Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 22-ц/778/118/16 Суддя-доповідач: Савченко О.В
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„24" лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» в особі представника Білоус Андрія Володимировича на заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В позовній заяві зазначало, що 21.09.2009 року між сторонами було укладено кредитний договір б/н, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 13 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості з кредитом.

Посилаючись на те, що у зв"язку з неналежним виконанням ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором у неї станом на 02.12.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 30 229 грн. 12 коп., яка складається з: 12 723 грн. 03 коп. - заборгованість за кредитом, 12 940 грн. 42 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 650 грн. 00 коп. - заборгованість з комісії за користування кредитом та пені, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1 415 грн. 67 коп. - штраф (процентна складова), просило стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 липня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за договором б/н від 21 вересня 2009 року станом на 02 грудня 2014 року в розмірі 27 996 грн. 62 коп., а також судовий збір в розмірі 279 грн. 90 коп., всього 28 276 грн. 52 коп..

В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині відмови у стягнення заборгованості з пені (комісії)та штрафу (фіксованої частини) скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити вказані вимоги.

В іншій частині рішення не оскаржується.

У засідання апеляційного суду справа призначалася неодноразово: на 19.11.2015 року, на 17.12.2015 року, на 20.01.2016 року, на 24.02.2016 року, однак ОСОБА_4 у вказані засідання не з"являлась, судові повістки про виклик до суду, які направлялися судом на зазначену в апеляційній скарзі адресу її проживання, отримувати не побажала і вони були повернуті до апеляційного суду за закінченням терміну зберігання. Повістки про виклик ОСОБА_4 у судові засідання, призначені на 20.01.2016 року та на 24.02.2016 року, в порядку ч.3 ст. 76 ЦПК України направлялися для вручення ОСОБА_4 також на адресу відповідного виконавчого органу місцевого самоврядування. Крім того, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлялась через розміщення на офіційному веб-порталі „Судова влада України" оголошення про дату , час та місце проведення судового засідання.

За таких обставин колегія вбачає в діях ОСОБА_4 зловживання процесуальними правами та порушення вимог ч.3 ст. 27 ЦПК України, згідно якої особи, які беруть участь у справі, зоюов"язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов"язки, а тому вважає, що за вказаних обставин неявка ОСОБА_4 у судове засідання не перешкоджає розгляду справи відповідно до вимог ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в оскаржуваній частині в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов"язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк.

Виходячи з положень ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов"язання може забезпечуватися неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов"язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання.

Судом встановлено, що сторонами 21 вересня 2009 року був укладений договір шляхом написання ОСОБА_4 анкети- заяви, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складає між ПАТ КБ „Приватбанк" та ОСОБА_4 договір про надання банківських послуг.

За вказаним договором банк надав, а відповідач отримала кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв"язку з неналежним виконанням ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором у неї станом на 02.12.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 30 229 грн. 12 коп., яка складається з: 12 723 грн. 03 коп. - заборгованість за кредитом, 12 940 грн. 42 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 650 грн. 00 коп. - заборгованість з комісії за користування кредитом та пені , 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1 415 грн. 67 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується наданим позивачем розрахунком, в якому зазначена загальна сума комісії та пені 1650 грн., без їх розмежування.

Відмовляючи у стягненні вказаної суми, суд, встановивши порушення відповідачем виконання кредитних зобов"язань, послався на недоведеність того, що вказаний вид відповідальності був передбачений умовами укладеного сторонами договору.

Відмовляючи у стягненні штрафу у розмірі 500 грн., суд послався на те, що за змістом ч.2 ст. 549 ЦК України штраф не може визначатися у фіксованому розмірі.

З названими висновками суду в повній мірі погодитися не можна, оскільки суд дійшов їх з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з"ясувавши у повній мірі фактичні обставини справи та умови укладеного сторонами договору.

Так, відповідно до п.2 Умов та правил, договір, що укладається між клієнтом та банком, складається з заяви, пам"ятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг, тарифів.

Згідно п. 5.3 Умов, до прав банку відноситься проведення зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк зобов"язаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема, у виписці по картрахунку згідно п.4.9 Якщо протягом 7 днів банк не отримує повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт прийняв нові умови, а відповідно до п.6.3 отримання виписок про стан картрахунку та проведеним операціям по картрахункам є обов"язком клієнта.

Відповідно до наказу банку від 28.01.2013 року № СП-2013-6500941 „ Про внесення змін в тарифи по картам „Універсальна" та „Універсальна GOLD" з 01.02.2013 року були внесені зміни до Тарифів по вказаним карткам, згідно яких розмір пені(штрафу) за наявності просторочки по кредиту або відсоткам нараховується у виді базової процентної ставки по договору(30,00%) за кожен день прострочки + 50 грн.

Оскільки повідомлення про незгоду з такими змінами протягом 7 днів від ОСОБА_4 не надходили, з 01.04.2013 року за прострочку виконання зобов"язань їй нараховувалась пеня за вказаним розрахунком.

Наказом банку СП-2013-6776448 від 19.09.2013 року„ Про внесення змін в тарифи по картам „Універсальна" та „Універсальна GOLD" з01.11.2013 року було внесено зміни до Тарифів, згідно яких штраф за прострочку кредитів протягом одного місяця становив 50 грн., другий місяць підряд - 100 грн.

Виходячи з названих змін до Тарифів, розмір нарахованої ОСОБА_4 неустойки з 01.04. 2013 року становив 1650 грн., що підтверджується даними розрахунку.

Відповідно до положень ч.2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У п.8.6 Умов та правил, які є складовою укладеного сторонами договору від 21.09.2009 року, передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по любому з грошових зобов"язань, передбаченим договором біль ніж на 120 днів, клієнт зобов"язаний сплатити штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми позову.

Оскільки відповідно до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, то висновок суду про відсутність підстав для стягнення з відповідача, яка, як встановлено судом, прострочила виконання грошових зобов"язань за кредитним договором, штрафу у сумі 500 грн. відповідно до п.8.6 Умов, є необґрунтованим та таким, що суперечить погодженим сторонами умовам договору.

З цих підстав рішення в названій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового, яким з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" підлягає стягненню штраф у розмірі 500 грн. відповідно до п.8.6 Умов.

Разом з тим, заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача одночасно з передбаченим п.8.6 штрафом і нарахованої з 01.04.2013 року відповідно до умов Тарифів пені у розмірі 1650 грн. також за порушення строків платежів, не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов"язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15, яка згідно ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, висновок суду щодо відмови у стягненні з ОСОБА_4 1650 грн., визначених у розрахунку як пеня та комісія, слід вважати правильним по суті.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 липня 2015 року по даній справі в частині відмови у стягненні штрафу( фіксована частина) у розмірі 500 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» штраф(фіксовану частину) у розмірі 500 грн.

В решті рішення в оскаржуваній частині залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: