ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2745/16-ц
Провадження № 2/210/1223/16
У Х В А Л А

іменем України

"03" червня 2016 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши позовну заяву ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» в особі структурної одиниці Криворізькі міські електричні мережі публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про захист прав споживачів та зобовязання вчинити певні дії -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою суду від 25 травня 2016 року вказаний позов залишено без руху з підстав несплати Позивачем судового збору, як того вимагає чинне законодавство. При цьому, Позивачу також розяснено право клопотати перед судом, що в разі наявності підстав для звільнення від сплати судового збору, визначених ст. 5 Закону України "Про судовий збір" йому слід надати до суду документи, що свідчать про наявність вищевказаних пільг. Крім того, Позивача повідомлено, що з урахуванням майнового стану сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк.

Вказану ухвалу Позивач отримав 27 травня 2016 року та звернувся до суду з заявою про визнання його споживачем, який звільнений від сплати судового збору, відкриття провадження у справі. При цьому Позивач не скористався правом клопотати перед судом про відстрочення сплати судового збору.

Суд дослідивши матеріали позовної заяви, заяви наданої на виконання вимог ухвали суду від 25 травня 2016р., приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст.119 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон).

Серед суб'єктів, передбачених у п.7 ч.1 ст. 5 Закону N 3674, які звільняються від сплати судового збору, у редакції Закону N 629-VIII від 16.07.2015 року, визначені споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Проте, Законом України від 22 травня 2015 № 484-VIII, який набрав чинності 1 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав не передбачено.

Відповідно до частини третьої статті 2 ЦПК України провадження у цивільних правах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» N 1023-XII від 12.05.1991 року, яка є чинною на час звернення позивача до суду із даним позовом, споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає для застосування.

До такої ж думки прийшов Верховний Суд України при розгляді справи №6-3084ц15 в ухвалі від 16 січня 2016 року, справи №6-209ц16 в ухвалі від 29 січня 2016 року, справи №6-435ц16 в ухвалі від 26 лютого 2016 року, справи №6-670ц16 в ухвалі від 21 березня 2016 року, справи №6-36ц16 в ухвалах від 09 та 10 лютого 2016 року, справи №6-825ц16 в ухвалі від 4 квітня 2016 року, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Судом також враховано, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «ОСОБА_2 проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України у випадку не усунення наведених в ухвалі недоліків у встановлений строк, позовна заява буде вважатись не поданою і підлягає поверненню позивачу.

Згідно ч. 4 ст. 121 ЦПК України про повернення позовної заяви суддя постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» в особі структурної одиниці Криворізькі міські електричні мережі публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про захист прав споживачів та зобовязання вчинити певні дії повернути.

Роз'яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого рогу протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О. В. Чайкіна