АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/6365/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2142/16Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. Акопян В. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Акопян В.І.,

Суддів: Гальонкіна С.А., Лобова О.А.

При секретарі: Маладиці Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на рішення Київського районного суду м.Полтави від 10 червня 2016 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" про визнання поруки припиненою.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, просило стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір.

В обґрунтування зазначеного позову зазначено що відповідачі не виконали належним чином своїх зобов'язань у зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 36016,48 доларів США.

08 квітня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про визнання поруки припиненою. В своїй зустрічній позовній заяві посилався на обставини, викладені в позовній заяві ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 05.11.2015 року та вказував, що надіславши боржнику вимогу про дострокове погашення кредиту в 2008 році банк змінив граничний строк виконання зобов'язання, визначивши останнім днем цього строку 02.01.2009 року. В зв'язку з цим вважає, що його порука за вищевказаним договором поруки є припиненою в порядку ч.4 ст.559 ЦК України. ПАТ «ОТП Банк» повинен був пред'явити позов до поручителя, починаючи з 03.01.2008 року протягом наступних 6 місяців, тобто до 03.07.2008 року, а оскільки таких звернень не було то 6 місячний строк пропущений, оскільки з позовом про дострокове солідарне стягнення боргу банк звернувся лише 05.11.2015 року, просив суд визнати поруку, надану за договором поруки від 18 липня 2008 року за № SR-D00/230/2008, укладену між ЗАТ«ОТП Банк» (було реорганізовано в ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_3 з метою забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань по кредитному договору № ML-D00/230/2008 від 18.07.2008 року, припиненою.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 10 червня 2016 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором №ML-D00/230/2008 від 18.07.2008 року в сумі 900492 грн. 56 коп., що еквівалентно 36016 доларів 48 центів США.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про визнання поруки припиненою відмовлено за безпідставністю.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» сплачений позивачем судовий збір по 6274 грн. 97 коп. з кожного.

З рішенням суду не погодилася ОСОБА_2, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, та таким, що ухвалено внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, із порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ " ОТП Факторинг Україна" у повному обсязі, а зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Також з вказаним вище рішенням суду першої інстанції не погодився ОСОБА_3 посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, та таким, що ухвалено внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, із порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ "Факторинг Україна" у повному обсязі, а його зустрічний позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначали, що судом першої інстанції не звернуто увагу на те, що ТОВ"Факторинг Україна" пропущено строк позовної давності для звернення до суду; наявність іншого рішення між сторонами з того ж предмету спору, яке набрало законної сили; відсутність у відповідача статуса фінансової установи та ліцензії на проведення валютних операцій у позивача.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення, за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи судом вірно встановлено, що 18 липня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», що в подальшому було реорганізовано в ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № ML-D00/230/2008 (а.с.9-12).

Відповідно до даного договору ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 54463 доларів США 90 центів, з відсотковою ставкою 4,49% річних.

18 липня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № SR-D00/230/2008 (а.с.19).

Відповідно до даного договору ОСОБА_3 зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_2 її боргових зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором в сумі 900 492 грн. 56 коп.(еквівалент 36 016,48 доларів США) та відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою, місцевий суд виходив з того, що 29 червня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до статей 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю (а.с.28-31), відповідно до якого банк відступив, а позивач прийняв на себе всі права та обов'язки за кредитним договором, порука не припинена, оскільки кредит не погашено.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629ЦК Украни). Договором є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно до вимог статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити своє право грошової вимоги до третьої особи(боржника).

Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Стаття 1082 ЦК України передбачає, що боржник зобов'язаний здійснювати платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

Відповідно до ч.1 ст. 1085 ЦК України якщо фактор пред'явив боржнику вимогу здійснити платіж, боржник має право пред'явити до заліку свої грошові вимоги, що ґрунтуються на договорі боржника з клієнтом, які виникли у боржника до моменту, коли він одержав повідомлення про відступлення права вимоги факторові.

Із матеріалів справи вбачається, 18 липня 2008 року між ЗАТ (ПАТ ) «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № МL-D00/230/2008, згідно якого ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 54 463 долари США 90 центів, з відсотковою ставкою 4,49 % річних.

18 липня 2008 року ОСОБА_3 уклав з позивачем договір поруки № SR-D230/2008, згідно якого ОСОБА_3 зобов'язався відповідати за повне і своєчасне виконання ОСОБА_2 її боргових зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань.

7 липня 2009 року ЗАТ «ОТП Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 485 710 грн. та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 22 січня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ЗАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитом в сумі 485 710,13 грн.

В рахунок погашення боргу звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1.

Після скасування заочного рішення за заявою відповідачки, ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 19 січня 2011 року позов ЗАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом залишено без розгляду в зв'язку з повним погашенням заборгованості відповідачем.

29 червня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ « ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю, відповідно до якого банк відступив, а позивач прийняв на себе всі права та обов'язки за кредитним договором. В додатку до договору відступлення права вимоги від 29 червня 2010 року зазначено кредитний договір на суму 60 715,91 доларів США, боржник ОСОБА_2, поручитель ОСОБА_3

Боржникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 банк і ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не повідомляли про укладення договору купівлі - продажу кредиту 2010 року до подачі позову до суду до 2015 року.

Відповідно до пункту 3 статті 10 та статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом .

Заперечуючи проти позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відповідачі та їх представники заперечували право позивача на пред'явлення позову, а саме, факт переходу до нього прав та обов'язків за кредитним договором: ТОВ «Факторинг Україна» не є фінансовою установою, тому не має права бути факторингом, у нього відсутня генеральна або індивідуальна ліцензія на проведення валютних операцій, тому воно не мало права придбавати валютний кредит, у позивача відсутні оригінали кредитного договору та додатків до нього, які є обов'язковою умовою переходу права вимоги.

Місцевий суд належним чином не перевірив заперечення відповідачів.

Товариство при розгляді справи в суді першої інстанції та в апеляційному суді подавало заяви про розгляд справи у їх відсутність, в судові засідання свого представника не направляло. Судом апеляційної інстанції було зобов'язано позивача направити свого представника в судове засідання, при собі мати оригінали кредитного договору та додатки до нього, але такі документи не були суду надані, представник в судове засідання не прибув. Колегія суддів вважає, що позивач ухилився від надання доказів на підтвердження позову в частині придбання даного кредиту, оскільки п. 4.1 договору купівлі - продажу кредитного портфелю від 29червня 2010 року передбачено, що на підтвердження факту передачі кредитного портфелю, в момент укладення цього договору продавець зобов'язується передати покупцю кредитні документи(кредитні договори разом з усіма та будь-якими додатками до них). Позивач не надав суду доказів про наявність у нього оригіналів кредитних документів. Оскільки відповідачами заперечується факт придбання товариством спірного кредиту, колегія суддів не приймає як належний доказ придбання договору копії кредитного договору та додатків до нього, які знаходяться в матеріалах справи та завірені самим позивачем.

ТОВ «ОТП України» в позовній заяві прохало стягнути з відповідачів заборгованість за кредитом в доларах США.

Місцевий суд погодився з запереченнями відповідачів, що у позивача відсутня ліцензія на проведення валютних операцій з посиланням на правову позицію Верховного Суду України у справі за № 6-145цс14. Рішення суду в цій частині сторони не оскаржували.

Згідно виписки з Відомості з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України(а.с.27), яка надана позивачем до позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» при реєстрації віднесено в графу не фінансові корпорації під іноземним контролем. Відповідно до витягу із Державного реєстру фінустанов (а.с. 90), яка надана відповідачами, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не значиться як фінансова установа.

На підставі вище викладеного, з урахуванням того, що позивач не є фінансовою установою, у нього відсутні оригінали кредитних документів, колегія суддів приходить до висновку, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не надало належних доказів того, що до нього 29.10.2010 року перейшли права на обов'язки по валютному кредитному договору, який був укладений 18.07.2008 року між ЗАТ(ПАТ) «ОТП Банк» та ОСОБА_2

До суду товариство надало копії кредитного договору, договору поруки та копію графіку погашення заборгованості. В позовній заяві позивач прохав стягнути тіло кредиту в сумі 36 016,48 доларів США. В матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості по кредиту, а графік погашення не є доказом заборгованості. Ухвалою суду першої інстанції від 25.05.2016 року зобов'язано ТОВ «ОТП Факторинг Україна» здійснити розрахунок заборгованості по кредитному договору та надати його суду, але такий розрахунок суду не було надано, не надано розрахунок і в апеляційну інстанцію. Колегія суддів вважає, що позивачем не надано належних доказів заборгованості по кредиту, на суму 36 016,40 доларів США.

Згідно статті 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє засідання не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Докази подані з порушенням вимог встановлених частиною першої цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Колегія суддів надавши аналіз доказів, які були надані сторонами в суд першої інстанції, з урахуванням того, що позивачем, як у суді першої інстанції так і при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, подано заяви про розгляд справи у відсутності представника товариства, та з урахуванням ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 19 січня 2011 року про залишення позову ЗАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без розгляду в зв'язку з повним погашенням кредиту, приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову товариства про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором.

З урахуванням того що ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 19 січня 2011 року встановлено, що заборгованість по кредиту повністю погашена відповідачами, ухвалу суду банк не оскаржував, до 2015 року ні банк ні ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до відповідачів з приводу несплати кредиту не зверталися, до поручителя претензій протягом шести місяців після вступу ухвали суду в законну силу не пред'являли, тому порука є припиненою у відповідності до вимог п.4 ст. 559 ЦК України.

Рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні основного позову та про задоволення зустрічного позову.

При подачі апеляційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не було сплачено в повному обсязі судовий збір, тому у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України він підлягає до стягненню з позивача, суму сплачену ОСОБА_2 необхідно стягнути з позивача на її користь.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3,4 ст309, ст.. 316 ЦПК України колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 10 червня 2016 року

скасувати, ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ТОВ «Факторинг Україна» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Визнати поруку, надану за договором поруки від 18 липня 2008 року №SR-D00/230/2008, що укладений між Закритим акціонерним товариством «ОПТ Банк» та ОСОБА_3 з метою забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань по кредитному договору №ML-D/230/2008 від 18.07.2008 року -припиненою.

Стягнути з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на користь держави недосплачений ОСОБА_3 та ОСОБА_2 при подачі апеляційної скарги судовий збір в розмірі 20388 грн. 50 коп.

Стягнути З ТОВ «ОТП Банк» на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір при подачі апеляційної скарги у сумі 7579 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : В.І.Акопян

Судді: С.А.Гальонкін

О.А.Лобов

З оригіналом згідно

Суддя В.І.Акопян