У Х В А Л А

іменем України

Справа № 126/2855/14-ц

Провадження № 6/126/13/2016

"23" березня 2016 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

секретар Дончик О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь подання головного державного виконавця ВДВС Бершадського РУЮ Вінницької області про затвердження мирової угоди за виконавчим листом № 126/2855/14-ц, виданим 22.09.2014 року Бершадським районним судом Вінницької області-

ВСТАНОВИВ:

Головним державним виконавцем ВДВС Бершадського районного управління юстиції направлено до суду подання про визнання мирової угоди, укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 24.09.2014 року згідно виконавчого листа №126/2855/14-ц. Сторони в судове засідання не з'явилися, однак надали суду письмові заяви про визнання мирової угоди та розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали подання та цивільну справу №126/2855/14-ц, суд встановив, що за умовами мирової угоди, представленої суду, боржник визнає всю заборгованість перед стягувачем в розмірі 20243,60 грн. та в рахунок її погашення передає стягувачу у власність земельну ділянку площею 0,20 га та розміщений на ній житловий будинок, який належить ОСОБА_1, загальною площею 50,8 кв.м. та знаходиться за адресою: вул. Герцена, 41 с. Джулинка Бершадського району Вінницької області.

Відповідно до вимог ст. 372 ЦПК України, мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцю, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб. За ст. 372 ЦПК України, мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцю, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб.

У відповідності до вимог ст. 175 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмету позову.

Враховуючи, що мирова угода, укладена сторонами виконавчого провадження, не суперечить закону, не порушує законні права свобод і інтереси стягувача суд, у відповідності до ст. 372 ЦПК України, постановляє ухвалу про визнання мирової угоди.

Суд, вивчивши умови мирової угоди, вважає, що подання державного виконавця задоволенню не підлягає, оскільки відсутні відомості про те, що боржник дійсно є власником вищевказаного нерухомого майна, а також виконавцем незважаючи на те, що мирову угоду підписано у 2014 році, подано до суду подання лише у 2016 році, що суперечить вимогам закону. Крім того, відсутні відомості про те, що сторони ознайомлені з наслідками укладення мирової угоди.

На підставі викладеного, керуючись ст. 372 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у визнанні мирової угоди, укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 24.09.2014 року згідно виконавчого листа №126/2855/14-ц.

Апеляційна скарга може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції.

Суддя Р. В. Хмель