Справа № 135/449/16-ц
Провадження у справі № 2/135/59/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря Білодіда П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ладижині Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Ладижинського міського суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, з 2000 року по травень 2005 року вона проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу, у них з відповідачем народилась спільна дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З серпня 2015 року відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання їхньої дитини, тому позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Окрім того, вказує на те, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу, оскільки працює в КП «Ладжитлосервіс» та отримує стабільний заробіток, та має можливість утримувати неповнолітнього сина а тому позивач, просила на свою користь стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, а також стягнути з відповідача на її користь понесені нею під час розгляду справи судові витрати, зокрема, витрати по оплаті правових послуг.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги змінила, просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмір 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку та просила стягнути з відповідача на свою користь понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, змінені позовні вимоги у розмір 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку та понесені позивачем витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн. визнав у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Ураховуючи те, що сторони скористались своїми правами, що передбачені ч.2 ст.158 ЦПК України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами дійшов до наступного висновку.

На підставі ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; кошти на утримання дитини можуть присуджуватись у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі; частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі).

Згідно із ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Судом встановлено, що у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1, яке видане 08.10.2002 Ладижинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області, батьком якого згідно свідоцтва про народження дитини, є відповідач (а.с. 5).

Сторонами спору було визнано ту обставину, що їх спільна дитина проживає біля матері, а також те, що матеріальної допомоги, яку у добровільному порядку на утримання дитини відповідач надає не достатньо, а відтак у розумінні правил ст.61 ЦПК України такі обставини доказуванню не підлягає.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, визначені ч. 1 ст. 182 СК України, приходить до висновку, що ОСОБА_2 спроможний виплачувати аліменти на утримання дитини у частці від його заробітку (доходу), що становить 1/6, але не менше 30 % встановленого законодавцем прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, який був запропонований позивачем та на який погодився відповідач.

Крім того, відповідач позов визнав.

На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до положень ст.367 ЦПК України, суд допускає до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір , від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду.

Вирішуючи питання судових витрат, суд керується нормами ст.88 ЦПК України, а тому стягує із відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати .

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи 16 лютого 2016 року між адвокатом Клименко І.Ф, що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 480 від 20 березня 2006 року і ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до прибуткового касового ордера №30 ОСОБА_1 сплатила 1000 грн. за надання правових послуг згідно договору від 16 лютого 2016 року.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що стягненню на користь позивача підлягають судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 551 грн 20 коп, а також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення на його користь витрат на правову допомогу, яку надавав позивачу адвокат Клименко І.Ф. згідно договору від 16 лютого 2016 року у розмірі 1000 грн.

На підставі ст.ст. 80, 180, 181,182, 183 СК України, керуючись ст.ст. 88, 209, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10 лютого 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 551 грн 20 коп. судового збору та витрати на правову допомогу, надану адвокатом у розмірі 1000 грн.

Допустити рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: