Справа № 604/372/16-ц
Провадження № 2-о/604/20/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Могачевської В.Й.

за участю секретаря судового засідання Гамана В.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань сел. Підволочиськ цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Новосільська сільська рада про визнання особи спадкоємцем четвертої черги, що прийняв спадщину,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, заінтересована особа - Новосільська сільська рада, звернулася до суду із заявою про визнання її спадкоємцем четвертої черги, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_2.

ОСОБА_2 був одинокою людиною, проживав сам: батьків, дружини, дітей чи будь-яких інших родичів в нього не було, що підтверджується довідкою Новосільської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області № 366 від 16 лютого 2016 року.

Проживаючи по сусідству, перебували з ним у добрих людських відносинах, допомагали один одному у веденні домашнього господарства, разом обробляли земельні ділянки, а згодом, з весни 2009 року почали проживати разом, в одному житловому будинку і вести спільне господарство.

Так як померлий, був безробітний та не будучи пенсійного віку, пенсію чи іншу соціальну допомогу не отримував, інших самостійних джерел доходу він не мав, грошима, як засобом для існування не був забезпечений, проживав разом з ними на правах члена їх сім'ї, тому вони повністю забезпечували останнього всім необхідним: одягом, продуктами харчування, коли останній хворів, забезпечували його необхідними медикаментами.

Після раптової трагічної смерті ОСОБА_2, заявниця та члени її сім'ї, здійснювали його поховання, отримували одноразову грошову допомогу та свідоцтво про смерть.

Так як померлий ОСОБА_2 більше п'яти років проживав разом з ними на правах члена сім'ї, заповідального розпорядження стосовно свого майна померлий не зробив, в нього ніяких близьких родичів не було, ніхто до нотаріуса не звертався, у неї виникло право на успадкування належного померлому майна в порядку спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги.

Однак коли вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду, тому вона змушена це зробити.

Заявник зазначає, що відповідно до ст. 1264 ЦК України «У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини», з огляду на те, що спадкодавець проживав на правах члена в сім'ї позивача більше п'яти років, вона являється спадкоємцем четвертої черги, після смерті ОСОБА_2 та спадщину прийняла, оскільки розпорядилася належним померлому майном.

Факт проживання спадкодавця з 2009 року в сім'ї ОСОБА_1 підтверджується письмовими поясненнями громадян: ОСОБА_3, ОСОБА_4, жителів с. Гнилички Підволочиського району та свідченням чоловіка заявника - ОСОБА_5.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Заінтересована особа - Новосільська сільська рада Підволочиського району просить розглянути справу у їх відсутності.

Свідки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителі с. Гнилички Підволочиського району підтвердили факт спільного проживання заявника та іі сім'ї із ОСОБА_2.

При цьому свідки повідомили, що з квітня - травня 2009 року, зразу після смерті своєї матері ОСОБА_2 пішов проживати до ОСОБА_1 і постійно, до самої смерті проживав в будинку заявниці, як член сім'ї, пояснюючи свою поведінку тим, що він боїться проживати один в себе вдома, а в ОСОБА_1 він захищений, про нього піклуються, його доглядають.

Вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_2, що підтверджується актовим записом № 15 від 14 серпня 2015 року, виданого Новосілківською сільською радою Підволочиського району.

Померлий був одинокою людиною: батьків, дружини, дітей чи будь-яких інших родичів в нього не було.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Новосільської сільської ради Підволочиського району № 366 від 16.02.2016 року, в якій вказується, що до дня смерті ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року), та шість місяців по тому в житловому будинку по АДРЕСА_2 ніхто не був зареєстрований.

18 травня 2016 року Новосільська сільська рада видала довідку про склад сім'ї № 1057 ОСОБА_1, як власнику житлового приміщення у якій зазначила, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 (заявник), ОСОБА_6 (син), ОСОБА_7 (онука), ОСОБА_8 (онука), ОСОБА_9 (онук), ОСОБА_10 (онук), ОСОБА_11 (свекруха), ОСОБА_12 (дочка).

Згідно довідки № 456 від 03.03. 2016 року виданої Новосільською сільською радою, видно, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно похоронила ОСОБА_2 (свого родича), який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Приймаючи до уваги покази свідків та надані заявницею довідки, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт спільного проживання ОСОБА_2 разом з заявницею та членами її сім'ї в будинку заявниці, а саме - в АДРЕСА_1 більше п'яти років, з травня 2009 року по день смерті останнього (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року), який був зареєстрований в житловому АДРЕСА_2

Виходячи із показів свідків, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, жителів с. Гнилички Підволочиського району, які є сусідами заявника, можна зробити висновок, що ОСОБА_2 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року), дійсно проживав в сім'ї ОСОБА_1 з 2009 року по день смерті в с. Гнилички Підволочискього району.

З повідомлення Підволочиської державної нотаріальної контори № 407/01-16 від 06.05.2016 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року) у с. Гнилички Підволочиського району Терноппільської області, в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався і відповідно спадкова справа не заводилася.

Заявниця ОСОБА_1, яка похоронила ОСОБА_2, після його смерті розпорядилася належним йому майном, має доступ до його будинку, обробляє город, що свідчить, що вона прийняла спадщину.

Нормами ч. 1 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно п.5.1 Листа Вищого спеціалізованого суду від 16.05. 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності зі ст. ст. 1217, 1220, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, аналізуючи встановлені обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року), дійсно проживав в сім'ї ОСОБА_1 з травня 2009 року по день смерті -ІНФОРМАЦІЯ_4 року (більше п'яти років) в с. Гнилички Підволочиського району Тернопільської області на правах члена її сім'ї, а тому у заявниці та членів її сім'ї виникло право на спадщину як спадкоємців четвертої черги.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВС України « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття, може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Враховуючи наведене, керуючись п. 2, 3 ст. 3, п. 4 ст. 4 СК України, ст. 1264 ЦК України, ст. ст. 1-8, 11-15, 57-66, 209, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою села Камянки Підволочиського району Тернопільської області, жителькою села Гнилички Підволочиського району Тернопільської області після смерті ОСОБА_2, мешканця села Гнилички Підволочиського району Тернопільської області, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя В.Й. Могачевська