Єдиний унікальний номер 227/4358/15-ц Номер провадження 22-ц/775/425/2016
Єдиний унікальний номер 227/4358/15-ц
Номер провадження 22-ц/775/425/2016
Головуючий у 1 інстанції Хоменко Д.Є..
Доповідач Корчиста О.І..
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 березня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Дундар І.О., Осипчук О.В.

за участі секретаря Чуряєва В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут апеляційну скаргу Прокуратури Донецької області, що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1, на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом Добропільського міжрайонного прокурора, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1, до Державного навчального закладу «Білицький професійний ліцей», третя особа: Служба у справах дітей Добропільської міської ради про стягнення заборгованості по стипендії,

встановив:

У липні 2015 року до Добропільського міськрайонного суду звернувся Добропільський міжрайонний прокурор в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 з позовом до Державного навчального закладу «Білицький професійний ліцей» про стягнення заборгованості по стипендії. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в ході перевірки звернення учня вказаного навчального закладу - неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з питань захисту його прав та законних інтересів, вивчено інформацію, яка надійшла з ДНЗ «Білицький професійний ліцей» щодо нарахування учням закладу стипендій, встановлено, що згідно наказу про зарахування №3 «З-УДЗ» від 27 серпня 2013 року ОСОБА_1 з 01 вересня 2013 року навчається в ДНЗ Білицькому професійному ліцеї. Батько студента - ОСОБА_2 на день вступу сина до ліцею мав стаж підземних робіт більше 15 років. Неповнолітній ОСОБА_1 щомісячно отримує стипендію на загальних підставах, яка була нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що суперечить вимогам ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». ОСОБА_1 мав щомісячно отримувати стипендію з 01 вересня 2013 року по 31 листопада 2013 року у сумі 1147 гривень, з 01 грудня 2013 року по 31 грудня 2013 року у сумі 1218 гривень, з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року у сумі 1218 гривень, з 01 січня 2015 року по 01 липня 2015 року у сумі 1218 гривень, тобто в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2013, 2014 та 2015 роки», в той час як відповідачем стипендія ОСОБА_1 нараховувалася на загальних підставах. Вважає, що в наслідок неправомірних дій ДНЗ «Білицький професійний ліцей», ОСОБА_1 недоотримав стипендію у розмірі 21835,41 гривень, яку просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1. Також просив стягнути судові витрати.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2015 року у задоволенні позову Добропільського міжрайонного прокурора Донецької області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ДНЗ «Білицький професійний ліцей», третя особа: Служба у справах дітей Добропільської міської ради про стягнення заборгованості по стипендії, відмовлено.

В апеляційній скарзі Прокуратура Донецької області, що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вважає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції порушив вимоги ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та не звернув увагу на те, що згідно з вказаним Законом саме державою гарантується право на отримання стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленому законом для працездатних осіб. Також зазначає те, що відповідно ч. 3 ст. 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону, отже закони України мають вищу юридичну силу і саме Закон має застосовуватись у тому випадку, коли йому суперечить підзаконний нормативно-правовий акт.

Крім того висновок суду першої інстанції щодо відсутності у ліцею інформації щодо наявності у ОСОБА_1 пільги, передбаченої ст. 5 Закону України «Про підвищення шахтарської праці», спростовується документами, наявними у матеріалах справи, а саме довідкою Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області від 10 липня 2015 року за № 7655/02.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явились, повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи, представник ДНЗ «Білицький професійний ліцей» подав заяву з проханням розглянути справу без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до виписки з Наказу ДНЗ «Білицький професійний ліцей» про зарахування №3 «З-УДЗ» від 27 серпня 2013 року ОСОБА_1 зараховано до складу учнів зазначеного навчального закладу.

Відповідно до довідки Управління Пенсійного Фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області №7655/02 від 10 липня 2015 року батько студента - ОСОБА_2 на день вступу сина до навчального закладу мав стаж підземних робіт більше 15 років та пенсія якого обчислюється відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Згідно довідки №15 вбачається, що ОСОБА_1 виплачувалась стипендія за період з вересня 2013 року по листопад 2014 року в розмірі 275 гривень, у грудні 2014 року в розмірі 292 гривні, у січні та лютому2015 року в розмірі 297,55 гривень, у березні 2015 року в розмірі 315,98 гривень, у квітні 2015 року в розмірі 332,75 гривень, у травні 2015 року в розмірі 368,78 гривень та у червні в розмірі 367,93 гривень.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 в заяві під час повідомлення про себе і свою сім'ю не зазначив, що він має право на пільги, передбачені статтею 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Довідка про те, що батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 має підземний стаж роботи понад 15 років, що дає право синові отримувати підвищену стипендію рівну розміру прожиткового мінімуму, отримана позивачем лише 10 липня 2015 року і відповідачу не було відомо про його гарантоване право на виплату стипендії за рахунок коштів державного бюджету в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб відповідно статті 5 Закону.

З даним висновком суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам судове рішення не відповідає.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України, від 02.09.2008, № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про професійно-технічну освіту» законодавство України про професійно-технічну освіту базується на Конституції України і складається з Закону «Про освіту», цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Гарантоване державою право, зокрема й на забезпечення стипендіями у порядку, встановленому КМ України і право на матеріальне забезпечення в період навчання також на умовах і в порядку, встановленому КМ України передбачено відповідно статтею 51 Закону України «Про освіту» та статтею 37 Закону України «Про професійно-технічну освіту».

Та обставина, що довідка про наявність у батька ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підземного стажу роботи понад 15 років, що дає право на отримання стипендії - рівної розміру прожиткового мінімуму, надійшла до відповідача 10 липня 2015 року, а до цього часу учбовому закладу не було відомо про гарантоване право ОСОБА_1 на виплату стипендії у вказаному розмірі, не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки не позбавляє неповнолітнього ОСОБА_1 гарантованого державою права на її отримання, відповідно до статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Тому, рішення суду про відмову в задоволенні позову в частині стягнення недоотриманих сум підлягає скасуванню, а порушене право позивача підлягає захисту.

З довідки №15 вбачається, що ОСОБА_1 виплачувалась стипендія за період з вересня 2013 року по листопад 2014 року в розмірі 275 гривень, у грудні 2014 року в розмірі 292 гривні, у січні та лютому2015 року в розмірі 297,55 гривень, у березні 2015 року в розмірі 315,98 гривень, у квітні 2015 року в розмірі 332,75 гривень, у травні 2015 року в розмірі 368,78 гривень та у червні в розмірі 367,93 гривень.

Законами України «Про державний бюджет» прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений на період з 01 січня 2013 року по 31 листопада 2013 року становив 1147 гривень, з 01 грудня 2013 року по 31 грудня 2014 року становив 1218 гривень, з 01 січня 2015 року по 01 липня 2015 року такий мінімум становив 1218 гривень.

Тобто ОСОБА_1 весь зазначений вище період повинен був отримувати стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, який змінювався у певний період. Недоотримана сума стипендії, яка неправомірними діями ДНЗ «Білицький професійний ліцей» не була виплачена студенту ОСОБА_1 складає 21835,41 гривень і саме вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи обсяг задоволених вимог Добропільского міжрайонного прокурора Донецької області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1, а також положення ст.ст. 5, 6 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 511,56 гривень.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, апеляційний суд,

вирішив:

Апеляційну скаргу Прокуратури Донецької області, що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1, задовольнити.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги Добропільського міжрайонного прокурора, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1, до Державного навчального закладу «Білицький професійний ліцей», третя особа: Служба у справах дітей Добропільської міської ради про стягнення заборгованості по стипендії задовольнити.

Стягнути з Державного навчального закладу «Білицький професійний ліцей» на користь ОСОБА_1 за рахунок коштів державного бюджету заборгованість по виплаті стипендії у сумі 21835,41 гривень.

Стягнути з Державного навчального закладу «Білицький професійний ліцей» в дохід держави судовий збір у розмірі 511,56 гривень.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий:

Судді: