Справа № 275/375/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року смт Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого- судді Лівочки Л.І.,

при секретарі - Дубчак Н.В.,

за участю: представника позивача- Головієнка П.В., відповідача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Брусилів Житомирської області цивільну справу за позовом Фермерського господарства " НОНА" до ОСОБА_1 про стягнення коштів, як втраченої вигоди,

ВСТАНОВИВ:

08.08.2016 року ФГ " НОНА" звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів, як втраченої вигоди в розмірі 85948, 38 гривень та судового збору.

Позовні вимоги позивач мотивував тим, що 02 вересня 2014 року ОСОБА_1 був призначений на посаду генерального директор ФГ " НОНА", 16.03.2015 року ОСОБА_1, як генеральний директор ФГ " Нона", отримав від ПАТ " ТАКО" кошти в розмірі 192000гривень за збитки понесені ФГ " НОНА" при збиранні кукурудзи. Кошти на розрахунковий рахунок ФГ "НОНА" в розмірі 192000грн. не були перераховані, податки до державного бюджету не сплачені. Кошти в розмірі 192000 гривень, які були привласнені з 16.03.2015 року ОСОБА_1 надійшли на рахунок ФГ " НОНА" 22.02.2016 року. Вважає, що своїми діями генеральний директор ФГ " НОНА" ОСОБА_1 наніс збитки ФГ " НОНА" ( втрачена вигода) у вигляді індексації цін за період з 16.03.2015 року по 01.01.2016 року в розмірі 85948,38грн.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ФГ " НОНА " кошти, як втрачену вигоду в розмірі 85948,38 грн. та сплачений судовий збір .

В суді представник позивача ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги та показав, що

він є засновником ФГ " НОНА", 02.09.2014 року ОСОБА_1 був ним призначений на посаду генерального директора ФГ " НОНА".16.03.2015 року ОСОБА_1 отримав від ПАТ " ТАКО" 192000грн. за збитки, понесені ФГ " НОНА" при збиранні кукурудзи. Ці кошти ОСОБА_1 були привласнені і тільки, після його звернення до правоохоронних органів та внесення відомостей до Єдиного реєстра досудових розслідувань, 22.02.2016 року ОСОБА_1 ці кошти були внесені на рахунок ФГ " НОНА". Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ФГ "НОНА" втрачену вигоду в розмірі 85948,38 грн., яка складається з 77881,93 грн.( суми індексації починаючи з березня 2015 року по січень 2016року) та 8066,45грн.(3% річних) та сплачений судовий збір у розмірі 1380грн.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в суді позовні вимоги не визнали та суду показали, що ОСОБА_1, як генеральний директор ФГ " НОНА" 16.03.2014 року отримав від ПАТ " ТАКО" 192000грн. за збитки понесені ФГ " НОНА" при збиранні кукурудзи, ці гроші він держав в сейфі, так як рахунки ФГ " НОНА " були арештовані і як тільки був відкритий рахунок ФГ " НОНА" в Ощадбанку, то ОСОБА_1 192000 грн. перерахував на цей рахунок. Просили в задоволені позову відмовити. так як вважають, що позивачем не надано суду доказів того що ОСОБА_1 вчинив будь-які протиправні дії відносно ФГ " НОНА", є незрозумілим які збитки заподіяно підприємству у зв"язку з підняттям індексів споживчих цін, відсутній будь-який зв"язок між протиправною поведінкою та збитками, так як ніякої протиправної поведінки ОСОБА_1 із-за невчасного внесення коштів на рахунок підприємства не має по тій причині, що рахунок на який повинні бути внесені кошти не було відкрито. Просили в задоволені позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що не заперечували в суді сторони, що 02.09.2014 року генеральним директором ФГ " НОНА" було призначено ОСОБА_1, який 16.03.2015 року отримав від ПАТ "ТАКО" 192000 грн. за збитки, понесені ФГ " НОНА" при збиранні кукурудзи , які 22.02.2016 року перерахував на поточний рахунок ФГ " НОНА " в Державному ощадному банку України , що був відкритий 12.02.2016 року(а.с. 4, 60-61).

15.09.2015 року ОСОБА_3 звернувся з заявою до Брусилівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області про те, що посадові особи ФГ " НОНА" в період з 16.03.2015 року по 31.08.2015 року незаконно привласнили грошові кошти. Дані були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000275 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.

Відповідно до постанови слідчого СВ Брусилівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області від 22.02.2016 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000275 від 16.09.2015 року закрито у зв"язку з відсутністю складу злочину. В постанові вказано , що 22.02.2016 року ОСОБА_3 звернувся з письмовою заявою в якій просив закрити кримінальне провадження за його повідомленням, так як претензій до ОСОБА_1 він не має, грошові кошти перераховані у повному обсязі на рахунок ФГ "НОНА"( а.с. 62-64).

Позивач, обгрунтовуючи вимоги позовної заяви щодо стягнення коштів, як втрачену вигоду розрахував її згідно індексації цін за 2015 рік та 3% річних, та послався на ст.ст. 22, 1166 ЦК України.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільних прав, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв"язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене ( упущена вигода).

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, що завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправність поведінки, шкоди, причинного зв"язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою.

З аналізу наведених правових норм випливає, що пред"явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на відповідача обов"язок довести, що ці доходи( вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ними отримані в разі відсутності порушень його прав. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і, тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього К;одексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Вимога позивача про стягнення упущеної вигоди у розмірі 85948,38 грн. базуються на розрахунку , що складається з індексації цін за 2015 рік та 3% річних, що в розумінні ст. 22 ЦК України не є доходом , які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене ( упущена вигода).

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають, так як вони є безпідставними та не грунтуються на законі.

На підставі ст.ст. 22, 1166 ЦК України та керуючись ст.ст. 10,11,15,60, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

В задоволені позову Фермерського господарства " НОНА" до ОСОБА_1 про стягнення втраченої вигоди в сумі 85948,38грн. та судового збору- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд протягом 10 днів після з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л. І. Лівочка