РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/1030/16-ц

Провадження № 2/638/1966/16

23.05.2016 р. Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді - Подус Г.С.

при секретарі - Коваленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 12 360,42 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору№ б/н від 14.10.2009 року ОСОБА_1 14.10.2009 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти , яка додається до позову), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст.ст. 629, 628 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та умов договору ОСОБА_1 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.

Представник позивача надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, та просив розглядати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Законний опікун ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, про розгляд справи за її відсутністю, також надала суду докази, з приводу того, що ОСОБА_1 є недієздатною особою, а вона ОСОБА_2 являється офіційним його опікуном.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні було встановлено, що 14.10.2009 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, з якого вбачається, що позивачем було надано ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти , яка додається до позову), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно з ч.ч. 2,3 ст.41 ЦК України недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун.

За положеннями ч. 1 ст. 226 ЦК України опікун може схвалити дрібний побутовий правочин, вчинений недієздатною фізичною особою, у порядку, встановленому ст. 221 цього Кодексу. У разі відсутності такого схвалення цей правочин та інші правочини, які вчинені недієздатною фізичною особою, є нікчемними.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2009 року ОСОБА_1 уклав кредитний договір № б/н, згідно якого отримав кредит у розмірі 5100.00грн. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова, що набрало законної сили ОСОБА_1 визнано недієздатним. ОСОБА_2 призначено опікуном над ОСОБА_1.

Згідно з роз"ясненнями, наданими в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (ч. 1 ст. 219, ч. 1 ст. 220, ч. 1 ст. 224 ЦК України тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 223, ч. 1 ст. 225 ЦК України тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 109, 169, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В позові Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Дзержинського районного суду м. Харкова протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.С. Подус