Справа №560/180/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі Катюха К.В.,

за участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

Позивач за первісним позовом ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 та просить визнати за ним право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Червоне по вул.Центральна,17 Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 27 січня 2016 року, як за спадкоємцем за заповітом після смерті його батька ОСОБА_4, померлого 20 червня 2013 року.

Свої вимоги позивач за первісним позовом ОСОБА_2 мотивує тим, що його батько ОСОБА_4 за життя мав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Червоне по вул.Центральна,17 Дубровицького району Рівненської області. 20 червня 2013 року батько помер. За життя батько залишив заповіт, згідно якого заповів йому все його майно. Отже, він є єдиним спадкоємцем за заповітом. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину він не зміг, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлому.

У свою чергу, відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 та просить визнати за нею право власності на домоволодіння, яке знаходиться по вул.Центральна,17 в с.Червоне Дубровицького району Рівненської області і складається із садибного (індивідуального) житлового будинку 1948 року забудови, загальною площею 45,1 м.кв. (з яких житлова - 21,9 м.кв., допоміжна - 16,4 м.кв.) надвірних будівель і споруд, вартість якого становить 50034 грн., в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері ОСОБА_5, яка померла 12 травня 2012 року.

Свої вимоги позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 мотивує тим, що 12 травня 2012 року померла її мати ОСОБА_5, яка була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, через прояви агресії та застосування по відношенню до матері фізичного насилля чоловіком, тобто її батьком, мати змушена була фактично проживати у її будинку АДРЕСА_1. Після смерті матері ОСОБА_5 відкрилась спадщина на домоволодіння, що знаходиться в с.Червоне по вул.Центральна,17 Дубровицького району. Право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по вул.Центральна,17 в с.Червоне Дубровицького району документально ніким з батьків не оформлялось, відтак свідоцтво про право власності на нерухоме майно не видавалось. Належність вказаного домоволодіння матері підтверджується даними по господарського обліку. На випадок своєї смерті, мати 04 січня 2012 року залишила заповіт, яким заповіла їй все належне майно. Вказаний заповіт на день смерті спадкодавця не був зміненим чи скасованим. Факт прийняття спадщини після смерті матері підтверджується наявною у неї в розпорядженні ощадної книжки, виданої на імя ОСОБА_5 Оформити право на спадщину на належне її матері нерухоме майно вона не мала обєктивної можливості, оскільки не могла виготовити технічну документацію (технічний паспорт на будинок) у звязку із відсутністю доступу до спадкового майна через ставлення її батька до неї. Після смерті батька ОСОБА_4, її брат ОСОБА_2, який на даний час вважає себе єдиним спадкоємцем житлового будинку, також обмежує її в доступі до спадкового майна.

Ухвалою суду від 04 травня 2016 року зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом об'єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

У судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_2 та його представник - адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали та просили задоволити у повному обсязі. Зустрічний позов не визнали, пояснивши тим, що відповідач за первісним позовом ОСОБА_3, яка є позивачем за зустрічним позовом, пропустила строки для прийняття спадщини, оскільки протягом строку, встановленого Цивільним кодексом України, не подала заяву про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті своєї матері, а тому, відповідно, вважається такою, що не прийняла її.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала. Позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала у повному обсязі.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку що первісний позов слід задоволити , а у задоволені зустрічного позову відмовити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що в оформленні права власності на спадковий будинок приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу, як ОСОБА_2, так і ОСОБА_3 було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на нього.

Вказана обставина підтверджується довідками приватного нотаріуса Дубровицького районного нотаріального округу №68/01-09 від 22.02.2016 року та №153/01-09 від 12.04.2016 року (а.с.17, 47).

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №123799 (а.с.46) ОСОБА_5 померла 12.05.2012 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №8.

Із свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії І-ГЮ №142612 (а.с.4) вбачається, що останній помер 20.06.2013 року, про що складено відповідний актовий запис за №15.

Як після смерті ОСОБА_5, так і після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцям на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з їх смертю.

