Справа №751/1972/16-ц
Провадження №6/751/170/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Косач І. А.

при секретарі Летяга М. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 03 листопада 2009 року по справі № 3666-2/09,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 03 листопада 2009 року по справі № 3666-2/09, мотивуючи свої вимоги наступним.

23.12.15. ОСОБА_1 звернувся до нотконтори м. Івано-Франківська з метою укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна. Однак, нотаріус повідомив його про те, що в Реєстрі прав власності на нерухоме майно мається запис про накладення арешту на все його нерухоме майно, який накладено Відділом ДВС Тисменицького РУЮ Івано-Франківської області. ДВС повідомило заявника, що арешт було накладено в рамках виконання виконавчого листа № 6-227 від 17.02.2010 року, виданого Новозаводським районним судом міста Чернігова.

09.01.16. ОСОБА_1 звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з заявою про отримання копії рішення третейського суду, на що йому повідомили про необхідність звернення безпосередньо до Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз». 16.01.16. заявник надіслав на адресу третейського суду лист з проханням надати рішення щодо нього, однак станом на 23.02.16. жодної відповіді не отримав.

Заявник просить скасувати рішення третейського суду оскільки, рішення було прийнято без повідомлення його про розгляд позову, надіслання позовної заяви та виклику у судове засідання, тобто третейський суд вирішив питання про права та обов'язки без його участі у справі та в судових засіданнях; сторонами ні у кредитному договорі, ні у договорі поруки, не була укладена третейська угода, яка повинна укладатися у вигляді третейського застереження або окремої угоди; він не був ознайомлений з Положенням про Постійно діючий третейський суд при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» та його регламентом, списком суддів, що є порушенням права на неупереджений розгляд цивільного спору; копія оскаржуваного рішення Третейського суду на його адресу не надсилалась, що є порушенням ст. 45 Закону України «Про третейські суди»; крім того на час звернення позивача ПАТ «Альфа-Банк» до третейського суду з позовом про стягнення сум заборгованості за кредитним договором з поручителів, минув шестимісячний строк, протягом якого ПАТ «Альфа-Банк» мав право на звернення з позовом до поручителів.

Просив Скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 03.11.2009 року по справі № 3666-2/09 за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не зявились, про день та час слухання заяви повідомлені в установленому законом порядку (а.с.16-17). Через канцелярію суду від заявника та заінтересованих осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3 надійшли клопотання, в яких просять проводити розгляд даної справи у їх відсутність (а.с.18,27,29).

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали третейської справи № 3666-2/09, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 19.10.2009. визнано наявність і дійсність третейської угоди між учасниками судового процесу, визнано компетенцію третейського суду на розгляд справи; прийнято позовну заяву до розгляду та розпочато розгляд третейської справи; розгляд справи призначено на 03 листопада 2009 р. о 10 год. 00 хв.; запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву та всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; повідомлено про можливість ознайомлення з Регламентом Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз»; попереджено сторін, що за відсутності від жодної сторони клопотань про проведення усного слухання справи та виклик сторін, розгляд спору буде проходити виключно на підставі наданих суду письмових матеріалів, без проведення усного слухання і виклику сторін; попереджено сторони про прийняття рішення незалежно від надання витребуваних судом доказів, інших письмових документів чи матеріалів, неявки у засідання суду сторін або їх представників, які належним чином будуть повідомлені про розгляд справи; запропоновано сторонам вирішити спір шляхом укладання мирової угоди та письмово повідомити суд про прийняте рішення до початку розгляду справи (а.с.1-2 третейської справи № 3666-2/09).

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 03.11.2009 року по справі № 3666-2/09 за позовом ПАТ «Альфа-банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги банку були задоволенні в повному обсязі (а.с.59-63 третейської справи № 3666-2/09).

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про третейські суди», рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених даним Законом. Згідно із ст. 55 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду набирає чинності в день оголошення.

Статтею 389-5 ЦПК України, частиною 3 статті 51 Закону України «Про третейські суди» визначено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду, а саме: справа, в якій прийнято рішення третейського суду не підвідомча третейському суду відповідно до Закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано судом недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідає вимогам Закону; третейський суд вирішив питання про права і обовязки осіб, які не брали участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України «Про третейські суди», до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Згідно ст. 2 Закону України «Про третейські суди», третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про третейські суди», юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно ст. 12 Закону України «Про третейські суди», третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невідємна частина третейської угоди.

За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту.

Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, з якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Пункт 6.5. Кредитного договору № SME0016563 від 12.08.2008 року містить третейське застереження, в якому зазначено, що судовий захист прав та законних інтересів, які мають Сторони в звязку з цим Договором, в тому числі розгляд та вирішення спорів, які виникають при виконанні або припиненні даного Договору, включаючи спори про відшкодування завданих порушенням Договору збитків та недійсність (неукладеність) Договору, підлягають остаточному вирішенню у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у відповідності до його регламенту (а.с.11-13 третейської справи № 3666-2/09). Крім того, аналогічні третейські застереження містяться в пунктах 4.4. договорів поруки № SME0016563/1 від 12.08.2008 року та № SME0016563/2 від 12.08.2008 року (а.с.20,24 третейської справи № 3666-2/09).

На час розгляду справи в суді, третейська угода (третейське застереження) не визнана недійсною.

Посилання ОСОБА_1 на те, що справа не підвідомча третейському суду відповідно до ЗУ «Про третейські суди», оскільки є справою у сфері захисту прав споживачів, не може бути прийняте судом до уваги з наступних підстав.

Відповідно до ЗУ «Про третейські суди» та ст. 17 ЦПК України, сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 3 ст. 51 ЗУ «Про третейські суди» визначено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду.

Статтею 6 ЗУ «Про третейські суди» визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами.

Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України Про третейські суди доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Даний Закон набрав чинності 12 березня 2011 року.

Отже, заявник, як на підставу скасування рішення третейського суду, посилається на п. 14 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про третейські суди», однак як на час укладання кредитного договору (12 серпня 2008 року), так і на момент винесення рішення третейським судом (03 листопада 2009 року), вказаний Закон не містив заборони щодо розгляду справ про захист прав споживачів.

Відповідно до п. 22 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує, або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо неповязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязку найманого працівника.

Згідно п.п. 1, 6 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 12.04.1996р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», розяснено, що споживачем, права якого захищаються на підставі Закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Тобто, позовна заява про захист прав споживача може бути подана саме споживачем, у разі порушення його прав, передбачених ст.ст. 4-15 ЗУ «Про захист прав споживачів».

З кредитного договору № SME0016563 вбачається, що цільове призначення кредиту задоволення неспоживчих потреб, про що зазначено в п. 1.2. вказаного договору, а отже, у відповідності до ст. 6 ЗУ «Про третейські суди», спір, по якому винесено рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 03 листопада 2009 року по справі № 3666-2/09 за позовом ПАТ «Альфа-банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості за кредитним договором, підвідомчий третейському суду.

Рішення прийнято третейським судом у спорі, який передбачений третейською угодою, що визначено п. 6.5 кредитного договору № SME0016563 від 12.08.2008 року, п. 4.4. договору поруки № SME0016563/1 від 12.08.2008 року та п. 4.4. договору поруки № SME0016563/2 від 12.08.2008 року (а.с.11-13,20,24 третейської справи № 3666-2/09). Отже, доводи заявника щодо відсутності у третейського суду компетенції на розгляд третейської справи не є обґрунтованими, оскільки пунктом п. 4.4. статті 4 договору поруки № SME0016563/1 від 12.08.2008р., який підписано ОСОБА_1 (а.с.20 третейської справи № 3666-2/09) визначено, що розгляд спорів відбувається саме у Постійному Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз».

ОСОБА_1 зазначає, що не був ознайомлений з Положенням про Постійно діючий третейський суд при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз», його регламентом та списком суддів, що вважає за порушення його права на неупереджений розгляд цивільного спору та на підставу скасування рішення третейського суду.

Відповідно до положень ст. 5 ЗУ «Про третейські суди» спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Оскільки третейська угода є різновидом цивільно-правового правочину, тому вона має відповідати також вимогам, встановленим цивільним законодавством. Суд вважає, що третейська угода, укладена між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про третейські суди» та ст.ст. 203, 228 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про третейські суди», склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді), а відповідно ч. 3 ст. 16, ч. 1 ст. 17 даного закону, формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду.

Розпорядженням голови Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській фінансовий союз» від 19.10.2009 р. передано справу № 3666-2/09 на розгляд судді Веремій Т.М. (а.с.4 третейської справи № 3666-2/09).

Суд не приймає до уваги доводи заявника, що оскільки він не був ознайомлений зі списком суддів третейського суду, то таким чином було порушено його право, оскільки сторонами в третейській угоді було погоджено розгляд справи одним третейським суддею, який призначається головою Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнський фінансовий союз», і підписанням даного договору, сторони надали свою згоду на такий порядок призначення третейського суду для кожного спору, що може виникнути між ними у звязку з даним договором.

Крім того, слід зазначити, що третейський суд вирішив питання про права і обовязки осіб, які брали участь у справі: позов предявлено до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, тобто заявник був стороною, а саме відповідачем по справі. На адресу за місцем його реєстрації надсилалась ухвала про початок розгляду третейської справи від 19 жовтня 2009 року, копія позовної заяви, копія Довідки по розрахунку заборгованості, копія Розрахунку заборгованості та копія рішення третейського суду від 03.11.09. (а.с.1-2,3,51-54,64 третейської справи № 3666-2/09). Докази порушення третейським судом прав ОСОБА_1 на судовий захист цивільних прав відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи рішення третейського суду було ухвалено 03 листопада 2009 року (а.с.59-63 третейської справи № 3666-2/09), а з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 03 листопада 2009 року по справі № 3666-2/09 ОСОБА_1 звернувся до суду 23 лютого 2016 року, що підтверджується штемпелем на конверті (а.с.11). Суд вважає, що заявником не пропущено строк звернення до суду, оскільки в матеріалах третейської справи відсутні докази направлення та отримання ОСОБА_4 рішення третейського суду від 03.11.09. № 3666-2/09.

З вищевикладеного вбачається, що на підтвердження наявності підстав для скасування рішення третейського суду, заявником не надано жодних доказів.

Обставини, які викладені в заяві ОСОБА_1 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 03 листопада 2009 року по справі № 3666-2/09 за позовом ПАТ «Альфа-банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, не є підставами для скасування рішення третейського суду, вичерпний перелік яких міститься в ч. 3 ст. 51 ЗУ «Про третейські суд».

Враховуючи відсутність доведених заявником, у встановленому ЦПК України порядку, підстав для оскарження та скасування рішення третейського суду, вичерпний перелік яких встановлений ст. 389-5 ЦПК України та ч. 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди», суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 03 листопада 2009 року по справі № 3666-2/09, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 389-1-389-6 ЦПК України, Законом України «Про третейські суди», суд -

Ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 03 листопада 2009 року по справі № 3666-2/09 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цією ухвали.

Суддя І. А. Косач