Справа №150/305/16-ц
Провадження по справі №2-о/150/19/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2016 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Суперсона С.П.,

при секретарі Бровко Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького районного управління юстиції Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду звернулась ОСОБА_1 завою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького РУЮ Вінницької області.

Вказана заява обґрунтована тим, що мати ОСОБА_1 за національністю євреї. У представників вказаної національності, національність визначається по материнській лінії. Проте, в актовому записі про шлюб.заявниці вказано її національність «українка». Тому, заявник звернулась до ВДРАЦС Чернівецького РУЮ з заявою про внесення змін в актовий запис про шлюб.. Відповіддю ВДРАЦС Чернівецького РУЮ ОСОБА_1 було відмовлено у внесенні вказаних змін. У звязку із чим заявниця вимушена звернутися до суду.

Заявниця подала до суду заяву, в якій просила суд слухати справу без її участі, зазначивши, що заявлені вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Представник заінтересованої особи теж подала до суду заяву, в якій просила суд слухати справу без її участі, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справ, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Змістом ст. 257 ЦПК України встановлено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання, перебування.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про національні меншини в Україні», до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до ст. 11 вказаного Закону, громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

У відповідності до ст. 300 ЦК України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Викладена позиція відповідає змісту ст. 1 Указу Президента України від 31.12.1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності» відповідно до якої Національність може бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажають змінити її відповідно до національності другого з батьків.

ОСОБА_1 народилась 22 травня 1962 року. Мати заявниці ОСОБА_2 за національністю єврейка. Однак, оскільки за радянських часів євреї зазнавали утисків, в актовому записі про її народження та про одруження національність була зазначена «українка».

Тому в актовому записі про народження заявниці національність матері також була зазначена « українка». Відповідно, в 1981 році, під час укладення заявницею шлюбу, в актовому записі про її одруження була зазначена національність нареченої «українка».

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 14 вересня 2015 року встановлений факт, що мати ОСОБА_2 єврейка та зобов'язано Відділ ДРАЦС виправити в свідоцтві про народження ОСОБА_2 національність бабки з «українка» на «єврейка» та внести зміни в актовий запис про одруження ОСОБА_2 виправити національність нареченої з «українка» на «єврейка».

На підставі даного рішення суду, яке набуло чинності, Відділом ДРАЦС були внесені виправлення в актовий запис №505 від 24.08.1956 р. про народження ОСОБА_2, в актовий запис про укладення шлюбу №17 від 19.06.1962 року щодо зазначення національності ОСОБА_2 «єврейка». Дані обставини стверджуються Витягами з ДРАЦС № 7 та №0 від 30.09.2015.

На підставі зазначених вище документів внесені зміни до актового запису про народження заявниці №54 від 20 червня 1962 року щодо національності її матері з «українка» на «єврейка». Даний факт стверджується Витягом з ДРАЦС №0 від 13.11.2015.

При укладенні шлюбу заявниця змінила прізвище «Сагалата» на «Ласкус». Таким чином виникла неузгодженість щодо національності заявниці в актовому записі про її народження, де в даний час національність зазначена «єврейка» і в актовому записі про укладення нею шлюбу, де зазначена національність ОСОБА_1 «українка».

В лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Відділу ДРАЦС Чернівецького РУЮ з заявою про внесення змін до актового запису №06 від 09.08.1981 про її народження щодо зміни національності матері з «українка» на «єврейка».

Відповіддю №54-3.1-111 від 10.02.2016 Відділ ДРАЦС Чернівецького РУЮ відмовив заявнику у внесенні змін в актовий запис про шлюб..

При цьому, у відповідності до єврейських звичаїв національність визначається за походженням від матері, а відтак безпосередньо впливає на набуття прав, як особи єврейської національності. Отже, зазначення національності матері «єврейка» в актовому записі про шлюб заявниці безпосередньо впливає на визначення національності її дітей. Таким чином, внесення змін щодо національності заявниці «єврейка» до актового запису про шлюб має юридичне значення.

Разом із цим, мати заявниці та заявниця знають та розмовляють ідиш, сповідують іудейську віру, підтримують і навчають дітей іудейським культурним традиціям та звичаям. В сім'ї заявниці завжди святкують іудейські свята та обряди, дотримуються канонів єврейської кухні.

Практика аналогічної категорії справ зазначена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №12 від 07.07.1995р. «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», відповідно до пункту 7 якої, зазначено, що питання про встановлення неправильності в актовому записі про народження суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів, відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що достовірністю підтверджують заявлену вимогу.

Встановлення вказаного юридичного факту необхідно заявниці для отримання пільг, які зараз надає Ізраїль для громадян єврейського походження.

З наведеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених ОСОБА_1 вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 118, 119, 256, 257 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького районного управління юстиції Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_1, належить до національності «єврейка».

Зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького РУЮ Вінницької області внести зміни в актовий запис про укладення ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_3) шлюбу №06 від 09 серпня 1981 року, зареєстрований Лозівською сільською радою Могилів-Подільського району Вінницької області, в графі національність нареченої виправити з «українка» на «єврейка».

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення установлених строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

СУДДЯ С.П. СУПЕРСОН