АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/7806/13-ц 22-ц/774/462/К/16
Справа № 210/7806/13-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/462/К/16 Літвіненко Н.А.
Категорія № 27 (ІІІ) Доповідач Соколан Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Соколан Н. О.,

суддів: Бондар Я. М., Зубакової В. П.

за участю: секретаря Петренко К.І.

представника позивача Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» - Дрьоміної Євгенії Федорівни,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 17 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором поруки,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» (надалі ПАТ «ПУМБ») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором поруки, посилаючись на те, що між ПАТ»ПУМБ» та ПП «Ксенія» був укладений кредитний договір № KRR-22-1338/11 від 08.11.2011 року з додатковими угодами. Відповідно до кредитного договору банк надав ПП «Ксенія» кредит в сумі 2 500 000 грн., а боржник зобов'язався сплатити борг не пізніше 08.05.2013 року.

З метою забезпечення зобов'язання ПП «Ксенія» перед банком був укладений договір поруки № KRR-22-1338/12 від 20.07.2012 року між банком та ОСОБА_5, зобов'язання за договором поруки ОСОБА_5 не виконує. Станом на 07.08.2013 року створилася заборгованість в сумі 2 529 826,17 грн.,які просив стягнути з відповідача на свою користь.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30 січня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором поруки задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованість за Кредитним договором № KRR-22-1338/11 від 08.11.2011 року та Договором поруки № KRR-22-1338/12 від 20.07.2012 року в загальному розмірі 2 529 826,17 грн., та судовий збір у розмірі - 3441 грн.

Ухвалою від 30.06.2015 року Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу було скасовано заочне рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30 січня 2014 року та справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Рішенням від 17 грудня 2015 року Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу відмовлено в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором поруки.

В апеляційній скарзі ПАТ «ПУМБ», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції, скасування ухвали, якою було скасоване заочне рішення та залишення заочного рішення в силі.

Вважає, що суд першої інстанції в порушення вимог процесуального законодавства розглянув заяву про перегляд заочного рішення без належного повідомлення позивача, чим позбавив його участі у справі та наданні заперечень. Скаржник вважає, що підставами для скасування заочного рішення є посилання ОСОБА_5 на припинення поруки, а тому ці підстави не є істотними для перегляду заочного рішення.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

При вирішенні спору судом встановлено, що між ПАТ»ПУМБ» та ПП «Ксенія» був укладений кредитний договір № KRR-22-1338/11 від 08.11.2011 року з додатковими угодами. Відповідно до кредитного договору банк надав ПП «Ксенія» кредит в сумі 2 500 000 грн., а боржник зобов'язався сплатити борг не пізніше 08.05.2013 року.

З метою забезпечення зобов'язання ПП «Ксенія» перед банком був укладений договір поруки № KRR-22-1338/12 від 20.07.2012 року між банком та ОСОБА_5, зобов'язання за договором поруки ОСОБА_5 не виконує.

Станом на 07.08.2013 року створилася заборгованість в сумі 2 529 826,17 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2015 року ПП «Ксенія» ліквідоване.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що порука відповідача перед позивачем за зобов'язаннями третьої особи припинена у зв'язку з ліквідацію юридичної особи, і за таких обставин правові підстави стягнення заборгованості за договором поруки з відповідача відсутні.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Згідно п.6.1 вказаного договору поруки (а.с. 37), порука за цим договором припиняється з припиненням зобов'язання. Згідно умов кредитного договору, виконання графіку погашення кредиту та додаткових угод, кінцевий строк погашення кредиту встановлено не пізніше 08 травня 2013 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов'язання до настання строку виконання, визначеного договором.

Згідно з положеннями ч. 4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Аналіз змісту статей 1054 і 559 ЦК України дає підстави вважати, що у разі якщо кредитор змінив строк виконання основного зобов'язання (дострокове виконання основного зобов'язання), звернувшись до суду з вимогою про дострокове стягнення з позичальника суми за кредитним договором, а договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, то шестимісячний строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, для пред'явлення вимоги до поручителя обчислюється з наступного дня після зміни строку виконання основного зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається (а.с. 38), що у зв'язку з порушенням боржником строків повернення кредиту та виникненням заборгованості за кредитним договором, кредитор використав передбачене ч. 2 ст. 1050 ЦК України право на повернення кредиту достроково шляхом вчинення надсилання вимоги 15.01.0213 року поручителю, відповідачу по справі.

На думку колегії суддів, письмова вимога про погашення заборгованості та пені, яка обрахована у такий спосіб, свідчить про те, що банк, поряд із простроченими платежами, вимагав дострокового повернення частини кредиту що залишився, тобто змінив строк виконання зобов'язання.

З огляду на викладене, слід виходити з того , що передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителів повинен обчислюватись з часу надсилання вимоги про виконання зобов'язань за договором поруки.

Як вбачається з позовної заяви ПАТ «ПУМБ», вона була подана до суду у жовтні 2013 року (а.с. 1), тобто з пропуском шестимісячного строку.

Оскільки в матеріалах відсутні докази про те, що банк звертався до поручителя з вимогами протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який був змінений, то в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припинила свою дію.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити не тому, що порука відповідача перед позивачем за зобов'язаннями третьої особи припинена у зв'язку з ліквідацію юридичної особи, яка не була ліквідована на час ухвалення заочного рішення, а тому що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до поручителя із вимогами за основним зобов'язанням.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а зводяться до переоцінки доказів по справі та незгоди з тією їх оцінкою, що надав їм суд першої інстанції. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивів відмови в задоволенні позову, а апеляційна скарга - відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п.4 ч.1 309, 313, 314, 316, ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 17 грудня 2015 року змінити в частині мотивів відмови.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: