АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №619/686/13-ц Головуючий суддя І інстанції Жорняк О. М.
Провадження № 22-ц/790/1992/16 Суддя доповідач Малінська С.М.
Категорія: Спори, що виникають із житлових правовідносин
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді Малінської С.М.,

суддів Бурлака І.В., Швецової Л.А.,

за участю секретаря Доля О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, третя особа: служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном, визнання неправомірними дії, скасування реєстрації, зняття з реєстрації та виселення,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року позивач звернулася до суду з позовом, після уточнення якого просила усунути їй перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй майном -житловим будинком № 39 по вул. Центральній у місті Дергачі Харківської області; визнати неправомірними дії посадових осіб Дергачівського РВ ГУ ДМС України в Харківській області щодо реєстрації ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за вказаною адресою, визнати реєстрацію незаконною та скасувати її; виселити ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 із займаного приміщення; зобовязати Дергачівський РВ ГУ ДМС України в Харківській області зняти вказаних осіб із реєстрації.

В обгрунтування посилалася на те, що вона є власником житлового будинку № 39 по вул. Центральній у місті Дергачі Харківської області на підставі нотаріально посвідченого свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 03 жовтня 2012 року. На даний час у зазначеному житловому будинку зареєстровані та мешкають ОСОБА_5, ОСОБА_1, які не є членами її сімї. Також 06 серпня 2013 року без її згоди у житловому приміщенні були зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_3 У добровільному порядку відповідачі не бажають знятися із обліку за вищевказаною адресою та виселитися.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково: усунено їй перешкоди у користуванні та розпорядженні житловим будинком № 39 по вул. Центральній у місті Дергачі Харківської області, виселено ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 із займаного житлового будинку без надання іншого житлового приміщення та вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на необгрунтованість та незаконність рішення суду, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні її позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши обставини справи та, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 308 ЦПК апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 на праві власності належить житловий будинок № 39 з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Дергачі, вул. Центральна. Вказаний будинок належить їй на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна на прилюдних торгах від 03 жовтня 2012 року, виданого ПН Дергачівського РНО Харківської області ОСОБА_6 (т.1 а.с. 6).

Згідно довідки Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с. 10).

Згідно листа ГУ ДМС України в Харківській області № 03/1-Л-187 від 22 липня 2015 року та відповіді Державної міграційної служби України Дергачівським РВ ГУ ДМС України за заявами ОСОБА_1 за адресою: Харківська область, м. Дергачі, вул. Центральна, 39, 06 серпня 2013 року було зареєстровано його малолітню доньку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с. 223), а 25 лютого 2014 року його малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.1 а.с. 224, т.2 а.с. 14, 15).

Вказані особи не є членами родини ОСОБА_2

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 про усунення їй перешкод у користуванні житловим будинком та виселення відповідачів, суд першої інстанції керувався ст. ст. 319, 391 ЦК України, ч.1 ст. 109 ЖК України та виходив з того, що ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_3 не є членами родини позивача і їх реєстрація та проживання у спірному житловому будинку порушує її права як власника на володіння та розпорядження належним майном.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини..

Як встановлено рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 29 серпня 2013 року (т.1 а.с. 106-107), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 30 жовтня 2013 року (т.1 а.с. 181-184), 26 січня 2006 року між АТ «ОСОБА_9 (Україна)» та ОСОБА_10 було укладено кредитний договір, згідно умов якого остання отримала кредит у сумі 20 000 доларів США зі строком повернення до 01 січня 2021 року зі сплатою 12% річних.

В цей же день ОСОБА_10 за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу № 64 придбала у власність житловий будинок № 39 по вул. Централній у м. Дергачі Харківської області (т.1 а.с. 6).

Судовим рішенням від 29 серпня 2013 року (т.1 а.с. 106-107) також встановлено, що 26 січня 2006 року між ОСОБА_10 та АТ «ОСОБА_9 (Україна)» було укладено договір іпотеки, за яким ОСОБА_10 передала в іпотеку придбаний за кредитні кошти житловий будинок № 39 по вул. Центральній у м. Дергачі Харківської області, загальною площею 67, 20 м.кв.

14 вересня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис № 2284 про звернення стягнення на предмет іпотеки - спірний житловий будинок на користь ТОВ «ОСОБА_9 Фінанс» для погашення заборгованості в сумі 135 757 гривень 23 копійки, на користь якого було відступлено право вимоги.

10 вересня 2012 року були проведені прилюдні торги, переможцем яких стала ОСОБА_2.

03 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 видано ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на цей житловий будинок з надвірними будівлями (т.1 а.с. 6).

Таким чином, ОСОБА_2 придбала спірний житловий будинок № 39 в порядку його реалізації як переданого в іпотеку майна для задоволення грошових вимог кредитора.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 109 Житлового кодексу Української РСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Враховуючи, що спірний будинок було придбано ОСОБА_10 за кредитні кошти, судом першої інстанції було вірно застосовано положення ст. 109 ЖК України та виселено відповідачів із належного ОСОБА_2 житлового будинку без надання іншого житлового приміщення. Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, у постанові від 02 березня 2016 року у цивільній справі № 6-3064цс15, що відповідно до ст. 3607 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 посилається на те, що йому, як і іншим відповідачам, в порушення цивільного - процесуального закону судом першої інстанції не було надано копій уточненої позовної заяви ОСОБА_2, чим порушено його право на справедливий суд. Також він посилається на те, що у спірному житловому будинку № 39 по вул. Центральній у м. Дергачі Харківської області проживає без реєстрації також його колишня власниця ОСОБА_10

Відповідно до ч.3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Ні при подачі заяви про перегляд заочного рішення суду, ні при подачі апеляційної скарги, ОСОБА_1 не надав доказів, що процесуальні порушення суду першої інстанції, на які він посилається в апеляційній скарзі, вплинули на правильність вирішення спору по суті. Проживання у спірному житловому будинку інших осіб, крім тих, що визначені у позові, юридичного значення не має, оскільки заявлені особи не є сторонами у дійсній цивільній справі і суд апеляційної інстанції позбавлений можливості залучати до участі у справі осіб, що не були залучені у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення , але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти діб з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :