Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Львівського комунального підприємства № 504, Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», третя особа - Львівська міська рада, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, за касаційною скаргою Львівського комунального підприємства № 504 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 17 вересня 2014 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 8 грудня 2015 року,

встановила:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_6 звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що зареєстровані та проживають в АДРЕСА_1. Дана квартира знаходиться на 9 (останньому) поверсі будинку, загальною площею 78,5 кв. м. Вказаний будинок перебуває на балансі Львівського комунального підприємства № 504 (далі - ЛКП № 504). Через неналежне надання житлово - комунальних послуг, зокрема центрального опалення, гарячого водопостачання, а також через тривале невиконання ремонту покрівлі даху будинку, мало місце неодноразове затоплення їх квартири. Умови в квартирі позивачів стали непридатними для проживання, так як у квартирі підвищена вологість, замокають стеля, стіни, підлога та меблі, що завдає позивачам матеріальної шкоди та шкоди їх здоров'ю. З моменту здачі будинку в експлуатацію, а саме з 1976 року житлово - комунальні послуги надаються з грубим порушенням, без дотримання графіку та якості таких послуг, а в окремі періоди взагалі не надавались. З даного приводи позивачі починаючи з 2002 року неодноразово звертались до представників та керівництва ЛКП № 504, зокрема з приводу відсутності теплопостачання, гарячої води та протікання даху будинку. Проте всі скарги та заяви позивачів ігнорувались представниками ЛКП № 504.

Зазначали, що мали місце неодноразові затоплення їх квартири, про що повідомлялось ЛКП № 504 та складися відповідні акти. Неодноразові звернення, адресовані ЛКП № 504, залишені без відповіді.

Ураховуючи наведене, просили стягнути солідарно з ЛКП № 504 та Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» солідарно на користь позивачів 22 228 грн матеріальної шкоди та 30 000 грн моральної шкоди.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 17 вересня

2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ЛКП № 504 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5,

9 868 грн матеріальної шкоди та на користь ОСОБА_5 1 000 грн моральної шкоди. У задоволені решти вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 8 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні моральної шкоди на користь ОСОБА_4 скасовано, у цій частині ухвалено нове рішення, яким з ЛКП № 504 на користь ОСОБА_4 стягнуто 1 000 грн моральної шкоди. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ЛКП № 504 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Частково задовольняючи позов, суди виходили з того, що факт залиття квартири позивачів підтверджено висновком експертного будівельно-технічного дослідження від 12 лютого 2014 року, висновком судової будівельно-технічної експертизи від 29 вересня 2015 року, відповідно до яких наявні в квартирі ушкодження виникло внаслідок протікання даху, недостатнього опалення квартири та його відсутності в осінньо-зимовий період.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов'язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонту відповідно до стандартів, нормативів, норм та правил, забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Таким чином, суд вірно встановив наявність всіх складових для покладання на ЛКП № 504 обов'язку по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Крім того, у травні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло клопотання ЛКП № 504 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, забезпечивши її проведення в Личаківському районному суді м. Львова.

У задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 158-1 ЦПК України суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи іншого учасника цивільного процесу може постановити ухвалу про їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Питання про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції вирішується судом за наявності відповідного клопотання або за власною ініціативою не пізніш як за п'ять днів до дня проведення такого судового засідання. Ухвала суду, прийнята за наслідками вирішення цього питання, оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 333 ЦПК України у касаційному порядку справа розглядається колегією у складі п'яти суддів без повідомлення осіб, які беруть участь у справі. У разі необхідності особи, які брали участь у справі, можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Таким чином, оскільки судом касаційної інстанції не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то підстав для задоволення клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції немає.

Керуючись ст. ст. 158-1, 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання Львівського комунального підприємства

№ 504 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовити.

Касаційну скаргу Львівського комунального підприємства № 504 відхилити, рішення Личаківського районного суду м. Львова від 17 вересня 2014 року у нескасованій частині та рішення апеляційного суду Львівської області від 8 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова

І.М.Фаловська