Ухвала

іменем україни

13 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Леванчука А.О., Маляренка А.В.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коткової Ольги Анатоліївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «СТК Девелоп», треті особи: ОСОБА_4, відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, про визнання свідоцтва недійсним, за касаційною скаргою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коткової Ольги Анатоліївни на рішення апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» (далі - ПАТ «Брокбізнесбанк») звернулося до суду з указаним позовом, у якому на підставі ст. 16 ЦК України, ст. 47 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 50, 72 Закону України «Про нотаріат» просило визнати недійсним свідоцтво про придбання Товариством з обмеженою відповідальністю «СТК Девелоп» (далі - ТОВ «СТК Девелоп») квартири АДРЕСА_1, яке видано 22 січня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу (далі - приватний нотаріус КМНО) Котковою О.А. на підставі акта про продаж квартири з прилюдних торгів у виконавчому провадженні, де боржником є ОСОБА_4, а стягувачем - позивач, оскільки, як зазначив позивач, вказане свідоцтво порушує його право на першочергове задоволення своїх вимог за рахунок майна, що є предметом іпотеки.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції, позов задоволено.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності ТОВ «СТК Девелоп» на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 від 22 січня 2014 року, посвідчене приватним нотаріусом КМНО Котковою О.А. на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого 12 грудня 2013 року відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві (далі - ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві), зареєстрованого у реєстрі за № 15.

У касаційній скарзі приватний нотаріус КМНО Коткова О.А. просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте рішення судів не відповідають зазначеним нормам процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Брокбізнесбанк» про визнання недійсним свідоцтва, виданого 22 січня 2014 року приватним нотаріусом КМНО Котковою О.А., про реєстрацію права власності ТОВ «СТК Девелоп» на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, апеляційний суд виходив із доведеності та обґрунтованості вказаних позовних вимог, при цьому у рішенні зазначив, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч. ч. 1-3 та ч. 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Однак із вказаними висновками в повній мірі погодитися не можна виходячи з наступного.

Судом установлено, що згідно з актом про реалізацію предмета іпотеки від 12 грудня 2013 року, складеним старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві у виконавчому провадженні № 31729374, під час примусового виконання виконавчого листа № 2-1078/11, виданого 15 лютого 2012 року Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» боргу в сумі 4 824 289 грн 40 коп., квартира АДРЕСА_1 була реалізована з прилюдних торгів за 1 848 672 грн, переможцем є ТОВ «СТК Девелоп».

22 січня 2014 року приватним нотаріусом КМНО Котковою О.А. на підставі вищевказаного акта старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві про реалізацію предмета іпотеки від 12 грудня 2013 року, складеного у виконавчому провадженні № 31729374, оформлено оспорюване свідоцтво, відповідно до якого ТОВ «СТК Девелоп» належить право власності на майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1, яка придбана ТОВ «СТК Девелоп» за 1 848 672 грн, що раніше належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 03 жовтня 2007 року серії НОМЕР_1 на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 24 вересня 2007 року № 1721-С/КІ (зареєстровано в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» від 10 жовтня 2007 року за реєстровим № 7569, запис у реєстровій книзі № д.1598-78).

Правила проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням, за яким прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення).

Тимчасовим положенням передбачені певні правила проведення прилюдних торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд. 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд. 4); по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд. 6).

Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином.

Такий висновок узгоджується й зі ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розд. 6 Тимчасового положення, ст. 34 Закону України «Про нотаріат»).

Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені чч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

За змістом ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених чч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Однак усупереч вимогам ст. ст. 212-215, 303, 304, 316 ЦПК України суди першої й апеляційної інстанцій у достатньому обсязі не визначилися із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, не звернули достатньої уваги на предмет і підстави позову, у зв'язку із чим не дослідили питання про те, чи позивачем обрано належний спосіб захисту права - визнання недійсним виданого нотаріусом свідоцтва про право власності на нерухоме майно, враховуючи, що станом на час вчинення приватним нотаріусом Котковою О.А. нотаріальної дії з посвідчення права власності відповідача ТОВ «СТК Девелоп» на вищевказане нерухоме майно не були оспорені прилюдні торги із реалізації цього нерухомого майна та складений державним виконавцем акт про реалізацію предмета іпотеки від 12 грудня 2013 року, на підставі яких нотаріус і видав оспорювань свідоцтво, чи може бути визнано недійсним свідоцтво з підстав, передбачених законом для визнання правочину недійсним.

На порушення вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України суди не сприяли всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, а саме: не роз'яснили позивачу право уточнити позовні вимоги, враховуючи вищевказані положення норм матеріального права та фактичні обставини справи.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвалені у справі рішення судів першої й апеляційної інстанцій - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коткової Ольги Анатоліївни задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: А.О. Леванчук

А.В.Маляренко

І.К.Парінова

О.В.Ступак