Дата документу "10" червня 2016 р.
Справа №320/3694/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2016 року суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Сметаніна А.В., перевіривши виконання вимог ст. ст. 118-121 ЦПК України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р. позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

При цьому було встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Частина 2 ст. 1257 ЦК України передбачає можливість визнання заповіту недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним та не відповідало його волі.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоровя не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

З позовної заяви не вбачається з яких підстав позивач просить визнати заповіт недійсним, а лише зазначено про те, що заповідач проходив лікування в КУ «Мелітопольська міська лікарня №2», зазначено його діагноз та додано медичні документи, що підтверджують цей діагноз.

Жодного доказу на підтвердження того, що заповіт був складений заповідачем під впливом фізичного або психічного насильства або, що заповідач мав стійкий розлад здоровя, не усвідомлював значення своїх дій та (або) не міг керувати ними, в позові не зазначено.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 1257 ЦК України, на яку у своєї заяві посилається заявник передбачає, що суд може визнати заповіт недійсним за позовом заінтересованої особи.

Тобто, позов може бути предявлений спадкоємцем за законом чи особою, яка вважає, що має право на спадщину.

Разом з тим, з позову та доданих до нього матеріалів не вбачається, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, чи особою, яка вважає, що має право на спадщину.

Зазначені недоліки перешкоджають призначенню справи до розгляду.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р., якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, суд вважає необхідним залишити вказану позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 3 дні з дня отримання копії вказаної ухвали.

Керуючись ст. 119, ч. ч. 1,2 ст. 121 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р., суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 3 дні з дня отримання копії вказаної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.В.Сметаніна