Справа № 2-3785/11
Провадження №2-зз/522/103/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника третьої особи ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору на боці позивача - ОСОБА_1, та на боці відповідача - державний нотаріус Першої Одеської нотаріальної контори ОСОБА_5 про визнання незаконним договору дарування квартири і визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору на боці позивача - ОСОБА_1, та на боці відповідача - державний нотаріус Першої Одеської нотаріальної контори ОСОБА_5 про визнання незаконним договору дарування квартири і визнання права власності.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.06.2009 року в якості забезпечення позову було накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, м. Одеса. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси 28.11.2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено та визнано за ним право власності на вказану квартиру, ухвалою ВССУ від 09.09.2015 року рішення суду 1-ї інстанції залишено у силі. 02.08.2015 року батько заявниці ОСОБА_3 помер. Після смерті батька, відкрилась спадщина, зокрема, на АДРЕСА_2, право власності на яку було визнано за ОСОБА_3 рішеннями суду. Заявниця, будучи спадкоємницею майна, яке заповідав їй батько ОСОБА_3 за заповітом серії НАЕ №884095 від 11.11.2014 року, звернулась з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса ОМНО ОСОБА_6. Проте, згідно інформаційного листа приватного нотаріуса №14/02-14 від 12.02.2016 року видати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на вищевказану квартиру є неможливим у звязку з тим, що згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на 1/1 на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_4. За життя батько заявниці не встиг зареєструвати своє право власності на вказане нерухоме майно. На підставі чого, ОСОБА_1, будуючи спадкоємницею ОСОБА_3, звернулась до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою суду від 01.06.2009 року, для подальшого здійснення свого законного право на вказане майно.

У судове засідання представник заявника ОСОБА_2 (діє на підставі угоди про надання правової допомоги по цивільним справам №1548) не зявився, надав суду заяву, за якою просив подане клопотання розглядати за його відсутності та задовольнити його.

У судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином. Державний нотаріус Першої Одеської нотаріальної контори ОСОБА_5 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Згідно із ч.5 ст. 154 ЦПК України неявка осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання з розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову не перешкоджає розгляду цього питання.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч 3. ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Згідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що на розгляді в Приморському районному суді м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору на боці позивача - ОСОБА_1, та на боці відповідача - державний нотаріус Першої Одеської нотаріальної контори ОСОБА_5 про визнання незаконним договору дарування квартири і визнання права власності.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (с. Андрухів В.В.) від 01.06.2009 року в якості забезпечення позову було накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, м. Одеса, реєстраційний номер запису 8785463.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.11.2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено: визнано недійсним договір дарування двокімнатної квартири АДРЕСА_4 , заг. пл. 45,8 кв.м. , укладений 22.05.2007р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та посвідчений державним нотаріусом Першої Одеської нотаріальної контори ОСОБА_5 за реєстр. №7-1594; визнано за ОСОБА_3 право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_5, заг.пл. 45,8 кв.м. , на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке видано Управлінням житлового комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської ради №7-10736 від 26.12.1996р..

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 05.03.2015 року за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 рішення суду 1-ї інстанції було скасовано та у задоволенні позову ОСОБА_3. відмовлено.

Ухвалою ВССУ від 09.09.2015 року рішення суду апеляційної інстанції від 05.03.2015 року скасовано, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.11.2015 року залишено у силі.

02.08.2015 року ОСОБА_3 помер, про що Відділом ДРАЦС у м. Одесі реєстраційної служби ОМУЮ 03.08.2015 року видано свідоцтво про смерть серії І-ЖД №424404 та зроблено актовий запис №8174.

Зі свідоцтва про народження серії ІЭ №283841 вбачається, що ОСОБА_3 (після шлюбу - ОСОБА_1) ОСОБА_7 є донькою померлого ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_5, заг.пл. 45,8 кв.м.., та спадкоємцями якої за заповітом від 11.11.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_8, зареєстрованого у реєстрі за №2859, призначено ОСОБА_9 та ОСОБА_1. Згідно витягу про реєстрації у спадковому реєстрі від 11.11.2014 року заповіт ОСОБА_3 зареєстровано за №56756528 (номер у спадковому реєстрі 2859).

Інформаційним листом Приватного нотаріуса ОМНО ОСОБА_6 №14/02-14 від 12.02.2016 року, адресованого ОСОБА_1 за її заявою від 12.02.2016 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ОСОБА_3, повідомлено останній, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру неможливо, оскільки згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначена квартира зареєстрована за ОСОБА_4, реєстраційний номер 18361699, та згідно ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 01.06.2009 року квартира знаходиться під арештом, реєстраційний номер №8785463. На виконання рішень суду зареєструвати зазначену квартиру за померлим також є неможливим.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Отже, враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що розгляд цивільної справи завершено, заявниця є спадкоємницею позивача та приймала участь у справі, судом не встановлені інші передбачені процесуальним законом підстави для збереження заходів забезпечення позову, тому вжиті судом заходи у вигляді накладення арешту на майно підлягають скасуванню у повному обсязі.

Таким чином, суд вважає можливим скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.06.2009 року, скасувавши арешт на двокімнатну квартиру АДРЕСА_6, загальною площею 45, 8 кв.м..

При цьому, суд до системи органів та субєктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, не входить, тому у задоволенні клопотання представника заявника в частині щодо виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна суд відмовляє.

Розяснити, що ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову є підставою внесення/виключення відомостей до/з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна у порядку встановлено Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Керуючись статтями 154, 197, 208-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника третьої особи ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.06.2009 року, у вигляді арешту на двокімнатну квартиру АДРЕСА_6, загальною площею 45, 8 кв.м.

В іншій частині - відмовити.

Розяснити, що ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову є підставою внесення/виключення відомостей до/з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна у порядку встановлено Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Копію ухвали суду для виконання направити до Управління державної реєстрації юридичного Департаменту ОМР (м. Одеса, вул. Черняховського, 6) та сторонам для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, згідно ч.2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Домусчі Л.В.

02.06.2016