Справа № 203/764/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 квітня 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Карпенка С.Ф.

при секретарі - Булеці А.В.

позивачки (вона ж представник позивачки ОСОБА_1В.) - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказали слідуюче.

Позивачки є власниками квартири № 4 за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Ульянова, буд.6, кожній належить по 1 /2 частки квартири. Квартира отримана ними в порядку спадкування після смерті матері- Палянички В.П., яка раніше придбала вказану квартиру у відповідача по справі ОСОБА_4

Оскільки відповідач не є власником квартири, з 2007 року він не проживає в квартирі, чим перешкоджає позивачам у вільному користуванні та розпорядження квартирою, позивачі просили винести рішення про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою і зняти його з реєстрації за вказаною адресою.

В судовому засіданні позовні вимоги підтримані позивачкою ОСОБА_2 як позивачкою по справі, так і представником співпозивачки ОСОБА_3, інтереси якої вона представляє за нотаріально посвідченою довіреністю.

Відповідач в судове засідання не зявився, судом неодноразово викликався належним чином, в тому числі через пресу, причину неявки суду не повідомив. Суд вирішив про можливість та доцільність розгляду справи в заочному порядку, на чому наполягала позивачка ОСОБА_2 (вона ж представник співпозивачки ОСОБА_3О.).

Представник третьої особи- Кіровського районного відділу у місті Дніпропетровську головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, завчасно надав суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу у відсутність представника третьої особи, заперечень проти позову не надано.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Позивачки є власниками квартири №4 за адресою м.Дніпропетровськ, вул. Ульянова, будинок №6, що підтверджено рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська по цивільній справі № 2-2185/ 2008 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання угоди дійсною та визнання права власності, з якого видно, що позивачка ОСОБА_5 придбала у відповідача ОСОБА_4 спірну квартиру за адресою АДРЕСА_1 (а.с.9), рішенням того ж суду по цивільній справі № 2/1862/14-ц від 07 липня 2014 року за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом (а.с.10-11), витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.12,13).

Тобто, позивачки дійсно є єдиними власниками спірної квартири.

В той же час, відповідач, як видно з довідки адресно-довідкового підрозділу від 14 березня 2016 року, дійсно залишається зареєстрованим за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд визнає переконливими посилання позивачів стосовно того, що відповідач у вищезазначеному житловому приміщенні не проживають, їх особисті речі в квартирі відсутні, комунальні послуги та витрати на утримання спірної квартири відповідач не сплачує, чим створює позивачам незручності, позбавляють їх права на вільне розпорядження та користування своєю власністю і змушують нести зайві витрати, пов'язані зі сплатою квартирної плати та витрат на житлово-комунальні послуги.

Згідно ст.ст.317, 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Частиною першою ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідач не має права власності на спірну квартиру. У звязку з вищевикладеними обставинами, суд визнає доводи позову аргументованими, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11, 57-64, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 316-319, 386, 391, 405 ЦК України, п.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратили право користування квартирою № 4 в будинку № 6 по вул.Ульянова у м.Дніпропетровську, зі зняттям ОСОБА_4 з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська. У разі, якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення також може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Карпенко С.Ф.