АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3442/16 Справа № 188/147/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Черненкова Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Черненкової Л.А.

суддів - Пономарь З.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2016 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на рішення та дії державного виконавця, зацікавлена особа: відділ державної виконавчої служби Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И Л А:

09 лютого 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаною скаргою на дії державного виконавця, за якою просила суд визнати рішення, дії державного виконавця Смірнової А.А. відділу ДВС Петропавлівського РУЮ Дніпропетровської області неправомірними; скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 19.01.2016 року № 49715703 та зобовязати вчинити дії щодо негайного виконання ухвали суду про забезпечення позову від 17.12.2015 року відповідно ЗУ «Про виконавче провадження»; постановити окрему ухвалу в звязку з порушенням заходів забезпечення позову і направити до правоохоронних органів для реагування; судові витрати покласти на ВДВС. В обґрунтування скарги зазначала, що 17 грудня 2015 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області виніс ухвалу про забезпечення позову, якою зобов'язав провести опис та накласти арешт на майно, яке знаходиться у відповідача, ОСОБА_4, в будинку за адресою: вул. Остапенківська, 21а с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області; накласти арешт на автомобіль марки FUAH 008 VAZ Autotechnology, модель 21104, реєстраційний номер НОМЕР_1 рік випуску 2008, шасі Y6L1810, серія та номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ДАН 484328, колір чорний - та з метою збереження спірного майна передати вказаний автомобіль, ОСОБА_2, яка зареєстрована: вул. Набережна - 4 с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, а фактично мешкає: вул. К.Маркса, 7/43 м. Першотравенськ Дніпропетровської області, на відповідальне зберігання. Копія ухвали була направлена заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановленим. 29 січня 2016 року через пошту скаржниця отримала постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 19.01.2016 року - ВП № 49715703, виготовлену державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_5, з якою вона не згодна з наступних підстав. На виконання процесуального закону, ч. 5 ст. 153 ЦПК України, 17.12.2015 року суд направив ухвалу про забезпечення позову від 17.12.2015 року по справі № 188/1598/15-ц заінтересованій особі: відділу державної виконавчої служби Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області для негайного виконання. Але виконавець, тільки 11.01.2016 року виніс постанову про арешт майна боржника та оголосив заборони на його відчуження ВП № 49715703, яка за змістом не відповідає вимогам ухвали суду від 17.12.2015 року і яка оскаржується в судовому порядку. На підставі ст.ст. 47,11,12,25 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 383-389 ЦПК України скаржниця просить задовольнити скаргу.

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2016 року - визнано неправомірною постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Петропавлівського районного управління юстиції ОСОБА_5 від 19.01.2016 року ВП 49715703 про повернення виконавчого документа стягувачу; зобовязано державного виконавця відділу державної виконавчої служби Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_5 поновити виконавче провадження про виконання ухвали суду про забезпечення позову, виданої 17.12.2015 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності; в задоволені іншої частини скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 просить ухвалу суду змінити, доповнивши резолютивну частину даної ухвали: визнати рішення, дії державного виконавця Смірнової А.А. відділу ДВС Петропавлівського РУЮ Дніпропетровської області неправомірними, постановити окрему ухвалу в звязку з порушенням заходів забезпечення позову і направити до правоохоронних органів для реагування, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах та межах заявлених вимог, вважає за необхідне її задовольнити частково з наступних підстав.

Задовольняючи частково вимоги за скаргою, районний суд виходив з того, що постановою зацікавленої особи 19.01.2016 року повернуто ухвалу суду про забезпечення позову видану 17.12.2015 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області. В постанові від 19.01.2016 року державним виконавцем зазначено, що при виході за вказаною в ухвалі Петропавлівського районного суду по справі №188/1598/15-ц від 17.12.2015 року адресою, а саме: вул. Остапенківська 21а, с. Миколаївка, Петропавлівського району Дніпропетровської області було встановлено, що майно визначене у вищезазначеній ухвалі відсутнє. Виконавче провадження було відкрите за заявою скаржниці в той же день 23.12.2015 року, що підтверджується заявою ОСОБА_2 та постановою виконавця. В постанові виконавець накладає арешт на спірний автомобіль та вказує, що вона надає чомусь строк на добровільне виконання рішення про що вказує у ч.2 резолютивній частині вказаної постанови. Слід зазначити, що відповідно до частини четвертої статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом про забезпечення позовних вимог строк для самостійного виконання рішення боржником, не надається. Вимогу виконавчого документу щодо передачі вказаного автомобіля виконавець не виконала, посилаючись на те, що автомобіль не належить відповідачеві по справі. Відповідно до пункту 4.2.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, якщо опис і арешт майна здійснюється на виконання рішення про забезпечення позову, державний виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику. Іншій особі майно на зберігання може бути передано лише у випадку відсутності боржника чи його відмови від прийняття майна на зберігання, а також у випадку, якщо судовим рішенням визначено іншу особу, якій необхідно передати майно на зберігання. Судом була визначена особа, якій необхідно було передати майно на зберігання, але виконавець не виконала дану вимогу. Виходячи з цього виконавцем було порушено вимоги Інструкції про проведення виконавчих дій, а саме 5.6.1. арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам. Державним виконавцем порушено 5.6.6. Інструкції про проведенні виконавчих дій де зазначено, що при проведенні виконавчих дій щодо опису та арешту майна боржника державний виконавець складає акт опису й арешту майна (додатки 21, 21-1). Перший примірник акта опису й арешту майна (додаток 21) складається з використанням бланка документів виконавчого провадження, для інших примірників (додаток 21-1) використовуються бланки для копій документів виконавчого провадження. (Абзац перший пункту 5.6.6 в редакції Наказу Мін'юсту N 28/5 від 04.05.2001 ). Державним виконавцем від 14.01.2016 року виноситься акт державного виконавця, де зазначено, що майно, яке зазначене в ухвалі суду відсутнє, хоча вірніше повинно було б скласти акт про відсутність майна у боржника. Акти державного виконавця складені державним виконавцем від 25.12.2015 року та від 14.01.2016 року з порушеннями Інструкції з організації примусового виконання рішень зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 2 квітня 2012 року № 489/20802, що також вказує на неправомірність дій виконавця і є підставою для задоволення скарги. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» ухвали судів у випадках, передбачених законом є виконавчими документами та підлягають виконанню органами державної виконавчої служби. Процесуальним законодавством передбачено, що ухвали суду про вжиття заходів до забезпечення позову виконуються в порядку, встановленому для виконання судових рішень (ст. 152 ЦПК, ст. 43-1 43-10 ГПК). Слід зазначити, що підстави для відкриття виконавчого провадження визначені статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження». Так, відповідно до частини першої державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Відкривши провадження виконавець у постанові про відкриття провадження від 23.12.2015 року розглянувши ухвалу суду від 17.12.2015 року відкрила провадження тільки в частині арешту на автомобіль, залишивши поза увагою перший абзац резолютивної частини ухвали щодо опису та арешту майна боржника. Отже, не відкривши виконавче провадження в цій частині, виконавець накладає арешт на частину майна, яка нею не була описана, складає акти щодо відсутності майна за вказаною адресою, проводить інші дії, що суперечить інструкціям та нормам закону. Якщо виконавчий документ відповідає вимогам, визначеним статтею 18 Закону, предявлений у встановлені строки та до відповідного органу державної виконавчої служби державний виконавець зобовязаний відкрити виконавче провадження протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа. Відповідно до частини четвертої статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо ухвала суду підлягає негайному виконанню, державний виконавець відкриває виконавче провадження не пізніше наступного робочого дня після надходження документа і невідкладно розпочинає його примусове виконання. Під час виконання ухвали суду про вжиття заходів забезпечення суду дотримуються загальних правил виконавчого провадження, визначених Законом України «Про виконавче провадження» та іншими актами. Найпоширенішими виконавчими документами про забезпечення позову є ухвали судів про накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб. Отже судом встановлено, що державний виконавець не вжила всіх можливих заходів щодо опису та арешту майна боржника вказаних у ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» і не виконала покладених на неї законом обовязків щодо виконання судового рішення. Тому, суд прийшов до висновку, що постанова про повернення стягувачеві виконавчого документу була винесена передчасно та є неправомірною. Щодо винесення окремої ухвали відносно державного виконавця, суд вважає, що дана вимога скаржниці є недостатньо обґрунтованою, при цьому суд враховує, що виконавець своєчасно відкрила виконавче провадження, але з певних обставин провела виконавчі дії з порушенням, тому у задоволенні скарги в цій частині, необхідно відмовити.

Але погодитись з висновками суду не можна тому, що вони не підтверджуються матеріалами справи. Суд першої інстанції не повно зясував обставини у справі, вийшов за межі заявлених вимог, не вирішив всі заявлені вимоги і не надав їм оцінки.

Так, відмовляючи у задоволенні іншої частини скарги, суд першої інстанції не зазначив в судовому рішенні які саме вимоги не підлягають задоволенню і не обґрунтував свою відмову у задоволенні вимог.

Надавши оцінку виконавчим діям державного виконавця ВДВС, які не оскаржувались в скарзі заявника, та мотивуючи їх як неправомірними, суд вийшов за межі заявлених вимог всупереч ст. 11 ЦПК України, однак за встановленими обставинами судове рішення не ухвалив.

Судом визнано неправомірною постанову державного виконавця ВДВС Петропавлівського районного управління юстиції ОСОБА_5 від 19.01.2016 року ВП 49715703 про повернення виконавчого документа стягувачу, однак таких вимог не заявлено.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що заявлені вимоги за скаргою про визнання рішення, дії державного виконавця Смірнової А.А. відділу ДВС Петропавлівського РУЮ Дніпропетровської області неправомірними і ці вимоги не вирішив, а також не зясував, які конкретно рішення, дії державного виконавця заявник вважає неправомірними, оскільки в скарзі про це не зазначено і необґрунтовано.

Вирішення питання про винесення окремої ухвали суду у відповідності до вимог статті 211 ЦПК України є правом суду, а тому обґрунтування відмови щодо постанови окремої ухвали не може бути зазначено в судовому рішенні.

Відповідно до вимог ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

У відповідності з ч.ч.2,3 статті 387 ЦПК України, ч.2 - у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи; ч.3 - якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийнятті або вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Колегія суддів встановила, що спірні правовідносини виникли відносно виконання судового рішення, а саме: ухвали Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17.12.2015 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності (а.с.14-15).

Згідно вказаної ухвали суду заяву позивача про забезпечення позову задоволено; провести опис та накласти арешт на майно, яке знаходиться у відповідача ОСОБА_4 в будинку за адресою: вул. Остапенківська, 21а с. Миколаївка, Петропавлівського району Дніпропетровської області; накласти арешт на автомобіль марки FUAH 008 VAZ Autotechnology, модель 21104, реєстраційний номер НОМЕР_1 рік випуску 2008, шасі Y6L1810, серія та номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ДАН 484328, колір чорний - та з метою збереження спірного майна передати вказаний автомобіль, ОСОБА_2, яка зареєстрована: вул. Набережна - 4 с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, а фактично мешкає: вул. К.Маркса, 7/43 м. Першотравенськ Дніпропетровської області, на відповідальне зберігання до повного розгляду справи по суті.

Вказана ухвала суду набрала чинності 17.12.2015 року. У вказаній ухвалі суду не зазначено, що судом допущено її негайне виконання відповідно до вимог ч.9 ст. 153 та ст. 367 ЦПК України.

23.12.2015 року ОСОБА_2 звернулась до виконавчої служби щодо прийняття зазначеної ухвали до виконання (а.с.13).

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Петропавлівського районного управління юстиції ОСОБА_5 була винесена постанова про відкриття провадження у справі від 23.12.2015 року (а.с.18).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Петропавлівського районного управління юстиції ОСОБА_5 від 19.01.2016 року ВП 49715703 повернено виконавчий документ (ухвала про забезпечення позову) стягувачу на підставі п.6 ч.1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.2).

У відповідності до вимог п.6 ч.1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» - ч.1. - виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

В зазначеній постанові державного виконавця ВДВС від 19.01.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачеві, державним виконавцем зазначено, що при виході за вказаною в ухвалі Петропавлівського районного суду по справі №188/1598/15-ц від 17.12.2015 року адресою, а саме: вул. Остапенківська 21а, с. Миколаївка, Петропавлівського району Дніпропетровської області було встановлено, що даний будинок належить на праві приватної власності ОСОБА_6 та встановлено, що у даному будинку відсутнє майно належне відповідачу ОСОБА_4 майно. 24.12.2015 року накладено арешт на автомобіль марки FUAH 008 VAZ Autotechnology, модель 21104, реєстраційний номер НОМЕР_1 рік випуску 2008, шасі Y6L1810, серія та номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ДАН 484328, колір чорний та внесені дані про арешт до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Передати вищевказаний автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_2 неможливо у звязку з тим, що згідно довідки з бази УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 28.12.2015 року даний автомобіль з 10.10.2015 року належить на праві власності ОСОБА_7, яка не зазначена в ухвалі суду (а.с.2).

Вказаним обставинам суд першої інстанції не надав належної оцінки, та визнав неправомірною вказану постанову не зазначивши у рішенні яким вимогам Закону України «Про виконавче провадження» не відповідає постанова державного виконавця ВДВС від 19.01.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачеві.

Ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою у звязку з тим, що не надано оцінки усім вимогам за скаргою.

В матеріалах справи відсутні відомості про розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності, хоча ухвала про забезпечення позову постановлена до розгляду справи по суті.

Судом першої інстанції ці обставини не перевірені.

Тому висновки у судовому рішенні про скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документу та зобовязання поновити виконавче провадження - є передчасними.

Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" п.16 - у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 55, 57 Закону N 606-XIV.

Судом першої інстанції за розглядом скарги у порушення порядку розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державної виконавчої служби обставини скарги не перевірялись, у звязку з чим перевірити правильність висновків суду не є можливим.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з порушенням порядку, встановленого для його вирішення, неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права, а саме: статей 213,214 ЦПК України, у зв'язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2016 року - скасувати, справу направити до того ж суду на новий розгляд.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя Л.А. Черненкова

Судді М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_8