Справа №619/6252/14-ц Головуючий 1-ї інст. - Якименко Л.О.
Провадження № 22-ц/790/3345/16 Суддя доповідач - Бровченко І.О.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Бровченко І.О.,

суддів - Швецової Л.А., Малінської С.М.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дергачівського районного суду м. Харкова від 23 березня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Кантемир Ірини Олексіївни, ОСОБА_5, ОСОБА_1, третя особа Реєстраційна служба Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області про переведення співвласникові прав та обов'язків покупця при продажі частки у праві спільної часткової власності, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Кантемир І.О., ОСОБА_5, ОСОБА_1, третя особа - Реєстраційна служба Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області, про переведення співвласникові прав та обов'язків покупця при продажі частки у праві спільної часткової власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником 63/100 частин житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Власником інших 37/100 частин будинку та господарських будівель і споруд до 17 липня 2014 року являлась ОСОБА_5

Незважаючи на те, що позивач, як співвласник, має переважне право покупки, позивачу продавцем ОСОБА_5 не було запропоновано придбати відчужувану частину будинку на підставі ст. 362 ЦК України.

Договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного округу Харківської області Кантемир І.О., зареєстрований у реєстрі за № 666.

Згідно п. 3 копії даного договору, 17 липня 2014 року продаж проводився за домовленістю сторін за ціною 120000 грн.

Право власності за ОСОБА_1 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: НОМЕР_2, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 14520909 від 17 липня 2014 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_1.

Згідно договору купівлі-продажу від 17 липня 2014 року, ОСОБА_5 продала ОСОБА_1 37/100 частин житлового будинку за ціною 120000 грн.

Позивач вважає, що 17 липня 2014 року при продажі частки у праві спільної часткової власності було порушено переважне право купівлі співвласника й дана нотаріальна дія вчинена з порушеннями закону, у зв'язку з чим просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Дергачівського районного суду м. Харкова від 23 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 переважне право на придбання у власність 37/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Визнано договір купівлі-продажу від 17 липня 2014 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, засвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Кантемир І.О. за реєстровим номером 666 таким, що порушує переважне право на придбання співвласника ОСОБА_3 Переведено права та обов'язки покупця 37/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 120000 грн., із ОСОБА_1 на ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 17 липня 2014 року, укладеним між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, засвідченим приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Кантемир І.О. за реєстровим номером 666. Вирішено питання про перерахування суму в розмірі 120000 грн., внесену 24 лютого 2015 року ОСОБА_3 за квитанцією № 0.0.353370625.1, з депозитного рахунку НОМЕР_3 ТУ ДСА України у Харківській області, де вони зберігаються, на користь продавця ОСОБА_5 Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № НОМЕР_2 щодо 37/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1, та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 14520909 від 17 липня 2014 року.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 362 ЦК України у разі продажу у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна протягом 10 днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі. У разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред'явити до суду позов про переведення на нього прав та обов'язків покупця, одночасно позивач зобов'язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_3 належить 63/100 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1. Власником 37/100 частин цього ж будинку, господарських будівель та споруд до 17 липня 2014 року була ОСОБА_5

17 липня 2014 року ОСОБА_5 продала свою частину будинку ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Кантемир І.О. за реєстровим №666 та було зареєстровано право власності за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: НОМЕР_2, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 14520909 від 17 липня 2014 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_1.

Позивач ОСОБА_3 вважає, що продаж ОСОБА_5 частки у праві спільної часткової власності здійснено з порушенням її переважного права купівлі, так як вона бажала придбати частку ОСОБА_5, але її такого права було позбавлено.

Матеріали справи не містять доказів отримання позивачем від ОСОБА_5 повідомлення про намір продати частку у праві спільної часткової власності або відмову ОСОБА_3 від здійснення переважного права купівлі 37/100 частин будинку до укладання спірного договору купівлі-продажу.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що продаж ОСОБА_5 частки спірного будинку було здійснено з порушенням переважного права купівлі у ОСОБА_3, у зв'язку з чим задовольнив позовні вимоги на підставі ст. 362 ЦК України.

Із такими висновками суду погодитися не можна з огляду на наступне.

За вимогами ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Всупереч вимог ст. 213 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості рішення судом першої інстанції не було враховано, що заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 08 грудня 2010 року позов ОСОБА_5 задоволено. Проведено поділ жилого будинку та господарських будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до першого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 11211/622 від 08 лютого 2010 року, зобов'язано сторони виконати певні переобладнання, ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 компенсацію у розмірі 579 грн. Додатковим рішенням цього ж суду від 18 травня 2011 року зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні ОСОБА_5 належною їй частиною будинку та господарських будівель та ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на корись ОСОБА_5 понесені нею судові витрати у розмірі 4 559 грн. 31 коп.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 08 вересня 2011 року апеляційні скарги ОСОБА_3 задоволено частково.

Заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 08 грудня 2010 року змінено, доповнено його реченням наступного змісту.

Після проведення переобладнання відповідно до першого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 11211/622 від 08 лютого 2010 року вирішено перерозподілити частки у праві власності на жилий будинок АДРЕСА_1, визнавши за ОСОБА_5 право власності на 37/100, а за покусай Н.П. - на 63/100 частин будинку та господарських будівель.

Додаткове рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 18 травня 2011 року змінено, зменшено розмір судових витрат, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 до 3201 грн. 54 коп.

В іншій частині заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 08 грудня 2010 року та додаткове рішення цього ж суду від 18 травня 2011 року залишено без змін.

Згідно ч. 2 ст.367 ЦК України, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №7 від 4 жовтня 1991 року передбачено, що оскільки з виділом учаснику спільної власності на будинок його частки в натурі спільна власність на неї припиняється, решта учасників спільної власності втрачає право привілеєвої купівлі цієї частки.

Таким чином, після набрання чинності заочного рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 08 грудня 2010 року право спільної часткової власності на жилий будинок припинилося, а тому у позивача відсутнє право переважної купівлі частки в будинку, що належал ОСОБА_5

Виходячи з вищевикладеного судова колегія вважає, що при продажу спірної частки, яка належала ОСОБА_5 відсутнє порушення переважного права її купівлі. Правових підстав для задоволення позовних вимог про перехід прав та обов'язків покупця, визнання переважного права купівлі частки у спільній власності на житловий будинок не вбачається.

Під час слухання справи ОСОБА_3 внесла на депозитний рахунок грошову суму в розмірі 120000 грн., яку за договором повинен був сплатити покупець.

Оскільки ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо переведення прав та обов'язків покупця, вищезазначена сума, що знаходиться на депозитному рахунку підлягає поверненню ОСОБА_3

Матеріали справи свідчать, що при подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 було сплачено 803 грн. 88 коп. судового збору, що підтверджується оригіналами квитанцій.

Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 належить стягнути понесені судові витрати у розмірі 803 грн. 88 коп.

Оскільки районний суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи; ухвалив своє рішення при недоведеності обставин справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; порушив і неправильно застосував норми матеріального і процесуального права, то відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 316, 317, 319-324, 327 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дергачівського районного суду м. Харкова від 23 березня 2016 року скасувати, ухвалити нове.

У задоволені позову ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Кантемир Ірини Олексіївни, ОСОБА_5, ОСОБА_1, третя особа Реєстраційна служба Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області про переведення співвласникові прав та обов'язків покупця при продажі частки у праві спільної часткової власності відмовити.

Зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в Харківській області повернути ОСОБА_3 з рахунку № НОМЕР_3 внесені нею 24 лютого 2015 року у Дергачівському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» Харківське ГРУ відповідно до квитанції № 0.0.353370625.1 грошові кошти у розмірі 120000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 803 грн. 88 коп.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - Бровченко І.О.

Судді: Швецова Л.А.

Малінська С.М.