Справа №705/1413/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2016 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Шевчук Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно , мотивуючи своє звернення тим, що не може прийняти спадщину на земельну ділянку, в зв?язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. В позові позивач зазначив, що 29 липня 2008 року померла його дружина ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 094106 від 30.07.2008 року. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді будинку з надвірними спорудами , грошові заощадження та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області. У відповідності до ст.1263 ЦК України він прийняв цю спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори , але через відсутність коштів не міг оформити її на себе належним чином. 19 червня 2015 року через свого довірителя він звернувся до нотконтори з заявою про оформлення спадщини , зокрема земельної ділянки , але йому в цьому було відмовлено по тій причині , що він не надав витяг з державного земельного кадастру про відсутність обмежень на дану земельну ділянку. Згідно листа Управління Держземагенства в Уманському районі за № 29-23-0.3-5254/2-15 від 09.06.2015 року , дані про цю земельну ділянку, що належить дружині не внесені до Державного реєстру земель. Про те, що необхідно провести державну реєстрацію земельної ділянки , ні він, ні дружина, не знали, а на даний час це зробити не можливо , оскільки заяву про державну реєстрацію повинен подати тільки власник земельної ділянки, а власник його дружина, померла. На даний час він, будучи фактичним власником спадкового майна, не може стати його юридичним власником , а тому за вирішенням цього питання він змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Факт належності даної земельної ділянки його покійній дружині підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ- ЧР № 017815, який було видано 01 квітня 2003 року на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради народних депутатів № 6-1 від 13.11.2002 року . Вказаний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 64, цей факт також підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки , в якому зазначено , що земельна ділянка площею 2,9601 кв.м, яка знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Уманського району , належить на праві особистої власності ОСОБА_4 У витягу також зазначена ціна цієї земельної ділянки -99776,31 грн. За таких обставин, позивач, просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,9601 кв.м, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Уманського району для ведення особистого селянського господарства вартістю 99778,31 грн., як на спадкове майно по закону після смерті його дружини , ОСОБА_4, яка померла 29 липня 2008 року.

В судове засідання позивач не зявився. Представник позивача за дорученням подала, на адресу суду, заяву в якій вказала, що просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області в судове засідання, не зявився. На адресу суду, надійшла письмова заява, в якій вказано, що відповідач проти задоволення позову не заперечує, просить справу розглядати у відсутності представника сільської ради.

Суд, беручи до уваги процесуальну позицію сторін по справі, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

29 липня 2008 року померла ОСОБА_4 ( свідоцтво про смерть серії І-СР № 094106 від 30.07.208 року, а.с.- 6). Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 2,9601 кв.м, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області надана для ведення особистого селянського господарства вартістю 99 778,31 грн., яка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_3 сільською радою Уманського району Черкаської області серії ІІІ- ЧР № 017815 виданий 01 квітня 2003 року .

Згідно відповіді державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 № 124 /02-14 від 29.02.2016 року заведена спадкова справа № 68 за 2009 рік після смерті ОСОБА_4 , яка померла 29 липня 2008 року . Спадкоємицею є чоловік померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_2 ( а.с. 18 -26) .

У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст.. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина , її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави (ст.. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст. 21). В статті 13 визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією . Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст.14).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно із ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців), до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.2 « Прикінцевих та перехідних положень ЗУ « Про державний земельний кадастр » земельні ділянки, право власності ( користування ) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ) до інших осіб ( спадкоємців ).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування » відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і право чинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або право чинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень», від 01.07.2004 року передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. В ст.331 ЦК України зазначено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню

За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для неприйняття визнання позову не встановлено.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 208, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно після померлої ОСОБА_4 , яка померла 29 липня 2008 року, а саме: земельну ділянку площею 2,9601 кв.м , яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області, надану для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акту на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_3 сільською радою Уманського району Черкаської області серії ІІІ- ЧР № 017815, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 64.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно: Суддя: