Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2016 р.

Суворовський районний суд міста ОСОБА_1, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

при секретарі Шевчук М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в місті ОСОБА_1, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Служби у справах дітей Одеської міської ради, за участю органа опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про стягнення моральної шкоди, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовними вимогами в яких зазначив, що 24.02.2015р. Суворовським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення за яким був змінений спосіб участі батька ОСОБА_2 у вихованні свого сина ОСОБА_2, 07.10.2008року народження, шляхом встановлення зустрічей батька з сином один раз на тиждень по суботам з 10.00г. до 13-00г. у присутності працівника служби у справах дітей. Позивач зазначає, що вказане рішення суду не виконується як з боку служби у справах дітей, які не направляють своїх працівників на його зустрічі з дитиною, так і з боку ОСОБА_3, яка чинить перешкоди та не дає дитину для побачень. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить зобовязати ОСОБА_3 не чинити йому перешкоди у вихованні сина, просить зобовязати службу у справах дітей ОМР направляти працівника служби по суботам з 10.00г. по 13.00г. на його зустріч з сином. Зазначаючи, що неправомірними діями ОСОБА_3, які виразилися у ненадані сина для побачень, а як наслідок порушення соціальних звязків, його знаходження у стані нервового напруження, погіршення сну, виникнення пригніченого стану, просить стягнути з ОСОБА_3 завдану моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_1 предявлені позовні вимоги підтримали, просять задовольнити.

ОСОБА_3 у судовому засіданні предявлені позовні вимоги не визнала та зазначила, що вона не має можливості надавати ОСОБА_2 дитину для побачень по суботам, так як вона зайнята на роботі. Не бажає вона і давати ОСОБА_2 дитину без присутності працівників служби у справах дітей. ОСОБА_3 визначає, що ОСОБА_2 поводиться себе агресивно, чим впливає на психічний стан дитини.

Представник служби у справах дітей ОМР надавши письмові заперечення просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що працівники служби були присутні на зустрічах позивача з його сином. Також представник зазначила, що встановлений рішенням суду день побачень з дитиною (субота) не співпадає з робочим графіком роботи працівників служби.

Представник органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради вважала, що предявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Суд, заслухавши сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

З матеріалів справи убачається, що батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Малолітній син на даний час проживає разом з матерю за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси (справа №523/3535/14-ц) від 24.02.2015р., яке набуло законної сили, був змінений спосіб участі батька ОСОБА_2 у вихованні свого сина малолітнього ОСОБА_2, 07.10.2008року народження, шляхом встановлення зустрічей батька з сином один раз на тиждень по суботи з 10-00 г. до 13-00 години у присутності працівників служби у справах дітей (а.с.6).

Представлені з боку ОСОБА_2 акти та талони-повідомлення про його зверненнядо Суворовського районного відділу УМВС м. Одеси (а.с.58-115) вказують на те, що ОСОБА_2 починаючи з 13.06.2015р. до дня звернення з даним позовом до суду (07.09.2015р.), кожної суботи приходив за місцем проживання ОСОБА_3 для зустріч з сином, проте представник служби у справах дітей ОМР був відсутній. У вказаний період ОСОБА_3 перешкоджала у побаченнях ОСОБА_2 з сином, в звязку з чим останній звертався з заявами до Суворовського районного відділу УМВС м. Одеси. Дану обставину фактично підтвердила ОСОБА_3 у судовому засіданні.

Вирішення судом спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї регламентовано ст. 159 СК України, зокрема, ч.1 якою визначено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитини, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Як було зазначено вище, ОСОБА_2 реалізуючи своє прав на виховання свого сина, звернувся та отримав рішення суду від 24.02.2015р., яким був встановлений спосіб та порядок його побачень з сином. Проте, рішення суду не виконується, як з боку ОСОБА_3, так і з боку служби у справах дітей ОМР в частині забезпечення участі їх працівника при встановлених судом зустрічах батька та сина.

Статтею 124 Конституції України регламентовано, що судові рішення ухвалені судами іменем України є обовязковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободу від 04.11.1950р., яка є частиною національного законодавства України, гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обовязків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Проте, як зауважує Європейський Суд з прав людини, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обовязкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (рішення від 20.07.2004р. у справі «Шматько проти України», заява 60750/00).

Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги встановлені судом фактичні обставини, суд дійшов висновку, що предявлені позовні вимоги в частині зобовязання ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у побачені з сином та зобовязання служби у справах дітей Одеської міської ради направляти працівників на зустріч ОСОБА_2 зі свої сином є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів, зокрема відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Частиною 5 ст. 159 СК України, передбачено, що особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобовязана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Наявність встановленого факту перешкоджання ОСОБА_3 у побаченнях ОСОБА_2 зі своїм сином вказує на обґрунтованість вимог останнього про відшкодування моральної шкоди, так як такими діями йому було завдано душевних страждань та необхідність у докладання додаткових зусиль для вирішення даного спору. Разом з тим, при вирішенні даного питання суд виходить з принципу виваженості, розумності та справедливості та вважає, що предявлені вимоги щодо відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково шляхом стягнення з ОСОБА_3 500,00 гривень.

Керуючисьст. ст. 10,11,57,64,209,212, 214,215,218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовну заяву ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у побачені з сином, - ОСОБА_4, 07.10.2008року народження в порядку та у спосіб визначений рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2015р. (справа №523/3535/14-ц).

Зобовязати службу у справах дітей Одеської міської ради направляти працівників служби у справах дітей на зустріч ОСОБА_2 зі свої сином, - ОСОБА_4, 07.10.2008року народження по суботам з 10.00 до 13.00г.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 500,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня оголошення рішення суду.

Суддя