АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/593/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 46 Дунаєв С. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПальонного В. С.
суддівКарпенко О. В. , Нерушак Л. В.
при секретаріВинник І. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги ОСОБА_6 та представника публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» Голошивець Ксенії Володимирівни на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» про стягнення заробітної плати, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Херсонська ТЕЦ» про стягнення заробітної плати, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням позачергових загальних зборів ПАТ «Херсонська ТЕЦ» від 9 жовтня 2013 року його обрано членом правління товариства, а з 27 січня 2014 року він згідно трудового контракту №7 від 27 січня 2014 року працює у відповідача на посаді заступника голови правління товариства.

За умовами контракту йому, як члену правління, має нараховуватися та виплачуватися надбавка за високі досягнення у праці в розмірі 50% посадового окладу, але наказом голови правління товариства №113 від 23 травня 2014 року «Про призупинення нарахування надбавки за високі досягнення в праці» нарахування цієї надбавки тимчасово призупинено з 1 травня 2014 року п'яти членам правління товариства, в тому числі і йому.

Відповідно до п. 2 зазначеного наказу, нарахування надбавок має бути відновлено після покращення фінансового стану підприємства.

Згідно фінансової звітності, поданої до органів державної статистики, за результатами діяльності ПАТ «Херсонська ТЕЦ» у 2014 році отримала прибуток у розмірі понад 15,6 млн. грн.

Вважає, що оскільки нарахування та виплата надбавки за високі досягнення у праці поновлено лише з жовтня 2014 року, то він недоотримав протягом травня - вересня 2014 року частину заробітної плати на загальну суму 19030 грн. 00 коп.

З врахуванням вказаних обставин, посилаючись на ст. ст. 97, 233 КЗпП України та ст.ст. 20, 22, 24, 25 Закону України «Про оплату праці», позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь частину заробітної плати в сумі 19030 грн. 00 коп.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 4 січня 2016 року позов задоволено частково: стягнуто з ПАТ «Херсонська ТЕЦ» на користь ОСОБА_6 недоотриману частину заробітної плати за період з 04 серпня 2014 року по 26 жовтня 2014 року в розмірі 5705 грн. 29 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; часткову невідповідність висновків суду обставинам справи, просив його скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Представник ПАТ «Херсонська ТЕЦ» також подала апеляційну скаргу на рішення суду, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, просить його скасувати і ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити ОСОБА_6 у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги ПАТ «Херсонська ТЕЦ», пояснення представника ПАТ «Херсонська ТЕЦ», який підтримав апеляційну скаргу товариства і заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач з 27 січня 2014 року працює на посаді заступника голови правління зі збуту теплової енергії ПАТ «Херсонська ТЕЦ» згідно трудового контракту №7 від 27 січня 2014 року, а 04 серпня 2014 року був переведений на посаду заступника голови правління за умовами трудового контракту №13 від 04 серпня 2014 року.

Згідно зі ст. 2 Закону України від 24 березня 1995 року «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати, а також інших заохочувальних та компенсаційних виплат. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад установлені зазначеними актами норми.

Частиною 1 ст. 15 зазначеного Закону передбачено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Згідно зі ст. 21 КЗпП трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про оплату праці» оплата праці за контрактом визначається за угодою сторін на підставі чинного законодавства, умов колективного договору і пов'язана з виконанням умов контракту.

Зміни та доповнення до контракту вносяться в тій формі, в якій був укладений сам контракт (письмова або нотаріальна).

Як вбачається з трудового контракту №7 від 27 січня 2014 року, укладеного ПАТ «Херсонська ТЕЦ» з ОСОБА_6, за виконання обов'язків, передбачених цим контрактом, члену правління нараховується та виплачується надбавка за високі досягнення у праці у розмірі 50% посадового окладу.

30 квітня 2014 року позивач написав заяву голові правління ПАТ «Херсонська ТЕЦ», в якій просив у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем товариства зняти надбавку за високі досягнення у праці у розмірі 50% з 01 травня 2014 року.

Наказом голови правління товариства №113 від 23 травня 2014 року «Про призупинення нарахування надбавки за високі досягнення в праці» нарахування цієї надбавки тимчасово призупинено з 1 травня 2014 року п'яти членам правління товариства, в тому числі і ОСОБА_6

З огляду на положення п. 3 ч. 1 ст. 24 КЗпП України, ч. 1 ст. 207 ЦК України наявність письмових документів, які свідчать про волю сторін щодо зупинення нарахування надбавки за високі досягнення у праці у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем на підприємстві, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність між сторонами угоди до трудового контракту №7 від 27 січня 2014 року про зміни умов оплати праці, що є підставою для відмови в задоволенні позову в частині стягнення невиплаченої надбавки за контрактом від 27 січня 2014 року.

Умовами іншого трудового контракту №13 від 04 серпня 2014 року, укладеного ПАТ «Херсонська ТЕЦ» з ОСОБА_6, також передбачено нарахування та виплата надбавки за високі досягнення у праці у розмірі 50% посадового окладу.

Проте, після 04 серпня 2014 року між сторонами не укладалось додаткових угод щодо змін умов оплати праці до цього контракту.

Суд першої прийшов до правильного висновку, що відповідачем порушено право позивача на отримання надбавки за високі досягнення у праці в розмірі 50% посадового окладу за умовами трудового контракту №13 від 04 серпня 2014 року, проте задовольняючи позовні вимоги в цій частині не звернув увагу на пропуск позивачем строку звернення до суду для вирішення трудового спору передбаченого ст. 233 КЗпП України.

Вважаючи, що його право на отримання надбавки за високі досягнення у праці порушено відповідачем з моменту видачі наказу голови правління товариства №113 від 23 травня 2014 року «Про призупинення нарахування надбавки за високі досягнення в праці», з позовом про захист цього порушеного права ОСОБА_6 звернувся лише 23 листопада 2015 року, тобто з пропуском тримісячного строку для звернення до суду для вирішення трудового спору, визначеного ч.1 ст. 233 КЗпП України.

Будь-яких поважних причин пропуску ним вказаного строку позивач суду не надав і відповідні докази в матеріалах справи відсутні.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», за вирішенням спору про оплату праці працівники, як ті, що працюють за трудовим договором, так і члени кооперативів та їх обєднань, колективних сільськогосподарських підприємств, селянських (фермерських) господарств, можуть звернутись до обраної на підприємстві (в установі, організації) КТС або до суду в строки, передбачені статтями 225, 228, 233 КЗпП.

Суди мають враховувати, що у справах про оплату праці діє тримісячний строк звернення із заявою до КТС або безпосередньо до суду, який обчислюється з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Пропуск без поважних причин тримісячного строку звернення до суду є самостійною підставою для відмови в позові, однак якщо суд установить, що останній є необґрунтованим, він відмовляє в його задоволенні саме з цих підстав.

Таким чином, правильно вирішивши справу по суті, суд не звернув уваги на пропуск позивачем строку для звернення до суду для вирішення трудового спору, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_6

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, ст. 233 КЗпП України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» про стягнення заробітної плати скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» про стягнення заробітної плати відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :