Справа № 594/1098/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Зушман Г.І.

з участю секретаря Кушнір Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Панівецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,

суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом про визнання за кожною з них права власності на 2/7 частки домоволодіння, розташованого в с.Панівці по вул.Шевченка,72 Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцями за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3, яка померла 20 липня 2012 року. В обгрунтування позову посилаються на те, що при зверненні в державну нотаріальну контору з метою оформлення спадщини на вказане майно їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на майно, виданих на імя спадкодавця. Вказали, що спірне будинковолодіння станом на 15 квітня 1991 року відносилося до суспільної групи двір колгоспника і в ньому окрім них, проживали дідусь ОСОБА_4, бабуся ОСОБА_3, прабабуся - ОСОБА_5, батько ОСОБА_6 та мати ОСОБА_7 і являлися власниками цього будинковолодіння по 1/7 частині, однак не оформили правовстановлюючих документів.

Позивачка ОСОБА_1, яка є також представником позивачки ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, подавши суду позовну заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, викладені в позовній заяві позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не зявилася, подавши суду позовну заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, викладені в позовній заяві позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач, представник Панівецької сільської ради Борщівського району в судове засідання не зявився, від нього поступила письмова заява, в якій просить справу слухати у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, докази надані позивачами, суд встановив наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_9 державна нотаріальна контора 07 листопада 2016 року листом №1317/02-14 відмовила позивачкам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті 20 липня 2012 року ОСОБА_3 у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів виданих на імя ОСОБА_3 на майно, яке складається з:

- 1/7 частин домоволодіння, що знаходиться в с.Панівці, вул.Шевченка,27 Борщівського району Тернопільської області і що належали спадкодавцю особисто;

- 1/7 частин вказаного домоволодіння, що належало померлому 05 вересня 2001 року ОСОБА_4, спадкоємцем якого за законом була його дружина, ОСОБА_3, яка прийняла спадщину у встановлений законом строк, але не оформила своїх спадкових прав, померла;

- 1/7 частин цього ж домоволодіння, що належало померлій 17 січня 1999 року ОСОБА_5, спадкоємцем якої за законом був її син. ОСОБА_4, який прийняв спадщину у встановлений законом строк, але не оформив своїх спадкових прав, помер;

- 1/7 частин домоволодіння, що належало померлому 20 квітня 1998 року ОСОБА_10, спадкоємцем якого за законом був його батько, ОСОБА_4, який прийняв спадщину у встановлений законом строк, але не оформив своїх спадкових прав, помер.

Нотаріусом зазначено, що за даними ОСОБА_9 державної нотаріальної контори до майна померлої 20 липня 2012 року ОСОБА_3 заведено спадкову справу за № 22/2013 від 16 січня 2013 року на підставі заяви про прийняття спадщини від ОСОБА_2В та ОСОБА_1, які є спадкоємцями померлої на підставі заповіту посвідченого Панівецькою сільською радою 17 червня 2010 року за Р № 79. По даній справі ОСОБА_9 державною нотаріальною конторою свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

До майна померлого 1 вересня 2001 року ОСОБА_4 заведено спадкову справу за № 272 2003 від 31 квітня 2003 року на підставі заяви про видачу свідоцтва про право спадщину від ОСОБА_7. По даній справі 21 квітня 2003 року ОСОБА_9 державною нотаріальною конторою було видане свідоцтво про право на спадщину за законом за Р № 446 на право на земельну частку (пай), що знаходиться у колективній власності селянської спілки «Панівчанка», с.Панівці Борщівського району Тернопільської області, та земельну частку (пай), що знаходиться у колективній власної

селянської спілки «Панівчанка», с.Панівці Борщівського району Тернопільської

області на ім'я ОСОБА_3.

Відповідно до Інформаційної довідки по спадковій справі від 13 жовтня 2016 року 657/01-21, виданій Державним нотаріальним архівом Тернопільської області, до майна померлої 17 січня 1999 року ОСОБА_3 ОСОБА_9 державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за № 444 / 2000 від 18 липня 2000 року на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину від ОСОБА_4. По даній справі 18 липня 2000 року ОСОБА_9 державною нотаріальною конторою було видане свідоцтво про право на спадщину за законом за Р № 1009 на право на земельну частку (пай), що знаходиться у колективній власності селянської спілки «Панівчанка», с.Панівці Борщівського району Тернопільської області, на імя ОСОБА_4.

Відповідно до Інформаційної довідки по спадковій справі від 13 жовтня 2016 року , № 656/01-21, виданій Державним нотаріальним архівом Тернопільської області, до майна померлого 20 квітня 1998 року ОСОБА_10 ОСОБА_9 державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за № 446 / 2000 від 18 липня 2000 року на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину від ОСОБА_4. По даній справі 18 липня 2000 року ОСОБА_9 державною нотаріальною конторою було видане свідоцтво про право на спадщину за законом за Р № 1009 на право на земельну частку (пай), що знаходиться у колективній власності селянської спілки «Панівчанка», с.Панівці Борщівського району Тернопільської області, на імя ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З довідки Панівецької сільської ради від 15.11.2016 року №308/02-14 вбачається, що виконавчим комітетом ОСОБА_9 районної ради депутатів трудящих від 11 червня 1970 року ОСОБА_10 видано свідоцтво на забудову індивідуальної садиби.

