У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 29 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_4, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до

ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та, з урахуванням його уточнень, просив на підставі положень ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України стягнути з відповідача майнову шкоду у розмірі 539 266 грн 30 коп., у відшкодування моральної шкоди - 25 000 грн.

Зазначав, що 22 лютого 2013 року по вул. Леніна в с. Ракошино Мукачівського району Закарпатської області сталося дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), в результаті якої було пошкоджено його автомобіль. Згідно постанови Мукачівського міськрайонного суду від 09 липня 2013 року винним в зазначеній ДТП визнано ОСОБА_3

У вересні 2013 року АТ «Страхова група «ТАС» частково відшкодувала шкоду у розмірі 51 500 грн 00 коп., яка складається з 49 000 грн 00 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 2 500 грн 00 коп. моральної шкоди.

Згідно звіту про оцінку вартості майнової шкоди від 27 липня 2015 року, заподіяної ушкодженням транспортного засобу, вартість майнової шкоди становила 685 266 грн 30 коп.

Оскільки сума матеріальної шкоди перевищує виплачену страховою компанією суму збитків, ОСОБА_3, як винна у ДТП особа, зобов'язаний відшкодувати суму збитків в розмірі 639 266 грн 30 коп. Окрім цього, відповідачем також завдано позивачу моральну шкоду, яка полягає в тому, що останній отримав струс головного мозку, забій грудного відділу, тобто зазнав фізичних та моральних страждань. Завдану моральну шкоду оцінив в

27 500 грн, з урахуванням часткового відшкодування страховою компанією шкоди, заподіяної здоров'ю в розмірі 2 500 грн 00 коп.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 302 047 грн 68 коп. та моральну шкоду в розмірі 25 000 грн 00 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 29 серпня 2016 року рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 березня 2016 року в частині задоволення вимоги зміненого позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, щодо вимоги про відшкодування майнової шкоди скасовано, у задоволенні цієї вимоги відмовлено, також скасовано рішення в частині розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» ВССУ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи частково вимогу про відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позов є обґрунтованим та доведеним в межах задоволених позовних вимог. В частині задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходив з того, що відповідач суму моральної шкоди в розмірі 25000 грн визнав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимоги зміненого позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, щодо вимоги про відшкодування майнової шкоди та відмовляючи у задоволенні цієї вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що у справі відсутні належні та допустимі докази щодо відповідних фактів і обставин та вимоги позивача ґрунтуються на недопустимих у доказуванні припущеннях, суперечливих документах. Сума, що була визначена у Звіті про оцінку та яку стягнув суд першої інстанції не може бути визначена остаточною, безспірною і такою, що підтверджується належними доказами.

Зокрема, ОСОБА_2 вправі був пред'явити до винуватця ДТП ОСОБА_3 позов про відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, при цьому, саме позивач зобов'язаний був навести відповідні підстави для такого позову, обґрунтувати їх і довести позов належними і допустимими доказами.

На підставі ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Суд апеляційної інстанції, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 в частині відшкодування матеріальної шкоди.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, які давали б підстави для скасування оскаржуваного судового рішення, а фактично зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду з їх оцінки.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 29 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_4, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович