Справа №2/714/171/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"09" червня 2016 р. м.Герца
Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого- судді Костишин Н.Я.
при секретарі Конецькій Д.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Герца цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Представник ПАТ КБ «Приватбанк» (далі - Банк) ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Посилається на те, що згідно укладеного договору б/н від 16.05.2013 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Посилаючись на те, що відповідач у порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31.01.2016 року за ним утворилась заборгованість у сумі 16 094,58 грн., просив стягнути вказаний розмір заборгованості.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак подав письмову заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного рішення по справі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
На підставі досліджених у судовому засіданні письмових доказів судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 25.01.2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 було укладено договір шляхом написання заяви, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами складає між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 договір про надання банківських послуг.
Відповідно до умов договору ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг.
Одночасно, п.1.1.3.2.3 Умов передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов. Відповідно до п.1.1.2.3 Умов до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійсненні операції по картрахункам.
Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Згідно п.2.1.1.5.6 Умов у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.
Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов.
Відповідно до п.2.1.1.12.9 Правил боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку в часності з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов`язань.
Згідно п.2.1.1.3.5 Умов клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.
Відповідно до п.2.1.1.12.11 Правил банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором.
Згідно п.1.1.3.2.2 Умов у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення Овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов`язків в цілому або у встановленому банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обв`язків та інших обов`язків за цим договором.
Відповідач допустив неналежне виконання своїх обов'язків, передбачених договором, оскільки не сплачував кредит та проценти за його користування відповідно до умов договору.
Згідно наданого представником позивача розрахунку, відповідач станом на 31.01.2016 року має заборгованість за договором в сумі 16 094,58 грн., у т.ч.: 1 795,39 грн. заборгованість за кредитом; 10 306,59 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 750,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина) та 742,60 грн. штраф (процентна складова).
За змістом ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.
На підставі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст.ст.1046-1053 цього Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1 795,39 грн. заборгованості за кредитом; 10 306,59 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та 2 750,00 грн. заборгованості за пенею та комісією є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Що ж стосується вимог про стягнення штрафів, то у їх задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до п.1.1.5.32 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів і по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених договором , більш як на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій.
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день просторочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).
Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи наведене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Такий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України по справі №6-2003цс від 21.10.2015 року та відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України повинен враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права.
Таким чином, представником позивача в порушення ст.61 Конституції України неправомірно застосовано два види однієї цивільно-правової відповідальності за порушення умов кредитного договору у зв`язку з порушенням строків виконання грошових зобов`язань, відповідно суд вважає, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення, окрім заборгованості за пенею, штрафів (фіксованої частини та процентної складової) слід відмовити.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
У відповідності до роз'яснень, викладених в п.36 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша ст.88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір.
Отже з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1271,61 грн.
На підставі ст.61 Конституції України, ст.ст.512, 526, 530, 536, 549, 611, 625, 634, 1050, 1054, 1055 ЦК України, та керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224, 226, 360-7 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
У задовленні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення штрафів за кредитним договором відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі через Герцаївський районний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя