Справа № 367/2115/14-ц Головуючий у І інстанції Кухленко Д. С.
Провадження № 22-ц/780/514/16 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 16.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

16 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Голуб С.А.,

суддів: Верланова С.М., Приходька К.П.,

за участі секретаря: Дрозда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 06 жовтня 2015 року у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю « Даском» на дії державного виконавця, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014р. ТОВ «Даском» звернувся до суду зі скаргою посилаючись на те, що державним виконавцем не було належним чином повідомлено ТОВ «Даском» про відкриття виконавчого провадження. Крім того, державний виконавець порушив вимоги ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», а саме проведення виконавчих дій протягом 6 (шести) місяців з моменту відкриття виконавчого провадження. Зазначає, що згідно листа ПАТ «КБ «Експобанк» від 07.05.2013 р., державному виконавцю було відомо про наявність у власності ТОВ «Даском» майна, яке є предметом іпотеки і знаходиться під забороною на відчуження.

Крім того, ТОВ «Даском» вважає, що державний виконавець порушив ч. 2 ст. 30 та п.п. 2, 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки провів опис та наклав арешт зі встановленням обмеження права користування майном, яке належить ТОВ «Даском», а саме будівлі складу бланків та квитків (в літері Б) загальною площею 2 678,30 кв. м., за адресою: м. Київ, Залізничне шосе, 2-А, про що склав відповідний акт від 04.09.2013 р., яке знаходилось в іпотеці у ПАТ «КБ»Експобанк» і державному виконавцю про це було відомо.

07.02.2014 р. Державна виконавча служба України уклала із ПП «Нива - В.Ш.» договір №14/1 про надання послуг по організації і проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна і 11.03.2014 р. ПП «Нива - В.Ш.» провело прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна. Переможцем торгів було об'явлено - ПАТ «КБ «Експобанк».

На підставі Протоколу проведення прилюдних торгів №14/1/44, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВСУ видано Акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки №202/14, який 11.03.2014 р. затверджений начальником відділу примусового виконання рішень ДВСУ.

З врахуванням наведеного, заявник вважав, що посадовими особами Державної виконавчої служби України, в ході виконавчого провадження було звернуто стягнення на предмет іпотеки та реалізовано з порушенням чинного законодавства, а тому просив суд:

1) визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Семко Б.О. щодо продовження вчинення виконавчих дій з виконання виконавчого листа від 13.02.2013 р. №1013/8999/2012, виданого Ірпінським міським судом Київської області після встановленого законодавством закінчення шестимісячного строку з дня відкриття виконавчого провадження;

2) визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Семко Б.О. щодо звернення стягнення на майно будівлі складу бланків та квитків (літера Б), загальною площею 2 678,30 кв. м., яка знаходиться за адресою: м. Київ, Залізничне шосе, 2-А, яке є предметом іпотеки, зокрема опису і арешту цього майна, складання відповідного Акту від 31.10.2013 р. і винесення Постанови від 25.01.2014 р. ВП №36920134;

3) визнати неправомірними дії заступника Голови Державної виконавчої служби України Герасимюка М.В. щодо укладання з приватним підприємством «НИВА - В.Ш.» Договору від 07.02.2014 р. № 14/1 про надання послуг по організації і проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна (предмета іпотеки) будівлі складу бланків та квитків (в літері Б), загальною площею 2 678,30 кв. м., яка знаходиться за адресою: м. Київ, Залізничне шосе, 2-А;

4) визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Юхименко О.С. щодо складання та видання Акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки ( будівлі складу бланків та квитків (літера Б), загальною площею 2 678,30 кв. м., яка знаходиться за адресою: м. Київ, Залізничне шосе, 2-А, від 11.03.2014 р. №202/14;

5) визнати неправомірними дії начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Клименка О. С. щодо затвердження Акту державного виконавця Юхименко О.С. про реалізацію предмета іпотеки будівлі складу бланків та квитків (літера Б), загальною площею 2 678,30 кв. м., яка знаходиться за адресою: м. Київ, Залізничне шосе, 2-А від 11.03.2014 р. №202/14;

6) скасувати результати виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 1013/8999/2012 від 13.02.2013 р., виданого Ірпінським міським судом Київської області, зокрема: Акт опису і арешту майна від 04.09.2013 р. ВП №36920134; Постанову від 25.01.2014 р. ВП №36920134 про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження; Акт державного виконавця Юхименко О.С. про реалізацію предмета іпотеки від 11.03.2014 р. № 202/14;

7) зобов'язати Державну виконавчу службу України повернути виконавчий лист №1013/8999/2012, виданий Ірпінським міським судом Київської області 13.02.2013 р. стягувачу у зв'язку із закінченням строку проведення виконавчих дій та відсутності майна у боржника за рахунок якого можна було б задовольнити вимоги стягувача.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 06 жовтня 2015 року скарга ТОВ « Даском» задоволена.

Не погоджуючись з такою ухвалою Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Обґрунтовуючи своє право на апеляційне оскарження ухвали суду, Департамент державної виконавчої служби міністерства юстиції України послався на те, що Постановою КМ України від 21.01.2015 р. № 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої системи юстиції» ліквідовано Державну виконавчу службу України. На підставі положень ст.. 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», Положення про Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та ст.. 37 ЦПК України просив замінити суб»єкт оскарження - Державну виконавчу службу України на Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження надсилалась на адресу боржнику рекомендованим листом з повідомлення про вручення. Однак лист повернувся з відміткою про відсутність вказаного підприємства за вказаною адресою.

Крім того, в апеляційній скарзі Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України посилається на те, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не прийняв до уваги постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», в якій роз'яснено, що дії державного виконавця, пов'язані з реалізацією арештованого майна, є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків інших осіб (не сторін виконавчого провадження), до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред'явлення цими особами позову, у зв'язку з чим у цій частині скаргу на дії державного виконавця суд ухвалою залишає без розгляду і роз'яснює заявникові можливість вирішення спору в позовному провадженні.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі суд зобов'язав Державну виконавчу службу України повернути стягувачу виконавчий лист у зв'язку із закінченням строку проведення виконавчих дій та відсутності майна у боржника за рахунок якого можна було б задовольнити вимоги стягувача. Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звертає увагу на те, що жоден з державних органів ( в тому числі суд) не вправі зобов'язувати державного виконавця вчиняти дії, вчинення яких передбачено не законодавчому рівні

На підставі викладеного скаржник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги.

Також на ухвалу суду апеляційну скаргу подало Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк». В доводах апеляційної скарги зазначає, що справа була розглянута без повідомлення та участі стягувача - ПАТ «КБ»Експобанк». Ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги ТОВ «Даском».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Ірпінського міського суду від 13.12.2013 р. стягнуто із ОСОБА_6, ТОВ «Даском» солідарно на користь ПАТ «КБ «Експобанк» заборгованість за договором кредитної лінії №01/07 від 19.01.2007 р. в сумі 4 471 499,85 дол. США і 13 865 002,64 грн.

07.03.2013 р. державним виконавцем - Семко Б.О. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №36920134 згідно виконавчого листа №1013/8999/2012, виданого Ірпінським міським судом Київської області від 13.02.2013 р.

31.10.2013 р. державним виконавцем - Семко Б.О. була винесена постанова про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. На підставі вказаної постанови ТОВ «Консалтинговий центр «Маркон» підготувало висновок про вартість майна - об'єкта незавершеного будівництва реконструкції будівлі складу бланків та квитків (літера Б) під офісний центр, за адресою: м. Київ, Залізничне шосе, 2-А.

25.01.2014 р. старшим державним виконавцем - Семко Б.О. була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно зазначеної постанови було накладено арешт на об'єкт нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, Залізничне шосе, 2-А, й належить ТОВ «Даском».

07.02.2014 р. Державна виконавча служба України в особі заступника Голови Державної виконавчої служби України Герасимюка М.В. та ПП «Нива - В.Ш.» уклали договір про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки).

Згідно протоколу №14/1/44 від 11.03.2014 р., складеного ПП «Нива - В.Ш.» про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ТОВ «Даском», переможцем прилюдних торгів стало ПАТ «КБ «Експобанк».

11.03.2014 р. державним виконавцем - Юхименко О.С. складено Акт №202/14 про реалізацію предмета іпотеки на підставі протоколу №14/1/44 від 11.03.2014 р., складеного ПП «Нива - В.Ш.».

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не було надано суду фактичних доказів того, що відповідно до приписів статті 31 Закону України «Про виконавче провадження», він належним чином повідомив ТОВ «Даском» про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Судова колегія перевірила доводи апеляційної скарги щодо неправильності висновків суду в цій частині і встановила, що матеріали справи дійсно не містять доказів направлення на адресу ТОВ «Даском» копії постанови про відкриття виконавчого провадження і повернення цього документу у зв»язку із його неврученням боржнику. В матеріалах справи містяться пояснення ТОВ «Даском» з приводу того, що за адресою м.Київ, вул..Звіринецька,61-А, яка зазначена в постанові про відкриття виконавчого провадження боржник ніколи не знаходився. Судова колегія із матеріалів справи встановила, що ця адреса була зазначена як фактична адреса боржника у виконавчому листі і в заяві ПАТ «КБ»Експобанк» на адресу ДВС України про відкриття виконавчого провадження. Разом із тим, у виконавчому листі і в тій же заяві зазначалась і юридична адреса боржника, але на юридичну адресу копії постанови про відкриття виконавчого провадження не надсилалось. (а.с. 64-66 т.1) Отже судова колегія погоджується із заявником в тому, що державний виконавець належним чином не повідомив боржника про відкриття виконавчого провадження. Однак заявник не просив визнати неправомірними дії державного виконавця в цій частині.

Щодо висновків суду в частині визнання незаконними дій державного виконавця щодо проведення виконавчих дій поза межами шестимісячного строку, то з цими висновками судова колегія не може погодитись з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника.

Суд першої інстанції вважав, що державний виконавець під час проведення виконавчих дій не вжив усіх необхідних заходів для чіткого дотримання вимог ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

При ухваленні рішення суд першої інстанції не врахував того, що виходячи із системного аналізу Закону України «Про виконавче провадження» ця норма захищає саме права стягувача на швидке виконання рішення суду і жодним чином не може бути підставою для завершення виконавчого провадження у разі невиконання рішення суду протягом шести місяців. Перелік підстав для завершення виконавчого провадження передбачений ст.. 47,49 ЦПК України і є вичерпним.

У зв'язку із наведеним також є неправильними висновки суду в частині зобов'язання державного виконавця повернути виконавчий лист стягувану у зв'язку із закінченням строку проведення виконавчих дій та відсутності майна боржника на яке можна звернути стягнення.

При цьому суд також не врахував роз'яснення, які містяться в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 р. № 14 «Виходячи зі змісту ст. 248-24 ЦПК у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом N 606-XIV можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених ст. 35 Закону N 606-XIV), проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом або скоротити його (ч. 3 ст. 36 Закону N 606-XIV).»

Також судова колегія не може погодитись із висновками суду в частині визнання неправомірними дій державного виконавця в частині опису і арешті майна, яке є предметом іпотеки, складання відповідного акту від 31.10.2013 і винесення постанови від 25.01.2014 р., а також в частині скасування цих документів.

Відповідно до ч.1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стаття 54 Закону регулює порядок звернення стягнення на заставлене майно. Звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. В даному випадку стягувачем-заставодержателем є ПАТ «КБ «Експобанк». Частина 8 цієї ж статті говорить про те, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до ст.. 57 Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Враховуючи наведені норми Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець отримавши виконавчий лист і відкривши виконавче провадження діяв правомірно описавши і арештувавши наявне боржнику нерухоме майно. Будь-яких обмежень щодо вчинення цих дій на час їх здійснення ні Закон України «Про виконавче провадження» , ні в Тимчасовому положенні про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженому наказом Міністерства юстиції України № N 68/5, 27.10.1999 не містили.

Вимоги заявника щодо визнання неправомірними дій державного виконавця та інших залучених до виконання рішення суду осіб в частині укладання договору на організацію прилюдних торгів та складання актів про їх наслідки, не можуть бути розглянуті в порядку оскарження дій державного виконавця виходячи із такого.

Як роз'яснено в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», дії державного виконавця, пов»язані з реалізацією арештованого майна, є підставою для виникнення цивільних прав та обов»язків інших осіб (не сторін виконавчого провадження), до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред»явлення цими особами позову, у зв»язку з чим у цій частині скаргу на дії державного виконавця суд ухвалою залишає без розгляду і роз»яснює заявникові можливість вирішення спору в позовному провадженні.

Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ «Даском» оскаржило прилюдні торги за даним виконавчим провадженням в порядку господарського судочинства і постановою Київського апеляційного господарського суду від 10 лютого 2016 року прилюдні торги, результати які оформлені протоколом № 14/1/44 від 11.03.2014 року визнані такими, що проведені з порушенням вимог закону.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов»язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, оскільки дії державного виконавця при відкритті виконавчого провадження, опису та арешті майна вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і не порушують права чи свободи ТОВ « Даском», висновок суду про наявність підстав для задоволення скарги є необгрунтованим.

Враховуючи наведене, судова колегія прийшла до висновку, що ухвалу суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.307 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» задовольнити частково.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 06 жовтня 2015 року - скасувати і постановити нову ухвалу.

В задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Даском» на дії державного виконавця в частині:

визнання неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Семко Богдана Олександровича щодо звернення стягнення на майно будівлі складу бланків та квитків (літера Б), загальною площею 2 678,30 кв. м., яка знаходиться за адресою: м. Київ, Залізничне шосе, 2-А, яке є предметом іпотеки, зокрема опису і арешту цього майна, складання відповідного Акту від 31.10.2013 р. і винесення Постанови від 25.01.2014 р. ВП №36920134;

визнання неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Семко Богдана Олександровича щодо продовження вчинення виконавчих дій з виконання виконавчого листа від 13.02.2013 р. №1013/8999/2012, виданого Ірпінським міським судом Київської області після встановленого законодавством закінчення шестимісячного строку з дня відкриття виконавчого провадження.;

скасування Акту опису і арешту майна від 04.09.2013 р. ВП №36920134; Постанови від 25.01.2014 р. ВП №36920134 про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження ;

Зобов'язати Державну виконавчу службу України повернути виконавчий лист №1013/8999/2012, виданий Ірпінським міським судом Київської області 13.02.2013 р. стягувачу у зв'язку із закінченням строку проведення виконавчих дій та відсутності майна у боржника за рахунок якого можна було б задовольнити вимоги стягувача - відмовити.

Вимоги в частині визнання неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Юхименко Оксани Сергіївни щодо складання та видання Акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки будівлі складу бланків та квитків (літера Б), загальною площею 2 678,30 кв. м., яка знаходиться за адресою: м. Київ, Залізничне шосе, 2-А, від 11.03.2014 р. №202/14.;

визнання неправомірними дії заступника Голови Державної виконавчої служби України Герасимюка Миколи Володимировича щодо укладання з приватним підприємством «НИВА - В.Ш.» Договору від 07.02.2014 р. № 14/1 про надання послуг по організації і проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна (предмета іпотеки) будівлі складу бланків та квитків (в літері Б), загальною площею 2 678,30 кв. м., яка знаходиться за адресою: м. Київ, Залізничне шосе, 2-А.;

визнання неправомірними дії начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Клименко Олега Степановича щодо затвердження Акту державного виконавця Юхименко О.С. про реалізацію предмета іпотеки будівлі складу бланків та квитків (літера Б), загальною площею 2 678,30 кв. м., яка знаходиться за адресою: м. Київ, Залізничне шосе, 2-А від 11.03.2014 р. №202/14.;

скасування результатів виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 1013/8999/2012 від 13.02.2013 р., виданого Ірпінським міським судом Київської області, зокрема: Акту державного виконавця Юхименко О.С. про реалізацію предмета іпотеки від 11.03.2014 р. № 202/14 залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: