АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3271/16 Головуючий 1 інст. - Поліщук Т.В.
Справа № 643/2307/16-ц Доповідач - Кісь П.В.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Кіся П.В.,

суддів: - Кіпенко І.С.,

- Шаповал Н.М.,

за участю секретаря - Прийміч А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 04 березня 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Московського районного суду м.Харкова від 04.03.2016 року позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту - ПАТ КБ «Приватбанк») повернуто позивачу.

Обгрунтовуючи таке процесуальне вирішення питання, суд вказував, що позовна заява в інтересах і від імені юридичної особи - ПАТ КБ «Приватбанку» подано особою - ОСОБА_4, без належних доказів повноважень на представництво, що копія довіреності належним чином не посвідчена.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «Приватбанк» Гринь К.А. просить скасувати ухвалу суду, вважаючи її незаконною, а справу направити для розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи скаргу, представник позивача вказує, що суд першої інстанції безпідставно не визнав копію довіреності належним доказом його повноважень.

Апелянт вказував, що головуючий суду першої інстанції, усупереч вимог ч.2 ст.160 та ч.4 ст.10 ЦПК України, не забезпечив повне, всебічне та об'єктивне з'ясування обставин справи, ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам ч.2 ст.213, ст.215 ЦПК України. Вважає, що наданих ним документів достатньо для відкриття провадження, що відповідно до ч.1 ст.42 ЦПК України повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, можуть бути посвідчені нотаріально або посадовою особою організації, в які довіритель працює.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскарженої ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що до Московського районного суду м.Харкова 01.03.2016 року надійшла позовна заява про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором, підписана від імені ПАТ КБ «Приватбанк» його представником ОСОБА_4, до якої також включено заяву з проханням розглядати справу без представника банку і ухвалити заочне рішення.

Суд першої інстанції обґрунтовано і у відповідності до вимог п.8 ст.119 ЦПК України вказував в ухвалі від 04.03.2016 року, що до позовної заяви повинна додаватися довіреність чи інший документ, що посвідчує його повноваження, тоді як автор позовної заяви на підтвердження повноважень надав не довіреність у розумінні п.8 ст.119 і п.2 ч.1 ст.42 ЦПК України, а ним же самим посвідчену копію.

Апеляційний суд відхиляє викладені в апеляційній скарзі доводи представника банку з посиланням на приписи ст.ст. 160, 213, 215 ЦПК України, оскільки вони не мають жодного відношення до питання, яке вирішено судом ухвалою від 04.03.2016 року.

Посилаючись в апеляційній скарзі на частину 1 статті 42 ЦПК України представник ПАТ КБ «Приватбанк» навів зміст частини 2 цієї статті, підмінивши їх зміст.

Посилання на можливість посвідчення довіреності фізичної особи посадовою особою організації, в які довіритель працює, також не має значення для вирішення спірного питання, оскільки представник ПАТ КБ «Приватбанк» не є фізичною особою, про яку йде мова в частині 2 статті 42 ЦПК України.

Разом з тим, з матеріалів справи і змісту оскарженої ухвали вбачається, що суд припустився помилки, вирішивши відразу повернути позовну заяву, передчасно дійшовши висновку, що заяву від імені позивача подана особою, яка не має повноважень на ведення справи, не застосувавши положення ч.ч.1,2 ст.121 ЦПК України з метою усунення недоліків, допущених позивачем (представником позивача).

Так, статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в які зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, то тоді заява вважається неподанню і повертається заявнику.

Постановляючи ухвалу 04.03.2016 року, суддя місцевого суду передчасно вирішив, що ОСОБА_4 не має повноважень на ведення справи від імені ПАТ КБ «Приватбанк», не надавши йому можливості усунути допущені недоліки та надати належним чином оформлену довіреність.

За таких обставин ухвала Московського районного суду м.Харкова від 04.03.2016 року, відповідно до вимог ч.3 ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею на новий розгляд у зв'язку з порушенням встановленого процесуальним законом порядку вирішення питання, передбаченого ч.ч.1,2 ст.121 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.4 ч. 2 ст. 307, ст.ст. п.4 ст.312, ст.ст. 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ПАТ КБ «Приватбанк» Гринь К.А. задовольнити частково.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2016 року скасувати, а справу передати на новий розгляд питання до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню, згідно ст.324 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: І.С. Кіпенко

Н.М. Шаповал