У х в а л а

іменем україни

21 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,

Карпенко С.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 др. Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» про стягнення не донарахованої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 08 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» (далі - ДП «Завод імені В.О. Малишева»), в якому просив стягнути з відповідача недонараховану заробітну плату у сумі 3 178 грн 71 коп. та середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку за період з 10 червня 2015 року по 22 липня 2015 року у загальній сумі 19 913 грн 43 коп.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 листопада 2015 року, у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ДП «Завод імені В.О. Малишева» про стягнення недонарахованої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування оскаржуваних ухвал судів попередніх інстанцій із направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що у червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просив стягнути з ДП «Завод імені В.О. Малишева» на його користь не донараховану заробітну плату за період із 16 квітня 2014 року по 15 травня 2015 року у сумі 7 809 грн 12 коп., компенсацію за порушення строків виплати заробітної плати, середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку за період з 09 червня 2015 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 16 червня 2015 року відкрито провадження за вказаною справою № 642/5107/15-ц та справу призначено у судове засідання.

Під час розгляду справи № 642/5107/15-ц в судовому засіданні від 19 серпня 2015 року ОСОБА_2 подав до суду уточнену позовну заяву, в якій просив стягнути з ДП «Завод імені В.О. Малишева» на його користь недонараховану заробітну плату у сумі 21 878 грн 25 коп. та середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку за період з 10 червня 2015 року в загальній сумі 20 157 грн 60 коп.

У справі, яка є предметом переглядом, ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача недонараховану заробітну плату у сумі 3 178 грн 71 коп. та середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку за період з 10 червня 2015 року по 22 липня 2015 року у загальній сумі 19 913 грн 43 коп.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, у справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій, встановивши, що позивачем у двох справах заявлені вимоги до одного і того ж відповідача, про один і той же предмет спору і з тих самих підстав, відповідно до наведеної норми процесуального права дійшли правильних висновків про відмову у відкритті провадження у цій справі, позовна заява по якій надійшла до суду після відкриття провадження в тотожній справі.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 08 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: Т.Л. Ізмайлова

С.О. Карпенко