Рішенням Панівецької сільської ради від 19 грудня 1997 року ОСОБА_4 передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,85 га, з яких 0,25 га для обслуговування житлового будинку.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виготовленої СПД ФОП ОСОБА_11 20 жовтня 2016 року, інвентаризаційна вартість будинковолодіння, що знаходиться в с.Панівці по вул.Шевченка,72 Борщівського району Тернопільської області становить 220 887, 00 грн., житловий будинок та господарські будівлі побудовано в 1972-1989 роках.

Згідно довідки Панівецької сільської ради від 02.11.2016 року № 297/02-14 та доданих до матеріалів справи копій особового рахунку з погосподарських книг Панівецької сільської ради за 1986-1990 р.р., 1991-1995 рр., в колгоспному дворі, що знаходиться в с.Панівці по вул.Шевченка, 19 Борщівського району Тернопільської області, у якому станом на 15 квітня 1991 року членами двору були: ОСОБА_4 голова двору, його дружина ОСОБА_3, мати ОСОБА_5, син- Ткачук В.М., невістка ОСОБА_3 та внуки ОСОБА_1 і ОСОБА_2

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Отже, бувшим членам колгоспного двору ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_3 та позивачкам ОСОБА_1 і ОСОБА_2В належало право власності на спірне будинковолодіння по 1/7 частині кожному.

20 квітня 1998 року в с.Панівці помер ОСОБА_10 (свідоцтво про смерть серії І-ИД №006470), спадкоємцем якого за законом був його батько, ОСОБА_4, який прийняв спадщину у встановлений законом строк, але не оформив своїх спадкових прав, помер, що підтверджується листом державного нотаріуса від 07 листопада 2016 року №1317/02-14.

17 січня 1999 року в с.Панівці померла ОСОБА_5 ( свідоцтво про смерть серії І-ИД № 088681), спадкоємцем якої за законом був її син ОСОБА_4, який прийняв спадщину у встановлений законом строк, але не оформив своїх спадкових прав, помер, що підтверджується листом державного нотаріуса від 07 листопада 2016 року №1317/02-14.

05 вересня 2001 року в с.Панівці помер ОСОБА_4 ( свідоцтво про смерть серії І-ИД №124045), спадкоємцем якого за законом була його дружина, ОСОБА_3, яка прийняла спадщину у встановлений законом строк, але не оформила своїх спадкових прав, померла, що підтверджується листом державного нотаріуса від 07 листопада 2016 року №1317/02-14.

Отже ОСОБА_3, окрім належної їй, як бувшому члену колгоспного двору, 1/7 частки домоволодіння, розташованого в с.Панівці по вул.Шевченка,72 Борщівського району належали також як спадкоємцю першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 3/7 частини спірного домоволодіння, на які вона не оформила своїх спадкових прав.

17 червня 2010 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Панівецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за № 79, яким все належне їй на день смерті майно заповіла онукам позивачкам ОСОБА_1 та ОСОБА_12 в рівних частинах. Земельні частки (паї) в розмірі 1,14 га та 1,12 га заповіла ОСОБА_1, земельну частку (пай) в розмірі 1,16 га заповіла ОСОБА_12 Заповіт на день смерті спадкодавця не змінений і не скасований.

Позивачка ОСОБА_2 змінила дівоче прізвище «Ткачук» на прізвище чоловіка «Безпятіна», зареєструвавши шлюб 21 липня 2012 року з ОСОБА_13, про що складено відповідний актовий запис за №425 ( свідоцтво про укладення шлюбу серії І-БВ №104383).

20 липня 2012 року в с.Панівці померла ОСОБА_3 ( свідоцтво про смерть серії І-ИД №142521), спадкоємцем якої за заповітом є позивачки, які прийняли спадщину у встановлений законом строк, що підтверджується листом державного нотаріуса від 07 листопада 2016 року №1317/02-14 та довідкою Панівецької сільської ради від 15 листопада 2016 року № 309/02-14.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивачки, як спадкоємці за заповітом, прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 і частка кожної з них складається із 2/7 частин спірного домоволодіння.

З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати за кожною з позивачок право власності на 2/7 частини домоволодіння, розташованого в с.Панівці по вул.Шевченка,72, Борщівського району Тернопільської області, що належали померлій 20 липня 2012 року ОСОБА_3, як за спадкоємцями за заповітом.

На підставі ст.ст. 392, 1216, 1218, 1223 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на 2/7 частини домоволодіння, розташованого в с.Панівці по вул.Шевченка, 72 Борщівського району Тернопільської області, що належали померлій 20 липня 2012 року ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на 2/7 частини домоволодіння, розташованого в с.Панівці по вул.Шевченка, 72 Борщівського району Тернопільської області, що належали померлій 20 липня 2012 року ОСОБА_3.

Судові витрати по справі покласти на сторони в межах, в яких вони їх понесли.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення в той же строк з дня отримання його копії, через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: