Справа № 638/5524/16-ц>
Провадження № 2/638/2941/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2016 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Котяш Н.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Дзержинський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 (далі за текстом-позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі за текстом-відповідач), в якому після уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача (неустойку) пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2010 року по 01.04.2016 року в сумі 240500,32 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 02.12.2008 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно. Однак відповідач матеріальної допомоги на дтину не надавав, внаслідок чого станом на 01.04.2016 року утворилась заборгованість по аліментах в розмірі 35240,30 грн. Посилаючись на ст.196 СК України просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 240500,32 грн.

В судове засідання позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, а саме надали суду розрахунок суми пені відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 6-300цс16 від 16.03.2016 року, згідно з яким сума пені по аліментам складає 9536,12 грн. У зв'язку з чим не заперечували проти стягнення з відповідача 9536,12 грн. Проте, просили зменшити суму пені до 5000 грн., посилаючись на ч.2 ст.196 СК України.

Третя особа - Дзержинський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в судове засідання свого представника не направив, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_5

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 02.12.2008 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку.

Відповідно до листа Державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції №77/9/11-28 від 17.03.2016 року заборгованість по сплаті щомісячних сум аліментів відповідача складає 35240, 30 грн.(а.с.20-22)

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Аналогічний висновок міститься у Постановах Верховного Суду України від 16 березня 2016 року, 1 липня 2015 року, 16 грудня 2015 року.

За таких обставин суд дійшов висновку, що неустойка (пеня) відповідно до статті 196 СК України розрахована відповідачем по справі правильно. (а.с.55-60)

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Щодо клопотання відповідача про зменшення суми пені по аліментам суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.196 СУ України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. З наданих відповідачем документів вбачається, що 27.12.2012 року померла його бабуся, ОСОБА_6, 23 листопада 2013 року помер батько відповідача ОСОБА_7, У період з 30.06.2016 року по 03.07.2016 року відповідач знаходився на стаціонарному лікуванні. В судовому засіданні було встановлено, відповідач є неодруженою працездатною особою, інших утриманців, крім ОСОБА_5 не має. Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для зменшення суми пені розрахованої відповідачем відповідно до ч.1 ст.196 СК України.

Розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 217, 218, ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2010 року по 01.04.2016 року в сумі 9536 (дев'ять тисяч п'ятсот тридцять шість) грн. 12 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, судовий збір у розмірі 21 грн. 86 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинського районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя -