Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/1304/16-ц
провадження № 2-н/632/280/16
10 червня 2016 р. м. Первомайський
У Х В А Л А

Іменем України

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

Суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області Кочнєв О.В., розглянувши в місті Первомайський Харківської області заяву акціонерної компанії «Харківобленерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію,

ВСТАНОВИВ:

09.06.2016 року заявник через свого представника звернувся до суду із заявою, в якій просив стягнути з боржника 4982,70 грн. заборгованості за спожиту електроенергію.

Ознайомившись з вказаною заявою та доданими до неї документами, вважаю, що вона повинна бути залишена без руху, виходячи з наступного.

Суд неодноразово за період з 01.06.2015 року до 01.06.2016 року вказував представнику АК «Харківобленерго» на належну якість підготовки відповідних заяв до суду з метою як видачі судового наказу, так і відповідних позовних заяв, однак представник заявника, який подав відповідну заяву, так і інші працівники абонентської служби заявника, відповідальні за підготовку документів до суду, належних висновків не зробили, тому суд, діючи виключно в межах чинного законодавства, вказує на усі наявні недоліки поданої заяви.

1. В заяві, яка, як вбачає суд, є типовою та використовується заявником неодноразово в усіх випадках стягнення заборгованості, вказано на те, що боржник неодноразово попереджався про те, що з нього буде стягнута заборгованість, якщо він не погасить заборгованість. Доказів цього жодного разу заявник не надав, тому або заявник повинен надати суду відповідні докази попередження боржника в установленому законом порядку (рекомендований лист на ім`я боржника, розпис у листку контрольного обходу з завіренням підпису боржника, тощо), або взагалі виключити із заяви вказівку на те, що боржник повідомлявся про наявність заборгованості.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свого позову.

Специфіка наказного провадження полягає у тому, що стягувач надає суду беззаперечні докази наявності боргу та усіх проведених ним дій щодо отримання цього боргу, а суддя лише перевіряє відповідність та актуальність заявлених вимог діючому законодавству. В іншому випадку суд повинен встановлювати наявність спору про право та відмовляти у прийнятті заяви про видачу судового наказу на підставі п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України. Для стягувача це означає сплату судового збору як за позовну заяву.

При цьому на відміну від позовного провадження суддя не повинен телефонувати різним посадовим особам стягувача, з`ясовувати як працює компютерна програма по вирахуванню боргу заявника та приймати усні пояснення від посадових осіб заявника. Обов`язок беззаперечності своїх вимог лежить виключно на стягувачі.

2. До позовної заяви долучені копія договору №45014 від 22.12.2014 року нібито з боржником, копія довіреності АК «Харківобленерго» від 25.04.2016 року за №01-16юр/3169 на ім`я ОСОБА_2 та копія довіреності АК «Харківобленерго» від 25.04.2016 року від 01-16юр/3246 на ім`я ОСОБА_3, який і подавав дану заяву про видачу судового наказу. Усі вказані документи не містять скріпленою оригіналом печатки АК «Харківобленерго» посилання на те, що вказані копії вірні, а не підроблені представником стягувача. Усі банки та не банківські установи, звертаючись до суду, виконують вимоги закону щодо проставляння на копіях документів оригіналу печатки з підписом представника та вказівкою «копія вірна» і лише АК «Харківобленерго» вважає, що достатньо копій, які належним чином не завірені. Вказані дії є порушенням вимог ч.6 ст. 98 та п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України, а тому стягувачу в майбутньому слід надавати суду належним чином завірені копії документів з підписом представника або іншої відповідальної особи стягувача та оригінала печатки. При цьому суддя зазначає, що на самому бланку заяви про видачу судового наказу стоїть підпис представника та оригінал печатки АК «Харківобленерго», що також вказує на непідготовленість заяви стягувача.

3. До суду як доказ сплати судового збору стягувачем в порядку ч.5 ст. 98 ЦПК України надане платіжне доручення №42 від 17.03.2016 року на суму 689,00 грн., в якому коректором закреслений проставлений надпис про зарахування судового збору на відповідний рахунок Первомайського міськрайонного суду Харківської області. При цьому доказів того, що за вказаним платіжним дорученням не було видано інший судовий наказ або вказана сума судового збору не була повернута стягувачу з будь-яких причин суду надано не було. Тому суд вважає вказану квитанцію про сплату судового збору не належним доказом, а АК «Харківобленерго» повинен надати до суду для того, щоб вказана квитанція рахувалася належним чином як доказ сплати судового збору:

- судове рішення, відповідно до якого вказана сума судового збору може бути повернута стягувану, якщо таке було;

- письмове звернення стягувача до суду з клопотанням про повернення судового збору;

- судове рішення про задоволення вимоги стягувача про повернення судового збору.

Крім того, суддя зазначає, що в квитанції завжди повинно бути вказано до кого подається відповідна заява про видачу судового наказу або позовна заява та на виконання якого документу (в даній справі це договір №45014 від 22.12.2014 року), в іншому випадку квитанції стягувача також будуть вважатися неналежними доказами сплати судового збору.

4. Суддя неодноразово зазначав представнику позивача та керівнику абонентського відділу Первомайського районного відділення енергозбуту АК «Харківобленерго», що він не повинен самостійно з`ясовувати, що саме мав на увазі стягувач у своїй довідці заборгованості, зокрема що таке поняття «Понад норму», «Понад норму 2», «По ПУ», розмір вказаних норм, розрахунок не за повні календарні місяці а частинами, наприклад «з 22.04.2016 року до 30.04.2016 та окремо з 01.05.2016 року до 22.05.2016 року» та інше. Це обовязок стягувача надати деталізований цілий помісячний розрахунок такої заборгованості. Пояснення, що це вибиває програма, жодного відношення до норм діючого законодавства не має. Немає програми стягувач повинен здійснити розрахунок вручну особисто з вказівкою на тарифи, встановлені діючим законодавством та деталізацію за кожним місяць заборгованості окремо, а також надати деталізоване обґрунтування кожного скорочення, яке мається у розрахунку. Всі інші особи, які звертаються до суду (КП «Тепломережі», КП «Жилсервіс», банки, тощо) такий розрахунок суду надають і лише АК «Харківобленерго» вважає, що стягувач знаходиться в іншій реальності, де їм все дозволено, і так можна робити. Відсутність належних доказів заборгованості вказує на наявність спору про право, а тому суддя заяву стягувача не приймає.

5. Стягувачем зазначена адреса боржника як Харківська область, Первомайський район, с. Сиваш, вул. Кирпичний завод-2. Однак ще 27.07.1994 року постановою Верховної ради України №138-94-ВР с. Сиваш було виключено з облікованих даних як окрема адміністративно-територіальна одиниця, при чому не Первомайського району, а м. Первомайський Харківської області. 24.01.2013 року Первомайська міська рада Харківської області рішенням 39 сесії 6 скликання №631-39/6 на виконання вказаної постанови ВР України прийняла рішення «Щодо ліквідації адміністративно-територіальної одиниці села Сиваш м. Первомайський та зняття його з обліку», тому АК «Харківобленерго» порушило вимоги щодо правильного визначення найменування боржника стосовно його місця проживання. Суддя зазначає, що дані паспортного або іншого документа боржника, які могли були використанні при укладанні договору №45014 від 22.12.2014 року, не мають відношення до суті спору. Перевірка таких даних полягає лише в направленні Первомайській міській раді заяви про надання даних про зняття з обліку населених випадків м. Первомайський Харківської області або про перенайменування обєктів топоніміки м. Первомайський Харківської області, що стягував може робити самостійно в порядку збору доказів. Однак своїми правами стягувач не скористався, чим порушив обовязок доказування своєї позиції по справі шляхом надання відповідних доказів.

Враховуючи усі недоліки заяви про видачу судового наказу у їх комплексі, суддя приходить до висновку, що підстав для залишення заяви про видачу судового наказу без руху не має, а існує спір про право між АК «Харківоблерго» та ОСОБА_4, який належить розглядати виключно у порядку позовного провадження з перевіркою усіх доказів, наданих сторонами по справі.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у випадку якщо із заяви та доданих документів вбачається спір про право.

На підставі викладеного та керуючись п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України, ч.2 ст.4, ч.2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви про видачу судового наказу акціонерної компанії «Харківобленерго» про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 за спожиту електроенергію у сумі 4982,70 грн. відмовити.

Копію ухвали направити заявнику по справі.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом пяти днів з дня отримання її копії до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя: ОСОБА_5