05.12.2016 Єдиний унікальний номер 205/2049/16-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
05 грудня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Федченко В.М.
при секретарі Джурко Ю.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство №25», Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради з реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб про усунення перешкод в праві власності на квартиру, шляхом зняття з реєстрації, -
10 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство №25», Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради з реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб про усунення перешкод в праві власності на квартиру, шляхом зняття з реєстрації.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, від 04 вересня 1998 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіною Ліаною Леонідівнною, зареєстрованому в реєстрі за №1768, та зареєстрованому Дніпропетровським Бюро технічної інвентарізації в реєстровій книзі №358п за реєстровим №16-32.
В квартирі зареєстровані позивачка ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які були зареєстровані за вищевказаною адресою в 1999 році тимчасово за проханням її сина.
В 2006 році її син ОСОБА_5 розірвав шлюб з відповідачкою ОСОБА_2, яка після розлучення разом з сином ОСОБА_3 залишили нележну позивачці квартиру, забрали всі свої речі, але не знялися з реєстрації.
Відповідача в квартирі АДРЕСА_1 не проживають з 2006 року, їх речей в квартирі не має, комунальні послуги вони не сплачують.
На підставі вищевикладеного просить усунути їй перешкоди в праві власності на належну їй квартиру АДРЕСА_1 шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_2, ОСОБА_3.
В судове засідання позивачка не зявилася, письмово просила, справу розглянути у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не повідомили.
Третя особа Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство №25», в особі свого законного представника в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не повідомила.
Третя особа Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради з реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб, в особі свого законного представника в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не повідомила.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 04 вересня 1998 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіною Ліаною Леонідівнною, зареєстрованому в реєстрі за №1768. Право власності зареєстроване Дніпропетровським Бюро технічної інвентарізації в реєстровій книзі №358п за реєстровим №16-32 (а.с.6).
За проханням свого сина, ОСОБА_5, позивачка тимчасово зареєструвала в належній їй квартирі невістку ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_3.
Згідно довідки №1836 від 04.02.2016 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивачка ОСОБА_1, ОСОБА_2 (невістка), ОСОБА_3 (онук) (а.с.17).
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розірвано 18 квітня 2006 року, про що в Книзі реєстрації розірваннь шлюбів зроблено актовий запис № 187 (а.с.14).
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають в спірній квартирі АДРЕСА_1 з 2006 року, що підтверджується актом про не проживання в спірній квартирі від 26 лютого 2016 року виданого начальником КП «ЖЕП №25» ДГС ОСОБА_7 (а.с.16).
Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
В силу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв'язку у сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що реєстрація ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 порушує права позивача, як власника, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за зазначеною адресою не проживають з 2006 року, тобто понад один рік, а, отже є достатні підстави для усунення перешкод у користуванні власністю, що є підставою для зняття відповідачів з реєстрації у встановленому порядку.
Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 15-16, 317, 319, 321, 391, Цивільного кодексу України, ст. ст. 10-11, 59-60, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213-215, 224-226 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство №25», Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради з реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб про усунення перешкод в праві власності на квартиру, шляхом зняття з реєстрації задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні власністю квартирою АДРЕСА_1 з боку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народжеення та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом зняття ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народжеення та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в рівних частках з кожного, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 судові витрати у розмірі 551,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Федченко В.М.