Справа № 747/405/16-ц
Провадження№ 6/747/8/16
У Х В А Л А

іменем України

11.04.2016 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

за участю секретаря Зірки В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка справу за поданням начальника відділу ДВС Талалаївського районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника фізичної особи ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа до виконання нею своїх зобовязань, -

В С Т А Н О В И В:

Начальник відділу ДВС Талалаївського районного управління юстиції ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника фізичної особи ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа до виконання своїх зобовязань, шляхом заборони перетинати державний кордон України, оскільки на даний час на примусовому виконанні у відділі ДВС Талалаївського районного управління юстиції знаходиться виконавчий напис № НАТ404110 від 06.01.2016 року, виданий приватним нотаріусом ОСОБА_3 м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» боргу в сумі 26 333 грн. 56 коп. По даному виконавчому напису державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

В ході проведення виконавчих дій по виконанню даного виконавчого напису державними виконавцями вживались заходи примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості, але майна або грошових коштів, на які можна звернути стягнення, у боржника не виявлено, від виконання зобов'язань за виконавчим документом боржник ухиляється. До ДВС надійшла заява стягувача по даному виконавчому провадженню про звернення до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за кордон. Тому начальник відділу ДВС просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання нею своїх зобовязань, покладених на неї виконавчим написом нотаріуса.

Оглянувши подання, додані до нього документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. При цьому, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Так, судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Талалаївського районного управління юстиції знаходиться виконавчий напис № НАТ404110 від 06.01.2016 року, виданий приватним нотаріусом м. Дніпропетровська ОСОБА_3 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» боргу в сумі 26 333 грн. 56 коп. По виконанню даного виконавчого напису 14.03.2016 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Але рішення суду боржником не виконується, не дивлячись на те, що державним виконавцем вживались усі, передбачені чинним законодавством, заходи примусового виконання рішень. Боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх зобовязань, покладених на неї рішенням суду.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: в т.ч. виконавчі листи судів, накази господарських судів, рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Згідно з п.18 ч.3 ст.11 цього Закону, державний виконавець має право у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно зі ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Як передбачено ст.12 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», свобода пересування може бути обмежена у випадках, передбачених законом. В листі Верховного Суду України «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» викладено правову позицію стосовно того, що на момент звернення до суду з таким поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження; а поняття «ухилення від виконання зобов'язань» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок повністю або частково у нього є реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

З доданих до подання документів вбачається, що боржник протягом строку виконання не виконує своїх зобовязань по виконанню виконавчого напису нотаріуса і сума боргу по виконавчому листу 26 333 грн. 56 коп. до цього часу не погашена. Отже, з врахуванням всього наведеного суд приходить до висновку, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання боргових зобовязань.

Оскільки державний виконавець згідно з ч.1 ст.11 Закону «Про виконавче провадження» зобов'язаний вживати всіх передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, то суд вважає за можливе подання задовольнити та тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України до виконання боргових зобов'язань за вказаним вище виконавчим документом.

Начальник відділу ДВС просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон боржника без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України. Але згідно приписів ст.377-1 ЦПК України передбачено обмеження у праві виїзду за кордон взагалі, а не способи обмеження. Отже, на суд покладено функцію вирішення питання про обмеження у праві виїзду, а право вибору способу виконання такого обмеження належить органу, до компетенції якого входить питання забезпечення виїзду з України, тому подання начальника відділу ДВС підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи все наведене та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.377-1 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Подання задовольнити частково.

Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до виконання нею зобов'язань, покладених виконавчим написом № НАТ404110 від 06.01.2016 року приватного нотаріуса м. Дніпропетровська ОСОБА_3

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом п'яти днів з дня постановлення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_4