Рішення

Іменем України

Справа № 712/1654/16-ц

Провадження 2/712/876/16

30 травня 2016 року Соснівський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді Марцішевської О.М.

при секретарі Вдовенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Авто Просто» про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що між ним та ТОВ «Авто Просто» 15.08.2010 року була укладена Угода № 0323789 з Додатками 1 та 2, предметом якої є надання Учаснику послуг, спрямованих на придбання автомобіля ЗАЗ Ланос вартістю 70720 грн. Позивач на виконання зобовязань, передбачених Угодою сплатив вступний внесок та щомісячні обовязкові платежі в загальній сумі 49 305,53 грн. За результатами асигнаційного акту від 28.11.2012 року позивачу було надано право на отримання автомобіля. Вважаючи, що відповідач здійснює нечесну підприємницьку діяльність, позивач 12.04.2013 року звернувся до ТОВ «Авто Просто» з вимогою про розірвання договору та повернення сплачених коштів, однак до даного часу кошти відповідачем не повернуті. Рішенням Апеляційного суду Черкаської області рішення Соснівького районного суду від 27.06.2014 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1про визнання угоди від 156.08.2010р. недійсною та стягнення коштів. 11.02.2015 року позивач звернувся зі скаргою з приводу діяльності відповідача до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, якою розяснено право звернутись до суду. Просить суд стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 32590,18 грн. чистих внесків та інфляційні витрати в сумі 7495,74 грн. за період прострочення грошового зобов'язання з їх поверненя.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 .М.В. позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити. Вказував, що зміст умов договору про повернення при розірвання договору чистих внесків у порядку черговості не свідчить про те, що їх повернення може мати місце через невизначений та тривалий час. Згідно з Ліцензійними умовами провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, затверджених розпорядженням Держфінпослуг № 1676 від 09.10.2012р. відповідач після розірвання угоди про придбання автомобіля повинен був повернути чисті внески не пізніше, ніж через 2 роки з моменту розірвання 15.10.2013р., також на підставі ст.625 ЦК України відповідачем підлягають сплаті інфляційні втрати за період прострочення грошового зобовязання. Вказував, що не зважаючи на те, що договір між сторонами був укладений до затвердження зазначених Ліцензійних умов на підставі Закону «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг», відповідач після набрання чинності цим Законом у 2012 року був зобовязаний привести свою господарську діяльність у відповідності до його вимог.

Представник відповідача ОСОБА_3 в ході розгляду справи позов не визнав, вказував на те, що умовами укладеної між сторонами угоди передбачено, що згідно умов укладеної сторонами угоди у випадку її розірвання чисті внески за вирахуванням відступного підлягають поверненню позивачу в порядку черговості, після повернення відповідача учасникам, які раніше позивача розірвали угоди. Детальний опис такого порядку сторонами був узгоджений при підписанні угод. Факт підписання угоди позивачем свідчить про розуміння та погодження з усіма визначеними умовами та змістом Угоди та додатків до неї. У квітні 2013 року позивач звернувся до відповідача з заявою про розірвання Угоди, 15.05.2013 року йому була надіслана відповідь, в якій відповідачем підтверджувалося розірвання Угоди та повідомлено, що поверненню підлягають чисті внески розраховані у відповідності до положень п.13.3 ст.13 Додатка №2, а саме сплачені чисті внески будуть повертатися із Фонду для повернення коштів, що складає 5% від загальної суми, яка надходить щомісяця до Фонду. Тому вимоги позивача вважає безпідставними, так як угодою передбачено порядок повернення коштів у відповідності до положень ст.13 Додатку № 2 до Угоди ТОВ «Авто Просто» здійнює повернення чистих внесків згідно п.13.4 та 13.5 ст.13 Додатку № 2, та після накопичення необхідної суми коштів у фонді для повернення коштів у порядку черговості. Після набрання 09.01.2012р. законної сили Законом «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» відповідачем приведено свою діяльність у відповідність до його вимог шляхом отримання ліцензії після прийняття на виконання вказаного Закону розпорядження Держфінпослуг № 1676 від 09.10.2012р. «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах». Разом з тим, оскільки закон не має зворотної сили, вказані ліцензійні умови не поширюються на правовідносини між сторонами за угодою від 15.08.2010р. Просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобовязання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобовязання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобовязанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом установлено, що між та ТОВ «Авто Просто» 15.08.2010 року укладено Угоду № 0323789, предметом якої є надання Учаснику послуг, спрямованих на придбання автомобіля вартістю 70720 грн.

Відповідно до ст. 907 ЦК України, порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін.

Статтею 13 додатку № 2 до угоди сторони чітко визначили порядок і наслідки її розірвання, пріоритети, яких дотримується відповідач при повернені коштів.

Відповідно до п. 13.4.1. ст. 13 додатку № 2 до угоди в першу чергу повертаються кошти учаснику, який розірвав угоду внаслідок настання наступних непередбачених обставин, що виникли під час дії угоди: отримання ним інвалідності або смерті свого подружжя, або набуття учасником статусу безробітного. За підтверджених обставин згідно з цим пунктом, учаснику повертаються сплачені чисті внески без вирахування відступного.

Відповідно до підп. 13.4.2 п. 13.4 ст. 13 додатку № 2 у наступну чергу повертаються чисті внески тим учасникам, які розірвали Угоду, не посилаючись на обставини, викладені в попередньому пункті. При цьому, пріоритет у групі надається тому учаснику, який першим подав письмову заяву про розірвання угоди, а в разі, коли такі заяви було подано одночасно кількома учасниками, пріоритет надається учаснику, номер угоди якого; є меншим.

12.04.2013 року позивач звернувся до відповідача з заявою про розірвання угоди № 0323789 та повернення коштів.

Згідно пояснень сторін, ТОВ «Авто Просто» у відповіді від 15.05.2013р. підтверджено розірвання договору та повідомлено про те, що поверненню підлягають чисті внески, за вирахуванням відступного за відмову від Угоди у розмірі 2 (двох) цілих чистих внесків, які будуть повертатись позивачу у порядку черговості із фонду для повернення коштів.

Відповідно до довідки від 17.03.2016р. ТОВ «Авто Просто» у групі № 1068, до якої входить учасник № 35 ОСОБА_1 розірвано 67 угод, за якими підлягають поверненю чисті внески. До повернення чистих внесків ОСОБА_1 ТОВ «Авто Просто» має повернути чисті внески 11 учасникам системи, Угоди з якими було розірвано раніше, ніж з позивачем.

Таким чином, як вбачається із п. 13.4. ст. 13 додатку № 2 укладеної між сторонами угоди, кошти повертаються в порядку, що побудована на принципі черговості. З цими умовами під час укладення угоди позивач був ознайомлений та заперечень щодо їх змісту не мав. Отже, такі умови договору є результатом домовленості сторін, що відповідає п. 3 ст. 3 ЦК України.

Доводи позивача щодо посилання на Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах суд важає такими, що не обґрунтовують позовні вимоги, виходячи з такого.

09 січня 2012 року набрав чинності Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», згідно з яким фінансові установи зобов'язані протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність у відповідність із вимогами цього Закону. Спеціально уповноважений орган виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг зобов'язано у шестимісячний строк з дня опублікування цього Закону розробити та затвердити ліцензійні умови здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

12 листопада 2012 року набуло чинності розпорядження Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 09 жовтня 2012 року № 1676 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах».

15 січня 2013 року після набрання чинності вказаного розпорядження ТОВ «Авто Просто» для приведення діяльності у відповідності до вимог закону була отримана ліцензія на право надання фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів в групах.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 5 ЦК України закон зворотної сили не має, а розпорядження про затвердження Ліцензійних умов набуло чинності лише 12 листопада 2012 року, суд вважає обґрунтованими на законі заперечення відповідача щодо того, що ці умови не поширюються на правовідносини між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1 за угодою від 15.08.2010р., які виникли до набрання чинності Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Таким чином, суд приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позову, оскільки відсутні докази ухилення відповідача від виконання своїх договірних зобовязань після розірвання угоди з огляду на те, що позивача було повідомлено про черговість повернення йому коштів в рамках погоджених позивачем умов угоди між сторонами.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212 , ст.ст.16, 651, 653, 907 ЦК України, Законом Про захист прав споживачів, Закону України "Про фінансові послуги та державного регулювання ринків фінансових послуг",

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Авто Просто» про стягнення коштів.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції в 10-ти денний строк з моменту проголошення, особами, які брали участь в розгляді справи та не були присутні під час проголошення рішення - з моменту отримання його копії.

ГОЛОВУЮЧИЙ