина у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття, посилаючись на те, що відповідач добровільно допомоги на сина не надає, хоча має можливість і обовязок це робити.

У судове засідання позивач не зявилася, проте, від неї 20.04.2016 до суду надійшла заява, у якій вона позовні вимоги підтримує, справу просить розглянути у її відсутність.

Відповідач у судове засідання не зявився, проте, від нього 20.04.2016 надійшла заява, у якій відповідач справу просить розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із такого.

Сторони перебувають у шлюбі з 17 листопада 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія І-АМ № 140490 (а.с. 3).

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія І-АМ № 292624 (а.с. 4).

Син сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що вбачається із довідок, виданих виконкомом Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 2217 від 25 березня 2016 року та № 2024 від 28 березня 2016 року (а.с.5, 6).

Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, оскільки доказів протилежного він не надав.

Отже, судом установлено, що відповідач ухиляється від надання добровільної матеріальної допомоги на утримання сина.

Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України.

Так, відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Статтями 180-182, 184, 191 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення батьків від утримання дитини, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються судом у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зазначений розмір, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки право позивача та її неповнолітньої дитини на матеріальне утримання з боку батька порушено, то воно підлягає судовому захисту.

Отже, суд вважає, що розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача на сина ОСОБА_4, повинен бути визначений у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач ніде не працює, у розмірі 600 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття, що відповідатиме ст. 184 СК України.

Таким чином, позов підлягає задоволенню. При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі якраз і забезпечить надійний захист інтересів дітей та отримання ними надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.

Підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, у розмірі 600 (шістсот) гривень, щомісячно, починаючи з 30 березня 2016 року і до досягнення сином повноліття.

Допустити негайне виконання рішення, в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3) в дохід держави 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Згідно зі статтями. 223, 228, 294, 296 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Л.Строгий