Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Бердянська державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання поважними причини пропуску позовної давності, захист порушеного права, визнання заповіту та заяви нотаріуса недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 жовтня 2015 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 24 грудня 2015 року,

встановила:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що її чоловік ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1997 року хворів церебросклірозом.

22 жовтня 2002 року ним було складено нотаріально посвідчений заповіт, за яким Ѕ частину їх спільної квартири АДРЕСА_1 він заповів на користь ОСОБА_5 Зазначала, що на момент складання заповіту її чоловік ОСОБА_6 не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Недієздатною особою

ОСОБА_6 не визнавався.ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 помер. 24 квітня 2004 року у нотаріальній конторі м. Бердянськ була відкрита спадкова справа щодо майна померлого. Відповідач у справі звернулась із заявою про прийняття спадщини за вказаним заповітом. Із роз'яснення державного нотаріуса від 6 серпня 2014 року позивач дізналась про існування заповіту та що вона зверталась із заявою про прийняття спадщини за законом на грошові внески, в заяві зазначила, що зміст заповіту, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою 22 жовтня 2002 року на користь ОСОБА_5 їй відомо, зміст ст. 1241 ЦК України їй роз'яснено, одержувати свідоцтво про право на спадщину на обов'язкову частку у спадщині вона не бажає.

Зазначала, що зазначену заяву вона не писала, а тому вважає її не дійсною.

Ураховуючи наведене, просила визнати поважаними причини пропуску строку позовної давності, визнати недійсним заповіт, складений на користь ОСОБА_5, посвідчений 22 жовтня 2002 року Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області, визнати недійсною її заяву від 29 квітня 2004 року.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від

21 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 24 грудня

2015 року рішення суду першої інстанції змінено шляхом виключення з рішення посилання на пропуск позовної давності як на підставу відмови в задоволенні позову. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Вирішуючи спір, апеляційний суд прийшов до правильного висновку про відсутність підстав про визнання заповіту недійсним, оскільки для визначення наявності у особи стану, коли вона не могла розуміти значення своїх дій або керувати ними, суд призначає судово-психіатричну експертизу і вимоги про визнання угоди недійсною з цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи так і інших доказів.

Позивач відмовилась від призначення судово-психіатричної експертизи для встановлення психічного стану її чоловіка на час укладення заповіту, а наявність довідки Медико-соціальної експертної комісії про встановлення церебросклерозу з достовірністю не свідчить про неусвідомлення ОСОБА_6 значення своїх дій під час укладення оспорюваного заповіту.

Доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 жовтня

2015 року у незміненій частині та рішення апеляційного суду Запорізької області від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова

В.М.Колодійчук