Справа № 755/6731/15-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гавриловій О.В.,

при секретарі Неділько Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву Житлово-будівельного кооперативу «Автомат -1» про приведення у відповідність до закону судового наказу, яка подана в межах розгляду цивільної справи за заявою Житлово-будівельного кооперативу «Автомат -1» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

Представник Житлово-будівельного кооперативу «Автомат -1» звернувся до суду із заявою про приведення судового наказу у відповідність до виконавчого документа, встановлених Законом України «Про виконавче провадження», виданого Дніпровським районним судом м. Києва по справі №755/6731/15-ц за заявою Житлово-будівельного кооперативу «Автомат -1» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, шляхом внесення до нього відомостей про ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_1, мотивуючи тим, що відсутність цих даних у виконавчому документі є підставою для відмови у відкриті виконавчого провадження та виключає можливість його примусового виконання.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Неявка учасників судового розгляду по справі не перешкоджає розгляду питання про виправлення описки в судовому рішенні.

У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту судового наказу визначені у ч. 1 та ч.2 ст.103 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 219 Цивільного процесуального кодексу України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущенні у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Відповідно до частини другої статті 369 Цивільного процесуального кодексу України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформлені або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому наказі №755/6731/15-ц, виданому 02 квітня 2015 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Автомат -1» заборгованості у розмірі 17466,38 грн. та 121,80 грн. судового збору, зазначено найменування стягувача та боржника, їх місцезнаходження, що є достатніми даними для ідентифікації особи як боржника, так і стягувача в процедурі виконавчого провадження.

Відповідно до положень ч. 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у виконавчому листі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

В той же час, відповідно до пункту 3 частини третьої ст. 11 закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержати безоплатно від органів та організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Така правова позиція викладена у Висновках Верховного Суду України, викладена у рішеннях прийнятих за результати розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України, а саме, у постанові ВСУ від 21 травня 2014 року у справі №6-45цс14, постанові ВСУ від 25 червня 2014 року у справі №6-62цс14.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Житлово-будівельного кооперативу «Автомат -1» про приведення у відповідність до закону судового наказу, оскільки відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства при ухвалені судового рішення не передбачено зазначення безпосередньо у резолютивній частині судового рішення ідентифікаційного номеру відповідача, тому сам факт не зазначення ідентифікаційного номеру боржника у рішенні суду не може вважатись помилкою (опискою) у розумінні положень до ст. 219 та ст.369 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст.209-210, 219, 369 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви Житлово-будівельного кооперативу «Автомат -1» про приведення у відповідність судового наказу, яка подана в межах розгляду цивільної справи за заявою Житлово-будівельного кооперативу «Автомат -1» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я