У Х В А Л А

09 березня 2016 року місто Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого -судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Бобрової І.О., Острянського В.І.

при секретарі: Бивалькевич Т.В.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 лютого 2016 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РІЕЛ КО» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 лютого 2016 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, які були застосовані згідно ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.12.2015 року у вигляді арешту нерухомого майна - 24/100 частин об'єкту незавершеного будівництва, позначеного на плані інвентаризаційної справи № 20256 літерою „А-1", загальною площею 378,3 кв.м., готовністю 37 відсотків, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 по цивільній справі за позовом ТОВ «РІЕЛ КО» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в розмірі 3597629,26 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2015 року, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у порушення п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України районний суд наклав арешт на майно, яке не перебуває у володінні чи користуванні відповідача, оскільки дій по реєстрації права власності на частину об'єкта незавершеного будівництва ОСОБА_1 не вчиняв та матеріали справи не містять доказів про вчинення ним дій по утрудненню чи унеможливленню виконання рішення суду за наслідками розгляду справи по суті, які суд мав встановити згідно ч.3 ст.151 ЦПК України.

Заявник наголошує на тому, що не має заборгованості перед ТОВ «РІЕЛ КО», оскільки рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 11 серпня 2015 року (справа №750/12927/14) розмір частки на об'єкт незавершеного будівництва був визначений не станом на день ухвалення рішення, а виходячи з ціни договору про внесення змін та доповнень за договором купівлі-продажу частини нерухомого майна від 28 травня 2012 року, який був укладений між ТОВ «ВАТЕС» та ТОВ «РІЕЛ КО».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що встановлений судом вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами та ґрунтується на положеннях ст.152 ЦПК України.

Проте з таким висновком місцевого суду не може погодитись апеляційний суд, оскільки він не ґрунтується на матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що 18 грудня 2015 року ТОВ «РІЕЛ КО» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1, у якому просило стягнути з відповідача на користь ТОВ «РІЕЛ КО» грошові кошти у сумі 3 597 629,26 грн., обґрунтовуючи позов тим, що рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 11.08.2015 року, яке набрало законної сили, визнано за ОСОБА_2 право власності на 24/100 частини вказаного об'єкту незавершеного будівництва, проте на дату набуття права власності відповідачем балансова вартість об'єкту збільшилася та з урахуванням придбання об'єкту позивачем у ТОВ «ВАТЕС» його вартість становить 170 001 046,23 грн. (вартість 24/100 частин вказаного об'єкту становить 4 121 465,76 грн.). Оскільки ОСОБА_1 сплатив 523 836,50 грн., то розмір заборгованості відповідача перед ТОВ «РІЕЛ КО» складає 3 597 629, 26 грн.

22 грудня 2015 року ТОВ «РІЕЛ КО» подало до суду заяву про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: на 24/100 частини об'єкту незавершеного будівництва, означеного на плані інвентаризаційної справи № 20256 літерою „А-1", загальною площею 378,3 кв.м., готовністю 37 відсотків, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 0,2566 га, що надана Чернігівською міською радою в оренду ТОВ "РІЕЛ КО" за кадастровим номером НОМЕР_2, будівництво якого здійснюється ТОВ "РІЕЛ КО" на підставі Декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованої Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області 22 червня 2012 року за № ЧГ7 та проектно-кошторисної документації як торгово-офісний комплекс на АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_1 на підставі рішення апеляційного суду Чернігівської області від 11 серпня 2015 року (справа №750/12927/14, провадження № 22-ц/795/1243/2015).

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову ТОВ «РІЕЛ КО» зазначало, що за рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 11 серпня 2015 року (справа №750/12927/14, провадження №22-ц/795/1243/2015) відповідач ОСОБА_1 набув у власність 24/100 частини вказаного вище об'єкту незавершенного будівництва. Оскільки позов заявлено про стягнення значної суми, то здійснення реалізації вказаної частини майна може утруднути чи зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 3 597 629,02 грн. за отримані у власність 24/100 частини вказаного об'єкта незавершенного будівництва.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2015 року заяву ТОВ "РІЕЛ КО" про забезпечення позову задоволено повністю.

З метою забезпечення позову накладено арешт на нерухоме майно, а саме: 24/100 частини об'єкту незавершеного будівництва, означеного на плані інвентаризаційної справи № 20256 літерою „А-1", загальною площею 378,3 кв.м., готовністю 37 відсотків, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 0,2566 га, що надана Чернігівською міською радою в оренду ТОВ "РІЕЛ КО" за кадастровим номером НОМЕР_2, будівництво якого здійснюється ТОВ "РІЕЛ КО" на підставі Декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованої Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області 22 червня 2012 року за № ЧГ7 та проектно-кошторисної документації як торгово-офісний комплекс на АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на підставі рішення апеляційного суду Чернігівської області від 11 серпня 2015 року м. Чернігів по справі № 750/12927/14, провадження № 22-ц/795/1243/2015.

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2015 року. Заява про скасування заходів забезпечення позову обгрунтована тим, що районним судом вжито заходів забезпечення позову щодо неіснуючого об'єкту та речового права, яке не виникло у ОСОБА_1, зважаючи на те, що ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 вересня 2015 року було зупинено виконання рішення апеляційного суду Чернігівської області від 11 серпня 2015 року, а із заявою про реєстрацію права власності на відповідну частину об'єкту незавершеного будівництва ОСОБА_1 не звертався.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 лютого 2016 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до чч. 1, 4 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як роз'яснено у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною 3 статті 154 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Ухвала Деснянського районного суду м. Чернігова про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «РІЕЛ КО» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів шляхом накладення арешту на 24/100 частини об'єкту незавершеного будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, постановлена 23 грудня 2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року рішення апеляційного суду Чернігівської області від 11 серпня 2015 року, яким:

- визнано недійсним договір купівлі-продажу частини нерухомого майна, укладений між ТОВ «Ватес» та ТОВ «РІЕЛ КО» 25 травня 2012 року, про продаж ТОВ «Ватес» ТОВ «РІЕЛ КО» 99/100 частини об'єкта незавершеного будівництва, означеного на плані літ. «А-1», загальною площею 378,3 кв. м, готовністю 37 %, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Гостар Л.А., зареєстрований в реєстрі за № 659, в частині купівлі-продажу 24/100 частини об'єкта незавершеного будівництва, означеного на плані літерою «А-1», загальною площею 378,3 кв. м, готовністю 37 %, що розташований за адресою: АДРЕСА_1;

- визнано за ОСОБА_1 право власності на 24/100 частини об'єкта незавершеного будівництва, означеного на плані інвентаризаційної справи № 20256 літ. «А-1», загальною площею 378,3 кв. м, готовністю 37 %, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 0,2566 га, що надана Чернігівською міською радою в оренду ТОВ «РІЕЛ КО», за кадастровим номером НОМЕР_2, будівництво якого здійснюється ТОВ «РІЕЛ КО» на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області 22 червня 2012 року за №ЧГ7 та проектно-кошторисної документації як торгово-офісний комплекс на АДРЕСА_1, - в в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу частини нерухомого майна та визнання права власності на частину об'єкта незавершеного будівництва скасовано, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с.104-109).

Таким чином, постановляючи ухвалу про накладення арешту на 24/100 частини об'єкту незавершеного будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, районний суд на вищезазначене уваги не звернув, не пересвідчився чи дійсно вказане майно належить відповідачеві.

Зазначена обставина залишилась поза увагою суду і при розгляді заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2015 року.

Крім того, районним судом належним чином не з'ясовано чи дійсно виник спір між сторонами та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Враховуючи викладене, районний суд дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, а тому на підставі п.3 ч. 1 ст.312 ЦПК України, оскаржувана ухвала суду не може вважатись законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вимоги заявника про скасування заходів забезпечення позову не підлягають задоволенню апеляційним судом, оскільки згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову, вжиті Деснянським районним судом м. Чернігова, вирішує суд, який розглядає справу.

У відповідності до ст.88 ЦПК України, з ТОВ «РІЕЛ КО» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню 275 грн. 60 коп. судового збору за апеляційний розгляд справи (а.с.121).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч. 1 п. 3, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 лютого 2016 року - скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РІЕЛ КО» на користь ОСОБА_1 275 грн. 60 коп. судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: