Справа № 670/1071/15-ц
№ 2/680/32/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" квітня 2016 р. смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі :

головуючої - судді Шуригіної О.В.,

з участю секретарів - Фурман Г.П., Максимчук С.М.,

позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та стягнення коштів за 28 місяців в сумі 16572 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, який в подальшому уточнила, мотивуючи тим, що відповідач ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, матеріальної допомоги не надає. Вона самостійно не може утримувати дитину, оскільки отримує мінімальну заробітну плату.

Також вказує, що з 07.05.2013 року спільна дитина проживає в смт. Віньківці разом з нею у батьків позивача та перебуває на її утриманні. Відповідач з серпня 2010 року по жовтень 2015 року проживав в м. Хмельницькому та повинен був щомісячно сплачувати на утримання доньки 1000 гривень, тому, виходячи з прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, відсутності постійного заробітку у відповідача, просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно, до досягнення нею повноліття та кошти за 28 місяців в сумі 16572 гривень в рахунок аліментів.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, в подальшому направила до суду заяву про продовження розгляду справи без її участі.

Представники відповідача позов визнали частково , зазначивши, що позивачем невірно обраний спосіб стягнення аліментів, оскільки відповідач працевлаштувався, має постійний дохід, добровільно направив позивачу кошти на утримання дитини в сумі 427.15 гривень. Вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів за минулий час позивач не підтвердила доказами; сторони та їх дитина проживали разом та працювали в м. Хмельницькому, вели спільний сімейний бюджет. За вказаних обставин відповідач визнає позов в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частки від заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Заслухавши сторони, дослідивши докази справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 07 серпня 2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області, сторони зареєстрували шлюб 07 серпня 2010 року, про що зроблено актовий запис № 29.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 15 травня 2013 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області, сторони являються батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки Віньковецької селищної ради від 04 листопада 2015 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, до складу сім'ї входять ОСОБА_6 - сестра, ОСОБА_7 - мати, ОСОБА_8 - батько, ОСОБА_4 - чоловік, ОСОБА_5 - дочка.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В ході розгляду справи суд дійшов до висновку, що визначений позивачем спосіб стягнення аліментів на утримання дочки в твердій грошовій сумі не відповідає обставинам справи та суперечить підставам його призначення, оскільки відповідач з 01.04.2016 року працює у ФОП ОСОБА_9 продавцем в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_4» АДРЕСА_2 тобто має регулярний дохід. Зазначене підтверджується записом в трудовій книжці відповідача, наказом про прийняття на роботу із місячною заробітною платою 1400 гривень, даними про реєстрацію фізичної особи-підприємця.

При визначені розміру аліментів суд , відповідно до положень ст. 182 СК України, бере до уваги відомості про матеріальне становище платника аліментів, а також приймає до уваги матеріальне становище позивача та їх спільної дитини, яка потребує матеріальної допомоги.

Разом з тим, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до положень ст. 180 СК України вбачається, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою індивідуальним обов'язком як батька, так і матері дитини.

Відповідно до довідки центру експертизи та оцінки майна позивач ОСОБА_1 працює в даному підприємстві на посаді інженера-землевпорядника, її місячний дохід з січня по серпень 2015 року становив 1250 гривень, з вересня по грудень 2015 року - 1400 гривень.

Із даних управління праці та соціального захисту населення встановлено, що ОСОБА_1 отримувала допомогу при народженні дитини з 1.05.2013 року по 1.05.2015 року щомісячно 810 гривень, та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку з 15.01.2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 щомісячно по 130 гривень.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/3 частки всіх видів доходів щомісячно.

Згідно із положеннями ст. 183 СК України аліменти на утримання дітей належить стягувати до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Ухилення може виражатися у тому, що зобов'язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені йому листи та інші подібні дії.

Позивач не надала допустимих та достатніх доказів на обґрунтування своєї вимоги про стягнення аліментів за минулий час, обмежившись лише викладенням фактів в позовній заяві про те, що відповідач ухилився від обов'язку утримувати доньку з 2013 року, яка проживала у Віньківцях.

Проте як свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні стверджував, що знайомий із подружжям ОСОБА_1, які з 2012 року до дня арешту відповідача проживали разом з дитиною в АДРЕСА_3

Такі свідчення збігаються із даними про роботу позивача в м.Хмельницькому з 2015 року, не зважаючи на місце реєстрації обох сторін у справі в АДРЕСА_1

Враховуючи зазначене, вказана вимога не підлягає задоволенню.

В силу ст. 88 ЦПК України та положень Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір зі спору майнового характеру.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-213, 224-226 ЦПК України, ст.ст.180-184, 191 Сімейного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер фізичної особи - платника податків НОМЕР_1, працюючого ФОП ОСОБА_9 (РНОКП -НОМЕР_2) продавцем в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_4» АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, яка зареєстрована в АДРЕСА_1, на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів(заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17 грудня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 487 гривень 20 копійок судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. В. Шуригіна