Спадковий житловий будинок, що знаходиться по вул.Центральна,17 в с.Червоне Дубровицького району рахувався за ОСОБА_5 в період з 01.01.1947 року по 31.12.1953 року, що підтверджується довідкою від 27.04.2016 року №424, виданої виконкомом Мочулищенської сільської ради (а.с.52).

Як вбачається із заповіту, посвідченого 04.01.2012 року (а.с.45) ОСОБА_5 все своє майно заповіла дочці ОСОБА_3

Згідно ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець протягом шести місяців, з часу відкриття спадщини, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Однак, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_3 після смерті матері ОСОБА_5 до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на спадковий житловий будинок не зверталася і свідоцтво про право на спадщину за заповітом не отримувала.

Частиною 1 ст.1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Суд не бере до уваги вказану ОСОБА_3 обставину про те, що вона постійно проживала з матір'ю та вела з нею спільне господарство, оскільки як сама зазначила у зустрічному позові та підтвердила у судовому засіданні, що мати ОСОБА_5 періодично проживала у неї в будинку, який належить їй на праві спільної сумісної власності та знаходиться в АДРЕСА_2, тобто в будинку по вул.Центральна,17 в с.Червоне ОСОБА_3 не проживала та не вела з померлою спільне господарство.

Крім того, в судовому засіданні не знайшло підтвердження і те, що померлий ОСОБА_4 чинив перешкоди дочці ОСОБА_3 в доступі до будинку, що знаходиться по вул.Центральна,17 в с.Червоне Дубровицького району.

Показами допитаних у судовому засіданні свідків встановлено, що поховання матері сторін ОСОБА_5 провели із спірного будинку.

На відміну від встановлених обставин, ОСОБА_2, згідно довідки від 01.02.2016 року №142 виданої виконкомом Мочулищенською сільською радою (а.с.14), без реєстрації проживав з батьком ОСОБА_4 в його будинку, розташованому в с.Червоне по вул.Центральна,17 Дубровицького району та продовжує проживати після його смерті, про що не заперечує відповідач за первісним позовом.

Згідно виписки з погосподарської книги, виданої 01.02.2016 року Мочулищенською сільською радою (а.с.12) в погосподарській книзі №4 особовий рахунок №0254 будинок №17 по вул.Центральна в с.Червоне рахується за ОСОБА_4 з січня місяця 1961 року по день смерті.

Даний факт підтверджується також наявною у матеріалах справи довідкою від 07.06.2016 року №581 виданою виконкомом Мочулищенської сільської ради.

Згідно п.1.1 Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах від 11.05.2005 року за №487/10767, здебільшого голова домогосподарства є власником житлового будинку і/або земельної ділянки.

Однак, процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 року №703.

Постановою Кабінету Міністрів від 05.08.1992 року №449 встановлено, що порядок прийняття в експлуатацію об'єктів недержавного замовлення визначається Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за погодженням з Держбудом.

Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності.

У відповідності до ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок збудований в 1948 році, і цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок.

У зв'язку з викладеним, ОСОБА_4 набув право власності на житловий будинок №17 по вул.Центральна в с.Червоне, хоча і не здійснив його державної реєстрації.

В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за ОСОБА_4 є неможливою, оскільки його цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено ст.ст.25, 346 ЦК України.

Як вбачається із заповіту, посвідченого 05.05.2011 року (а.с.5) ОСОБА_4 все своє майно заповів сину ОСОБА_2.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

За таких підстав, суд переконується в тому, що ОСОБА_2, згідно норм спадкового права, став власником спадкового майна померлого ОСОБА_4 і набув права власності на нього.

Оскільки ОСОБА_3 на час відкриття спадщини не проживала постійно з спадкодавцем ОСОБА_5 в будинку №17 по вул.Центральна в с.Червоне Дубровицького району та не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після її смерті, а тому, згідно ст.1272 ЦК України, вважається такою, що не прийняла її.

Зважаючи на викладене, суд рахує, що первісний позов слід задоволити, а у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Керуючись ст.ст.328, 346, 392, 1216, 1269, 1272, 1296 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Червоне по вул.Центральна,17 Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 27 січня 2016 року, як за спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 20 червня 2013 року.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом відмовити за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_6