Справа № 639/2115/16-ц
Провадження № 2/639/1064/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі : головуючого - судді Труханович В.В.

за участю секретаря - Антохіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, у якому просять ухвалити рішення про визнання за кожною із них права власності у порядку спадкування за законом на 21/800 частину житлового будинку № 50 (пятдесят) по вул. Торговій в м. Харкові, що складається із приміщень в будинку літ. А П2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 1/2 частину сараю літ. Г, льоху Н.1, 1/2 частини огорожі, 1/3 частина вбиральні літ. Е, після смерті ОСОБА_6, померлого 12 серпня 2007 року в м. Харкові.

Позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 11.06.1985 року рішенням народного суду Жовтневого району м. Харкова за ОСОБА_7 було визнано право власності на 21/100 частину домоволодіння №50 по вул. Торговій в м. Харкові, яка складалась із приміщень в будинку літ. А П2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 1/2 частину сараю літ. Г, льоху Н.1, 1/2 частини огорожі, 1/3 частина вбиральні літ. Е.

На час набуття рішення суду законної сили ОСОБА_7 була вдовою, її чоловік, ОСОБА_8 помер 17.01.1973 року.

ОСОБА_7 була зареєстрована та постійно мешкала по вул. Торговій, буд. 50 в м. Харкові.

27.08.2005 року ОСОБА_7 померла.

Після її смерті відкрилася спадщина.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 залишилися її син ОСОБА_6 та донька ОСОБА_3, які були зареєстровані та постійно мешкали за адресою м. Харків, вул. Торгова, 50, разом зі спадкодавцем.

Спадкоємці ОСОБА_6 та ОСОБА_3 після смерті своєї матері, ОСОБА_7 спадщину прийняли у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Однак, свідоцтво про право на спадщину спадкоємці не отримували.

Позивачі зазначають, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3 після смерті їх матері в порядку спадкування за законом повинно належати по 21/200 частин житлового будинку № 50 по вул. Торговій в м. Харкові.

12.08.2007 року помер ОСОБА_6

На час його смерті позивач ОСОБА_1 та їх син ОСОБА_5 (на той час неповнолітній), були зареєстровані та постійно мешкали в АДРЕСА_1. Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 (доньки померлого) були зареєстровані та постійно мешкали у будинку №50 по вул. Торговій в м. Харкові, за однією адресою зі спадкодавцем.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, яку його спадкоємці першої черги за законом прийняли наступним чином: дружина померлого, ОСОБА_1 (позивач) шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини; доньки ОСОБА_2 (позивач) та ОСОБА_4 (відповідач) у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України, як такі що проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою; син ОСОБА_5 (відповідач) у відповідності до вимог ч.4 ст. 1268 ЦК України, так як на день смерті спадкодавця був неповнолітньою особою.

Позивачі зверталися до нотаріальної контори з заявами про видачу їм свідоцтва про право власності на спадщину, однак їм було відмовлено у звязку з тим, що померлий ОСОБА_6 не оформив спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_7

Вищевикладені обставини вимусили позивачів звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_9, який діє на підставі довіреності від 11.02.2016 року, заявлений позов підтримали, просили його задовольнити з підстав, які зазначені вище.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, проти задоволення позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 не заперечували.

Суд, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_2 та представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_9, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про законність та обґрунтованість позову і необхідність його задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного.

Розглядаючи справу, суд приймає до уваги положення ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

На підставі рішення народного суду Жовтневого району м. Харкова від 11.06.1985 року за ОСОБА_7 було визнано право власності на 21/100 частину домоволодіння №50 по вул. Торговій в м. Харкові, яка складалась із приміщень в будинку літ. А П2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 1/2 частину сараю літ. Г, льоху Н.1, 1/2 частини огорожі, 1/3 частина вбиральні літ. Е.

Рішення набрало законної сили. ( а.с. 10)

ОСОБА_7 померла 27 серпня 2005 року, що доведено свідоцтвом про смерть, отриманим у міському відділі РАГС № 4 Харківського обласного управління юстиції на підставі актового запису № 8056 від 29.08.2005 року. (а.с. 12)

З її смертю відкрилася спадщина на 21/100 частину домоволодіння №50 по вул. Торговій в м. Харкові.

Заповіту спадкодавець не залишила, що перевірено і доведено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 43479860 від 04.04.2016 року. (а.с. 79)

Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті.

У випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у випадку не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом отримують особи, зазначені у статтях 1261-1265 Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, що його пережив, і батьки.

Спадкоємцями ОСОБА_7 першої черги за законом на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України являються її син, ОСОБА_6 та донька ОСОБА_3. ( а.с. 14)

Чоловік спадкодавця, ОСОБА_8, помер 16.01.1973 року, що доведено свідоцтвом про його смерть, виданим Жовтневим відділом РАЦС м. Харкова. (а.с. 15)

Згідно вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадок, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від спадщини.

