Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В., за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, треті особи: Державний нотаріус Першої Київської нотаріальної контори Губко Ю.В., Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно - земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його матір - ОСОБА_4 Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй на праві власності на підставі Державного акту на землю НОМЕР_1 від 20 червня 2003 року земельну ділянку площею 0,0906 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована в АДРЕСА_1.

Як спадкоємець першої черги за законом він подав заяву про прийняття спадщини до Першої Київської державної нотаріальної контори, однак не зміг оформити спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку на ім'я матері.

Враховуючи вищевикладене, а також керуючись ст.ст. 321, 1218, 1261, 1268 ЦК України, звернувся з даним позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача уточнив вимоги, обгрунтувавши поясненнями, просить позов позивача задовольнити та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0906 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована в АДРЕСА_1, що належала на праві власності його померлій матері.

Позивач в судовому засіданні підтримує вимоги в уточненому розмірі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача - Київської міської ради у судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином до суду надано заяву відповідно до якої просили справу розглядати без їх участі, прийняти законне та обґрунтоване рішення.

3-я особа - Державний нотаріус першої Київської державної нотаріальної контори Губко Ю.В. в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за відсутності 3-ї особи та прийняти рішення згідно норм чинного законодавства.

Представник 3-ї особи Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не надано.

Суд вважає можливим слухати справу у відсутності вищезазначених осіб , відповідно до вимог ст.169 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов доведений та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_3 від 10 жовтня 1964 р. (а. с. 75).

ОСОБА_4 на підставі Державного акту НОМЕР_1 від 20 червня 2003 року належала на праві власності земельна ділянка площею 0,0906 га по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 97).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 від 14 травня 2015 р. (а.с. 69).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй за життя майно, в тому числі на спірну земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_2 як єдиний син померлої ОСОБА_4 6 липня 2015 року звернувся до Першої київської державної нотаріально контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 68), однак, 26 листопада 2015 року постановою державного нотаріуса першої Київської державної нотаріальної контори Губко Ю.В. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом - спірну земельну ділянку через ненадання оригіналу правовстановлюючого документу на неї, виданого на ім'я померлої (а.с.4).

Судом достовірно встановлено, що спірна земельна ділянка належала спадкодавцю, але документ, що підтверджував її право власності на ділянку, втрачено, тому така ділянка все рівно є предметом спадкування після смерті ОСОБА_4 в зв'язку з чим права позивача підлягають захисту даним судовим рішенням.

З наданих суду матеріалів вбачається, що покійна ОСОБА_4 була власницею земельної ділянки площею 0,0906га по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, відкрилася спадщина на належну їй ділянку, яку в силу вимог ст.. 1268 ЦК України прийняв її син - позивач по справі ОСОБА_2 шляхом подачі заяви про прийняття спадщини державному нотаріусу.

Зі змісту ст.ст. 15, 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може зокрема бути визнання права.

Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Зокрема однією із підстав набуття права власності, є спадкування.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 1216 ЦК України, визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Крім того, відповідно до роз'яснення Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року за № 19/32-319 - у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника повинно вирішуватись в судовому порядку.

Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз'яснив, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Крім того, Верховний Суд України в своєму Листі від 01.04.2014 року «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України» значив, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З врахуванням викладеного, а також того, що судом достовірно встановлено, що покійна ОСОБА_4 була власницею земельної ділянки, яку після її смерті успадкував позивач ОСОБА_2, однак не зміг оформити нотаріально у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на неї, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самого порушеного права позивача, а тому може бути застосований судом.

З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінивши, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст. 10, 11, 15, 16, 321, 328, 1216, 1218, 1225, 1258, 1261, 1268, 1270, 1296-1299 ЦК України, ст. ст. 79, 81 Земельного кодексу України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 84, 88, 208-209, 213-214, 218, 221, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в прядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,0906 га, з кадастровим номером НОМЕР_2, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення (використання) земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Декаленко