Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/658/16-ц
Провадження № 2/321/293/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2016 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійник М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Засько О.А.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ державної виконавчої служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачем вони спільно проживали з 31 серпня 2013 року по 28 лютого 2015 рік. Мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь якого з нього за рішення суду стягуються аліменти у розмірі ? частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. У звязку з тим, що він хворіє, має діагноз: вегето судинна дистонія, лікворно гепертензивний синдром, астено невротичний синдром та перебуває на «Д» обліку у лікаря невропатолога ТМО Михайлівського району, та як наслідок не може знайти добре оплачувану роботу, тому просить зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього на користь відповідача по справі, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі еквівалентній 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, на підставах викладених в позові, додатково пояснив, що у звязку зі своїм захворюванням, він змушений постійно купувати ліки,а його заробітку не вистачає на сплату аліментів у розмірі, встановленому рішенням суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що на час звернення її до суду з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_1, вона мала також право на стягнення коштів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, але вона цього не зробила та просила суд стягнути аліменти лише на утримання дитини. За рішенням суду вона отримує аліменти в розмірі приблизно 800 грн., що є недостатньою сумою, оскільки дитина досить маленька, потребує спеціального годування, також іноді хворіє, тому гроші потрібні на її лікування, купівля іграшок та ін. Вона на теперішній час навчається в училищі та проживає з батьками, власного доходу не має, тому зменшення аліментів призведе до того, що не вистачатиме коштів для забезпечення дитині всього необхідного. Утримувати своїх дітей це обовязків батьків, тому вона вважає, що ОСОБА_1 зобовязаний сплачувати аліменти, у звязку з чим просить відмовити в задоволенні його позову.

Представник третьої особи ОСОБА_4, в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву з клопотанням про розгляду справи за її відсутності.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків:

Судом встановлено, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 30 липня 2015 року стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини усіх видів доходу, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 9 липня 2015 до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 5).

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, за період з липня 2015 року по квітень 2016 року, ОСОБА_1 були нараховані аліменти в сумі 7752,78 грн., сплачено було 6403,32 грн., заборгованість по аліментам станом на 27 квітня 2016 року складає 1349,46 грн. Середньомісячний розмір аліментів, що нараховується ОСОБА_1 складає 804,07 грн. ( а.с. 6).

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

На обґрунтування свого позову позивачем ОСОБА_1 надано довідку № 44 від 27 квітня 2016 року наявність у нього захворювання: вегето судинну дистонію, лікворно гепертензивний синдром, астено невротичний синдром та перебуває на «Д» обліку у лікаря невропатолога ТМО Михайлівського району (а.с. 7), виписний епікриз №1543, копії чеків з аптеки від 30 травня 2016 року на суму 118,72 грн. і від 1 червня 2016 року на 447,05 грн., копію висновку спеціаліста психіатра КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» від 1 червня 2016 року (а.с. 20-21).

Аналізуючи вказані документи, суд приходить до висновку, що вони не свідчать про наявність у позивача ОСОБА_1 хвороб, які перешкоджали йому у працевлаштуванні. Також ці документи, на думку суду, не свідчать про погіршення матеріального стану позивача.

Сам позивач стверджує, що він не працює. Однак, ним не надано довідки про те, що він перебуває в центрі зайнятості та намагається знайти роботу, яка йому надасть можливість працювати відповідно до його захворювання.

Крім того, при ухваленні рішення суду Михайлівського районного суду Запорізької області від 30 липня 2015 року всі обставини були враховані, і сам ОСОБА_1 не заперечував проти позовних вимог.

Неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матірю, та знаходиться повністю на її утриманні, і ця обставина, відповідно до ст. 182 СК України також враховується судом при вирішення цієї справи.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема той факт, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про зміну його матеріального становища чи суттєвого погіршення стану здоровя, всі обставини майнового стану сторін були врахована судом при ухваленні рішення 30 липня 2015 року, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.79, 88, 208-209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ державної виконавчої служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, про зміну розміру аліментів - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5