Як вбачається з домової книги, оригінал якої був досліджений в судовому засіданні, за адресою м. Харків, вул. Торгова, буд. 50 на час відкриття спадщини після померлої ОСОБА_7 були зареєстровані та постійно проживали ОСОБА_6 (син) та ОСОБА_3 (донька). (а.с.30-42)

Суд з письмової відповіді ХДНК № 5 від 05.04.2016 року за № 899/01-16 та Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 43479865 від 04.04.2016 року встановив, що за даними перевірки архівних матеріалів, що знаходяться на зберіганні у справах ХДНК № 5, після померлої 27.08.2005 року ОСОБА_7, що мешкала в м. Харкові по вул. Торгова, буд. 50, була заведена спадкова справа № 139/2016 року. У матеріалах вищевказаної справи знаходяться наступні документи: заява, зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 271 від 26.02.2016 року, з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом (спадщину прийняла згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї) від доньки спадкодавця ОСОБА_3, яка мешкає в м. Харкові, вул. Торгова, буд. 50 та Розяснення, зареєстроване в книзі реєстрації вихідної кореспонденції за № 451/02-14 від 26.02.2016 року, надане ХДНК № 5 ОСОБА_3 про причини неможливості видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом, на нерухоме майно 21/100 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований м. Харків, вул. Торгова, 50. Інших заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини після померлої ОСОБА_7 в матеріалах спадкової справи немає. (а.с. 77-78)

Таким чином суд вважає, що діти спадкодавця ОСОБА_7 ОСОБА_6 та ОСОБА_10 є спадкоємцями за законом першої черги та такими, що прийняли спадщину у відповідності до вимог чинного цивільного законодавства, кожний на 21/200 частину житлового будинку № 50 по вул. Торговій в м. Харкові та відповідну частину надвірних будівель.

12 серпня 2007 року помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого відділом реєстрації актів цивільного стану м. Харкова №4 Харківського міського управління юстиції на підставі актового запису № 11751 від 13.08.2007 року. ( а.с. 17)

З його смертю відкрилася спадщина на 21/200 частин домоволодіння №50 по вул. Торговій в м. Харкові.

Заповіту спадкодавець не залишив, що перевірено і доведено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 43479887 від 04.04.2016 року. (а.с. 80)

Згідно ст.ст.1261-1265 ЦК України спадкоємцями ОСОБА_6 першої черги за законом є: дружина ОСОБА_1 (позивач), доньки - ОСОБА_2 (позивач), ОСОБА_4 (відповідач), ОСОБА_5 (відповідач).

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про укладання шлюбу І-ВЛ № 488154, 09.12.1978 року було укладено шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_11, після реєстрації шлюбу подружжя носить прізвище «Бікулови». ( а.с. 16)

У подружжя ОСОБА_6 26.05.1979 року народилася донька ОСОБА_12, яка в подальшому 19.10.2002 року уклала шлюб та змінила прізвище на ОСОБА_2. (а.с.18, 43)

18.09.1982 року у подружжя ОСОБА_12 народилася донька ОСОБА_13, яка в подальшому26.12.2009 року уклала шлюб та змінила прізвище на «Торкут». ( а.с. 19, 44)

11.07.1990 року народився ОСОБА_5, батьками якого є ОСОБА_6, ОСОБА_1. ( а.с. 20)

На час смерті спадкодавця ОСОБА_6 позивач ОСОБА_1 та їх син ОСОБА_5 (на той час неповнолітній), були зареєстровані та постійно мешкали в АДРЕСА_1. ( а.с.23)

Згідно вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частина 1 ст. 1269 ЦК України зазначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. (ч.1 ст. 1270 ЦК України)

З відповіді ХДНК № 5 від 19.05.2016 року за № 1927/01-16 та Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №43895781 від 18.05.2016 року вбачається, що після перевірки архівних матеріалів , що знаходяться на зберіганні у справах 5 ХДНК після померлого 12 серпня 2007 року ОСОБА_6, що мешкав за адресою м. Харків, вул. Торгова, буд. 50, виявлено спадкову справу № 106/2008 року, в матеріалах якої знаходяться: заява за № 245 від 09.02.2008 року про прийняття спадщини за законом від дружини спадкодавця ОСОБА_1, яка мешкає за адресою АДРЕСА_2; заява за 163/01-16 від 06.02.2016 року з проханням розяснити порядок оформлення спадщини на частку житлового будинку, що знаходиться за адресою м. Харків, вул. Торгова, 50, від дружини спадкодавця ОСОБА_1 та доньки спадкодавця ОСОБА_2; розяснення від 16.02.2016 року надане ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про причини неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на частку житлового будинку по вул. Торговій, буд. 50 в м. Харкові, в звязку з тим, що ОСОБА_6 спадщину фактично прийняв, але не оформив її після своєї померлої 27 серпня 2005 року матері ОСОБА_7, за якою право на 21/100 частку житлового будинку не зареєстровано. Інших заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6 в матеріалах спадкової справи немає. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. ( а.с. 108-109)

Таким чином, судом встановлено, що дружина померлого ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_6, шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Син померлого ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач у справі) прийняв спадщину після смерті батька, померлого 12.08.2007 року у відповідності до ч.4 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч.4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків встановлених частинами другої-четвертої статті 1273 цього Кодексу (право на відмову від прийняття спадщини).

Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 (доньки померлого) на час відкриття спадщини були зареєстровані та постійно мешкали у будинку №50 по вул. Торговій в м. Харкові, за однією адресою зі спадкодавцем. ( а.с. 30-42)

Згідно вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадок, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від спадщини.

Отже, в судовому засіданні було достовірно встановлено, що після померлого 12 серпня 2007 року ОСОБА_6 спадщину прийняли спадкоємці за законом першої черги його дружина та діти.

У звязку з тим, що спадкодавець ОСОБА_6 спадщину фактично прийняв, але не оформив її після своєї померлої 27 серпня 2005 року матері ОСОБА_7, за якою право на 21/100 частку житлового будинку не зареєстровано, нотаріус 5-тої ХДНК надав спадкоємцям ОСОБА_1, ОСОБА_2 розяснення щодо порядку оформлення спадщини. ( а.с. 11)

У п. 3.1 Роз'яснень Вищого Спеціалізованого суду України по розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року зазначено, що якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, який підлягає розгляду у позовному провадженні.

Обставини, викладені у листі державного нотаріуса за № 340/02-16 від 16.02.2016 року на адресу спадкоємців ОСОБА_1, ОСОБА_2, явилися перешкодою для отримання позивачами у ХДНК № 5 свідоцтва про право на спадкування. (а.с. 11)

Ці обставини в розумінні приписів ЦК України, який повязує момент виникнення права власності з моментом державної реєстрації такого права у встановленому законом порядку, свідчать про відсутність фактичного виникнення у ОСОБА_6 права власності на частину спірного житлового будинку.

Відповідно до ст. 1298 ЦК України та п. 4.9 глави 10 розділу 11 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (з дня смерті) при наявності у спадковій справі усіх необхідних документів (п. 4.12 глави 10 розділу 11 вищевказаного Порядку).

Пунктом 4.15 глави 10 розділу 11 вказаного Порядку передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. При цьому нотаріус, він же державний реєстратор, повинен встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документів.

Приписами п. 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку передбачено, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює процедуру вирішення цього питання у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інших речових прав на нерухомі речі, обмеження цих прав, їхнє виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У ст. 1299 ЦК України зазначено, що якщо до складу спадщини, яку прийняв спадкоємець, входить нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 Кодексу).

Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

У ст. 392 ЦК України зазначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право заперечується або не визнається іншою особою, а також у випадку втрати ним документу, що посвідчує його право власності.

Даючи оцінку вищезазначеному, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання за кожним з них право власності в порядку спадкування за законом на 21/800 частину житлового будинку № 50 по вул. Торговій в м. Харкові, що складається із приміщень в будинку літ. А П2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 1/2 частину сараю літ. Г, льоху Н.1, 1/2 частини огорожі, 1/3 частина вбиральні літ. Е, після смерті 12.08.2007 року ОСОБА_6, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що по 21/800 частині вищезазначеного житлового будинку з надвірними будівлями залишаються відкритими за спадкоємцями ОСОБА_5 та ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 114, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 182, 392, 1216-1218, 1220-1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1299 ЦК України, п. п. 1, 3.1 Роз'яснень Вищого Спеціалізованого суду України по розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 21/800 частину житлового будинку № 50 (пятдесят) по вул. Торговій в м. Харкові, що складається із приміщень в будинку літ. А П2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 1/2 частину сараю літ. Г, льоху Н.1, 1/2 частини огорожі, 1/3 частина вбиральні літ. Е, після смерті чоловіка ОСОБА_6, померлого 12 серпня 2007 року в м. Харкові.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 21/800 частину житлового будинку № 50 (пятдесят) по вул. Торговій в м. Харкові, що складається із приміщень в будинку літ. А П2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 1/2 частину сараю літ. Г, льоху Н.1, 1/2 частини огорожі, 1/3 частина вбиральні літ. Е, після смерті батька ОСОБА_6, померлого 12 серпня 2007 року в м. Харкові.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту одержання його копії.

Суддя В. В. Труханович