У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Закропивного О.В., Коротуна В.М.,

МазурЛ.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, державний нотаріус Голованівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Бурдейна Ганна Іванівна, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 20 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 20 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_8 Після смерті батька залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 3,7252 га, розташована на території Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 9 листопада 2013 року. З 1991 року по день смерті батька позивач проживав у АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області від 6 травня 2015 року № 886, а тому відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги після смерті батька. У травні 2015 року він дізнався, що його рідний брат ОСОБА_4 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, успадкував всю земельну ділянку, яка належала покійному батькові.

Зазначав, що при прийнятті спадщини брат навмисно не повідомив нотаріуса про те, що крім нього є інші спадкоємці, які прийняли спадщину, внаслідок чого отримав свідоцтво про спадщину на спірну земельну ділянку в цілому, чим порушив його права, а тому просив позов задовольнити.

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 20 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 20 січня 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 року державним нотаріусом Голованівської районної державної нотаріальної контори Голованівського району Бурдейною Г.І. на земельну ділянку, розміром 3,7252 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм матеріального права та процесуального права та справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив із того, що оспорюване свідоцтво про право на спадщину за законом видане без урахування інтересів інших осіб - спадкоємців першої черги, та порушує їхні права на спадкування належного померлому майна, зокрема, позивача ОСОБА_3, який на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем і не заявив про відмову від прийняття спадщини.

Проте з такими висновками судів погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки спадкодавця.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно із ч. ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судами установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у с. Перегонівка Голованівського району помер ОСОБА_8, який на час смерті мав на праві власності спірну земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,7252 га, житловий будинок та інше майно.

Спадкоємцями після його смерті є дружина померлого - ОСОБА_6 (третя особа по справі), син ОСОБА_4 (відповідач по справі), син ОСОБА_3 (позивач по справі) та донька ОСОБА_5 ( третя особа по справі).

ОСОБА_3 на час смерті ОСОБА_8 постійно проживав разом зі спадкодавцем у належному останньому будинку у АДРЕСА_1, про що свідчать записи у домовій книзі. Позивач також зареєстрований і проживає постійно за вказаною адресою, є членом сім'ї померлого, про що свідчать погосподарські книги, довідка, видана виконавчим комітетом Перегонівської сільської ради від 14 травня 2015 року про склад сім'ї померлого ОСОБА_8, довідка про місце проживання ОСОБА_3

З матеріалів справи та копії спадкової справи ОСОБА_4 19 вересня 2014 року, до спливу шестимісячного строку після відкриття спадщини, подав до державної нотаріальної контори Голованівського району заяву про прийняття спадщини, в якій вказав про ще одного спадкоємця - свою матір ОСОБА_6, але не зазначив інших спадкоємців, зокрема позивача ОСОБА_3, та довідку, видану секретарем виконавчого комітету Перегонівської сільської ради Голованівського району від 20 листопада 2014 року, згідно якої померлий проживав і був зареєстрований у своєї дочки у будинку АДРЕСА_2 де також зареєстрована, але не проживає його дружина ОСОБА_6

19 вересня 2014 року дружина померлого ОСОБА_6 через представника ОСОБА_9 подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини.

За заявою ОСОБА_4 державним нотаріусом Голованівської районної державної нотаріальної контори БурдейноюГ.І. 21 листопада 2014 року було видане свідоцтво про спадщину за законом, в якому зазначено, що на підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцем спадкового майна: земельної ділянки в розмірі 3,7252 га, кадастровий номер НОМЕР_1, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, в межах згідно з планом, що належить на праві власності ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, є його син ОСОБА_4

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Суди дійшли висновку про те, що ОСОБА_3 після смерті батька, як спадкоємець першої черги мав право успадковувати частину майна, що належало батькові ОСОБА_8 на день смерті, фактично прийняв спадщину, проте не оформив свого права та не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, а відповідач, приймаючи спадщину після смерті батька, маючи законне право також на частину спадкового майна, умисно надав нотаріусу недостовірну довідку про те, що на день смерті спадкодавця з ним ніхто не проживав, не вказав, що в належному померлому будинку АДРЕСА_1 постійно проживав та був зареєстрований ОСОБА_3

Проте визнаючи недійсним оспорюване свідоцтво про прийняття спадщини, суди не звернули уваги на те, що для застосування норм ч. 3 ст. 1268 ЦК України необхідно, щоб спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_3 на час смерті ОСОБА_8 постійно проживав у належному спадкодавцю будинку у АДРЕСА_1. При цьому, померлий проживав і був зареєстрований у своєї дочки у будинку АДРЕСА_2

Таким чином, висновок судів про наявність підстав для задоволення позову, є передчасним.

Згідно із ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення судом норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку про необхідність задоволення касаційної скарги із скасуванням судових рішень та направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 20 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 20 січня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: О.В. Закропивний

В.М. Коротун

Л.М. Мазур

Т.О. Писана