Справа №461/1718/16-ц
Провадження №2/461/903/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2016 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 в свою користь суму позики у розмірі 40850,70 грн. та судовий збір.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 23.06.2015 року між ним та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір позики у сумі 1500,00 дол. США. Вказані кошти ОСОБА_2 передав власноручно відповідачу, що підтверджується письмовою розпискою. Покликається на те, що ОСОБА_3 зобовязався повернути борг до 30.06.2015 року. Однак, вказаний борг повернуто не було. Окрім того, стверджує, що з метою урегулювання спору позивач надіслав на адресу відповідача вимогу про повернення грошових коштів, однак така залишена без реагування. Просить позов задоволити.

Позивач у судове засідання не зявився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити. Суд зазначає, що у своєму клопотанні позивач не надав згоди на проведення заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причини своєї неявки не повідомив, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності без постановлення заочного рішення, оскільки згоди на проведення заочного розгляду справи позивачем не надано, як цього вимагає ст.224 ЦПК України.

Фіксація судового процесу не здійснювалася відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх в сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальник) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 23.06.2015 року ОСОБА_2 позичено ОСОБА_3 кошти в розмірі 1500,00 дол. США. Вказані кошти ОСОБА_2 передав відповідачу ОСОБА_3, що підтверджується письмовою розпискою від 23.06.2016 року. Позичені кошти ОСОБА_3 зобовязався повернути у строк до 30.06.2015 року. Однак, взяті на себе зобовязання у встановлений строк не виконав.

30.11.2015 року ОСОБА_2 на адресу відповідача скеровував лист з вимогою повернути зазначений борг. На вказаний лист відповідач не зреагував. Станом на сьогоднішній день борг позивачу не повернуто.

Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобовязання не виконав, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 1500,00 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить40850,70 грн.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачем порушено умови договору позики, хоча всі умови договору істотні, звичайні та випадкові з моменту його укладення стають однаково обовязковими для виконання сторонами. При цьому, суд враховує, що цивільно-правовий договір укладений з узгодженої волі сторін, спрямованої на встановлення цивільних прав та обовязків. За таких підстав суд вважає, що позов необхідно задоволити.

Крім того, в порядку ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст.16, 526, 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 197, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) суму позики у розмірі 40850,70 гривень та судовий збір у сумі 551,20 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом 10 днів після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Зубачик Н.Б.