У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмежено відповідальністю «Фінанс Траст Груп», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевича ЄвгенаВолодимировича, Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, треті особи: ОСОБА_5, Управління - служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 15 вересня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ТОВ «Фінанс Траст Груп», та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір, де банк надав позичальнику кредит у сумі 47 500 доларів США зі строком користування кредитними коштами до 14 вересня 2018 року зі сплатою 14,5 % річних. Також, 15 вересня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ТОВ «Фінанс Траст Груп», та ОСОБА_2, був укладений договір іпотеки на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 у Дніпропетровську, яка на праві власності належить позивачу. У зв'язку з припиненням ОСОБА_5 виконання зобов'язань по кредитному договору, приватним нотаріусом 06 серпня 2009 року був вчинений виконавчий напис, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 18 серпня 2009 року постановою АНД ВДВС ДМУЮ було відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим написом. Постановою АНД ВДВС ДМУЮ від 27 березня 2012 року стягувачу ПАТ «Ерсте Банк» було передано нереалізоване нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1

02 квітня 2012 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В. на підставі акта передачі майна стягувачу в рахунок погашення боргу ПАТ «Ерсте Банк» було видано свідоцтво про право власності на зазначену квартиру.

Позивач зазначає, що виконавчий напис від 06 серпня 2009 року є незаконним, оскільки сума заборгованості за кредитним договором не є безспірною. Також у виконавчому написі не зазначено, з кого конкретно стягується зазначена сума боргу. Окрім цього, позивач зазначає, що всупереч вимогам п. 5.1 договору іпотеки він не отримував попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В. 06 серпня 2009 року, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2, таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, оскільки ОСОБА_2 звернувся до суду зі спливом строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у суді першої інстанції.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмежено відповідальністю «Фінанс Траст Груп», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевича Євгена Володимировича, Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, треті особи: ОСОБА_5, Управління - служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов