Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

25 липня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Коробенка С.В.

при секретарі Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання кредитного договору неукладеним, зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання кредитного договору та іпотечного договору недійсними,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням суду від 11.05.2016 року були задоволені позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а зустрічні позові вимоги Відповідачів про визнання кредитного договору №053-2008-526 від 07.03.2008р. недійсним та/або неукладеним залишив без задоволення.

Однак при постановленні рішення судом не вирішено питання щодо зустрічної позовної вимоги ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки від 07 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.С. за реєстровим номером №1178.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2016 року справу повернуто суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення у випадку, якщо судом не вирішено питання стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, і стосовно якої не ухвалено рішення.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Виходячи з того, що їх неявка не є перешкодою для вирішення даного питання, суд вважає за можливе вирішувати дане питання в їх відсутності.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

07 березня 2008 року між ВАТ «Укрсоцбанк» (а подальшому - ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №053-2008-526, відповідно до умов якого йому (Відповідачу-1) було надано кредит в сумі 76500 доларів США під 12,45 річних строком до 01 березня 2038 року.

Згідно з п.1.1.1 Договору за користування коштами понад встановлений строк нараховується процентна ставка в розмірі 37,35% річних.

Встановлено також, що для забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором між ВАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 07 березня 2008 року було укладено договір іпотеки, згідно з яким Відповідач передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1. Зазначений договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.С. за реєстровим номером №1178.

В якості підстави для визнання зазначеного договору іпотеки недійсним ОСОБА_2 вказує недійсність основного правочину - кредитного договору №053-2008-526 від 07.03.2008р.. В той же час, розглядаючи справу суд не знайшов підстав для задоволення зустрічних вимоги Відповідачів про визнання недійсним чи неукладеним кредитного договору, а тому з викладених підстав не може бути визнаний недійсним і договір іпотеки.

Крім того, в якості підстави для визнання недійним договору іпотеки недійсним ОСОБА_2 вказує те, що під час його посвідчення використано нотаріальний бланк з номером меншим, ніж номер нотаріального бланку, на якому посвідчувався договір купівлі-продажу квартири, яка передана в іпотеку. Зазначене свідчить, на думку Відповідача, про те, що на момент підписання договору іпотеки він ще не був власником квартири АДРЕСА_1, оскільки договір купівлі-продажу квартири ще не був укладений, а тому не мав права передавати її в іпотеку.

В даному випадку суд звертає увагу на те, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, а також договір іпотеки, яким зазначену квартиру передано в іпотеку, посвідчено в один і той же день - 07 березня 2008 року, і послідовність використання нотаріальних бланків згідно з їх нумерацією правового значення не має, оскільки Положення про порядок постачання, зберігання, обліку та звітності витрачання спеціальних бланків нотаріальних документів, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 29 червня 1999 р. N 36/5 таких вимог не містить.

За таких обставин зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки від 07.03.2008р. також задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Постановити додаткове рішення у справі.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки від 07 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.С. за реєстровим номером №1178, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: