справа № 487/5887/15-ц
провадження № 2/476/16/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04.03.2016 року Єланецький районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Раєвич Т.М.

при секретарі Руденко А.С.

за участю прокурора Притули М.М.

за участю представника

служби у справах дітей

Єланецької райдержадміністрації

Миколаївської області Білотіл Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Єланець справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав. Підтримуючи в судовому засіданні свої вимоги суду пояснила, що вона має неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком дитини є ОСОБА_3, з яким вона перебувала у шлюбі з 18.01.2008 року по 2010 рік.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва по справі №2-4551/2010 від 11.08.2010 року з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки стягнено аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку/доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 02.04.2010 року і до повноліття дитини, проте, відповідач аліменти не сплачує взагалі.

Відповідач з моменту розірвання шлюбу жодних з покладених законом обов'язків на батька не виконує, ніяким чином не піклується про доньку, не спілкується з нею, її вихованням не займається, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не створює умов для отримання нею освіти, долею дитини не цікавиться взагалі. Після розлучення вона почала проживати з ОСОБА_5, з яким зареєструвала шлюб та народила від нього дитину. Саме ОСОБА_5 піклується про доньку ОСОБА_4, займається її вихованням та матеріально забезпечує її. Донька своїм батьком вважає її нового чоловіка. Відповідача по справі донька не знає взагалі.

У зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, просила суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотання про розгляд справи у його відсутність суду не надав.

Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Вислухавши позивачку, представника третьої особи - органу опіки та піклування Єланецької РДА Миколаївської області, яка вважає, що позов про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню, думку прокурора, який вважає, що позов підлягає задоволенню, свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька.

Згідно ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частина 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачає, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, зокрема, п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15,16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Як встановлено в судовому засіданні і підтверджено матеріалами справи, відповідач являється батьком малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 03.02.2009 року.

Зі змісту заочного рішення Заводського районного суду м. Миколаєва №2-4551/2010 від 11.08.2010 року слідує що з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки стягнено аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку/доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 02.04.2010 року і до повноліття дитини, проте відповідач аліменти не сплачує взагалі.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_6, пояснив, що відповідач по справі відвідував свою доньку лише декілька разів одразу після її народження. На даний час долею дитини не цікавиться, не спілкується з нею, матеріальної допомоги на її утримання не надає.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_5, пояснив, що з позивачкою по справі він проживає близько 4 років і протягом цього часу займається вихованням доньки позивачки ОСОБА_7, ставиться до неї як до своєї рідної. Відповідач по справі протягом всього часу долею дитини не цікавився, матеріальної допомоги на її утримання не надавав.

Допитана як свідок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, суду пояснила, що своїм батьком вона вважає вітчима ОСОБА_5, який піклується про неї, не ображає, добре ставиться. Свого рідного батька-відповідача по справі вона не знає взагалі.

Згідно довідки, виданої директором Миколаївської ЗОШ № 34 від 23 жовтня 2015 року учениці 1-Б класу ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_1, слідує,що її батько ОСОБА_4 не бере участі у вихованні дитини, не спілкується з учителями, не цікавиться успіхами доньки.

Згідно довідки, виданої ОСОБА_2 Миколаївським дошкільним навчальним закладом № 123 від 29.12.2015 року №83, слідує, що ОСОБА_4, за період відвідування його донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчального закладу не приймав участі у вихованні та навчанні дитини, не відвідував батьківські збори у закладі, не цікавився успішністю доньки.

Згідно із ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи

До матеріалів даної справи долучено висновок органу опіки та піклування Єланецької РДА Миколаївської області від 24.02.2016 року № 106/04-38/16, із змісту якого слідує, що даний орган за ухилення від виконання батьківських обов'язків вирішив про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до його малолітньої доньки ОСОБА_4

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини, між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які, у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків (справа "Хант проти України", п. 54).

Проаналізувавши вище викладені докази суд вважає, що в судовому засіданні той факт, що відповідач ОСОБА_4 жодних з покладених законом обов'язків на батьків не виконує, ніяким чином не піклується про доньку, не спілкується з нею, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не створює умов для отримання нею освіти знайшов повне своє підтвердження.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що захист прав малолітньої дитини шляхом позбавлення відповідача батьківських прав є виправданим і таким, що відповідає її інтересам.

Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності перебувають в причинному зв'язку з винною поведінкою відповідача і розцінюється судом як ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

А тому суд, враховуючи вище викладене, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ч. 4, 5 ст.19, ч. 2 ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164, 166 Сімейного кодексу України, ЗУ "Про охорону дитинства", Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав",

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в книзі реєстрації народжень 03.02.2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зроблено актовий запис за № 374 .

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання до Єланецького районного суду Миколаївської області апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Єланецьким районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Т.М. Раєвич