Справа № 548/197/16-ц
Провадження № 2/548/175/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2016 року Хорольський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді Старокожко В.П.,

за участю секретаря Листопад В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол цивільну справу за позовом першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі фінансового управління Хорольської райдержадміністрації до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину,-

В С Т А Н О В И В:

10.02.2016 року перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі фінансового управління Хорольської райдержадміністрації звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 витрати Хорольської Центральної районної лікарні в розмірі 805 грн. 26 коп., на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 від злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, що скоїв відповідач 14.10.2015 року, в результаті якого потерпілому ОСОБА_2 були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження. Потерпілий перебувала на стаціонарному лікуванні з 15.10.2015 по 21.10.2015 року, загальна вартість його лікування склала 805 грн. 26 коп., які підлягають стягненню на користь фінансового управлянні Хорольської РДА, оскільки вказана медична установа фінансується фінансовим управлінням Хорольської РДА і витрати на лікування потерпілої відносяться до витрат місцевого бюджету. Вважає, що відповідач зобов'язаний відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілої від злочину. Судові витрати просив покласти на відповідача.

У судовому засіданні прокурор позов підтримав, з підстав зазначених у ньому, наполягав на його задоволенні.

Фінансове управління Хорольської РДА, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував.

Суд, дослідивши надані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно зі ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» прокурор має право звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб.

За змістом ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.

Відповідно до ст. 93-1 КПК України, кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, стягуються судом при постановленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я, органу Міністерства фінансів України або прокурора. У разі, коли при постановленні вироку рішення про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, не було прийнято, стягнення їх провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом осіб, зазначених у частині першій цієї статті. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочинного діяння, в разі закриття кримінальної справи чи відмови у порушенні справи за обставин, передбачених пунктами 3, 6 частини першої статті 6, статтями 7, 7-2, 8, 9 і 10 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 61 ч. 4 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 21.12.2015 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 5 місяців.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, вказаний ворок суду набрав законної сили 20 січня 2016 року.

За таких обставин суд вважає, що вина відповідача у заподіянні потерпілому ОСОБА_2 тілесних ушкоджень є доведеною та доказуванню не підлягає.

Як вбачається з довідки Хорольської центральної районної лікарні ОСОБА_2 у зв'язку із завданням йому середньої тяжкості тілесних ушкоджень в період з 15.10.2015 року по 21.10.2015 року перебувала на стаціонарному лікування у вказаній лікувальній установі.

За інформацією фінансового управління Хорольської райдержадміністрації Хорольська центральна районна лікарня повністю утримується за рахунок коштів міського бюджету. Таким чином, витрати на лікування потерпілої відносяться до витрат міського бюджету м. Хорол.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року; термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні; до справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день; кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого; визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми витрат за місяць (в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Як вбачається з довідки Хорольської центральної районної лікарні на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 було затрачено 805 грн. 26 коп.

У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Згідно з вимогами п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України суд повинен вирішити, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при подачі до суду позову про відшкодування коштів, затрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, судовий збір складає 229,40 грн. і підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61, 88, 174, 212-215, ЦПК України, ст. 1206 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_1, на користь фінансового управління Хорольської районної державної адміністрації на р/р 0464 (код доходів 24060300 «інші надходження»), МФО: 831019, в УДКСУ в Хорольському районі Полтавської області витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 в сумі 805 (вісімсот пять) грн. 26 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 1 378 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Хорольський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: