Справа № 127/5209/15-ц Провадження № 22-ц/772/1853/2016Головуючий в суді першої інстанції Венгрин О. О.
Категорія 48Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Голота Л.О.,

суддів: Вавшка В.С., Іващука В.А.,

при секретарі: Маркевич Я.С.

за участю: апелянта ОСОБА_2

представник апелянта ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14.04.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

23.03.2015 року ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 у якому просила при поділі майна подружжя визнати за нею право власності на ? частку грошових коштів, які знаходяться на рахунку у VAB Банку(ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»).

05.06.2015 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_5 у якому просив розділити спільне майно подружжя, стягнувши з ОСОБА_5 на його користь 26 158 грн.25 коп. за належну йому ? частку у спільному рухомому майні ( диван «Мартін» з ортопедичним матрацом «Венето»- 12 688грн., холодильник Daewo- 13 999 грн., пральна машина LG - 9000грн., телевізор Philips - 3 500грн, мультиварка Philips - 1 545 грн, фільтр для води eSprinq - 11 585 грн.).

18.12.2015 року ОСОБА_2 збільшив позовні вимоги та просив також стягнути з ОСОБА_5 на свою користь 15 000 грн. - ? частину грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках.

14.04.2016 року представник первісного позивача ОСОБА_6 подав заяву у якій уточнив позовні вимоги та виклав їх у наступній редакції: визнати за ОСОБА_5 право власності на ? частину грошових коштів, які знаходяться на розрахунковому рахунку у VAB Банку(ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»), які є спільним майном подружжя та стягнути на її користь з ОСОБА_2 52 514 грн.69 коп, які становлять вказану вище ? частку.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.04.2016 року позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 57 514 грн. 69 коп., як ? частку спільного майна подружжя., 300 грн судового збору, а на користь держави - 275,14 грн недоплаченого судового збору. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись частково з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення міського суду в частині відмови у задоволенні його зустрічного позову та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з»ясуванні судом обставин, що мають значення для справи.

В судовому засіданні апелянта та його представник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Позивач та її представник у судове засідання не з»явились, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та його представника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За змістом ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Частина 1 статті 303 ЦПК України передбачає, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що з 07.02.1999 року по 23.12.2014 року ОСОБА_2 і ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Встановлено, що колишнє подружжя ОСОБА_7 в період шлюбу нажили наступне рухоме майно:

-кошти в сумі 115 029грн 38 коп, які знаходились за угодою № 749067/2014 від 18.02.2014 року на депозитному рахунку ОСОБА_2 у ПАТ «ВіЕйБі Банк» та були зняті ним з рахунку у період шлюбу;

-диван «Мартін» з ортопедичним матрацом «Венето»- 12 688грн.,

-холодильник Daewo- 13 999 грн.,

-пральна машина LG - 9000грн.,

-телевізор Philips - 3 500грн,

-мультиварка Philips - 1 545 грн,

-фільтр для води eSprinq - 11 585 грн.

Факт придбання вищезазначеного майна у період шлюбу сторони визнали.

ОСОБА_2 визнав позовні вимоги ОСОБА_4 щодо поділу в рівних частинах спільно нажитих коштів в сумі 115 029,38 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 суд першої інстанції з урахуванням положень ст.ст.70, 71 СК України поділив кошти, шляхом стягнення з ОСОБА_8 на користь позивачки 57 514 грн 69 коп, як ? частку спільного майна подружжя.

В цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем-позивачем ОСОБА_2 не надано належних доказів про те, що його колишня дружина самостійно, без його згоди розпорядилась спільним майном, яке на даний час відсутнє у їх помешканні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та відхиляє заперечення апелянта з наступних підстав.

Так, здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК та ст. 372 ЦК

Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України

Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Шлюбного договору сторони не укладали, домовленості щодо поділу майна немає.

Згідно з п. п.22,23,24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

У ході судового засідання позивач-відповідач ОСОБА_4 пояснила, що спірні речі, а саме: диван «Мартін» з ортопедичним матрацом «Венето», холодильник Daewo, пральну машину LG, телевізор Philips, мультиварку Philips , фільтр для води eSprinq вона з квартири не вивозила та не відчужувала, допускає, що дане майно міг вивези і відповідач, який має ключ та доступ до квартири.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 стверджував, що спірне рухоме майно він з квартири не вивозив та не відчужував його, вважає, що дане майно його колишня дружина продала стороннім особам, а коштами розпорядилась самостійно.

При з»ясуванні тієї обставини, хто саме із подружжя ОСОБА_2 розпорядився спірним рухомим майном, судом першої інстанції був досліджений, як єдиний, наданий відповідачем-позивачем доказ - висновок № 2842 ЖЕО-4264 по факту звернення громадянина ОСОБА_2

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що даний доказ не є належним, оскільки не містить інформації хто саме з подружжя ( сторонніх осіб) розпорядився їхнім спільним майном.

Так, у своїй заяві до Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_2 вказував, що прийшовши до своєї квартири 14.02.2015 року де проживала його колишня дружина він виявив відсутність спільно нажитого майна, а саме: холодильника вартістю 7 000 грн., комп»ютера вартістю близько 1 000 грн. та телевізора вартістю 2 000 грн

Суд звертає увагу, що у позовній заяві та заяві ОСОБА_2 до Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області вартість майна та його найменування різняться.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 не надав суду належних доказів того, що саме його колишня дружина використала, відчужила, приховала їх спільне майно, перелік якого зазначено у позові, колегія суддів приходить висновку, що суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні зустрічного позову, оскільки його вимоги не доведені і майно, яке відсутнє або його вартість не можуть бути враховані при поділі майна подружжя.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 30 8, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14.04.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя , та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Голота Л.О.

Судді: Іващук В.А.

Вавшко В.С.

/підписи/

Згідно з оригіналом: