Ухвала

іменем україни

15 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ЛеванчукаА.О., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Рівне Рівненської області до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Рівненського міського суду від 23 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 14 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року Управління Пенсійного фонду України у м. Рівне Рівненської області звернулося до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_5 при призначенні пенсії подав в Управління Пенсійного фонду України у м. Рівне Рівненської області довідку про заробітну плату від 30 липня 2014 року № 5 за період роботи з січня 1990 року по грудень 1994 рік, що видавалась ліквідатором СП «ПМК № 4». Указана довідка була врахована при призначенні останньому розміру пенсійної виплати. Відповідальність за достовірність у довідці даних, була покладена на ліквідатора підприємства ОСОБА_4, який і підписував вказану довідку. Однак у процесі перевірки виплати пенсійної допомоги було встановлено, що на момент видачі вищевказаної довідки у ОСОБА_4 були відсутні повноваження щодо видачі такої довідки, оскільки з 5 липня 2013 року підприємство припинило свою діяльність, про що внесено відповідний запис до Держаного реєстру. При зверненні до архіву, на підтвердження вказаних у довідці даних, встановити правомірність розрахунку заробітної плати не представилось можливим, оскільки первинні документи, які б підтверджували правильність вказаних у довідці даних, не збереглися. У зв'язку з цим позивач просив стягнути з відповідачів 15 210 грн 25 коп.

Рішенням Рівненського міського суду від 23 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 14 березня 2016 року, позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України у м. Рівне Рівненської області задоволено частково, стягнуто на їхню користь з ОСОБА_4 в рахунок повернення коштів 15 210 грн 25 коп. Вирішено питання про судові витрати. У задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного фонду України у м. Рівне Рівненської області до ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позовних вимог до нього.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_4 на користь Управління Пенсійного фонду України у м. Рівне Рівненської області 15 210 грн 25 коп. в рахунок повернення коштів.

Такий висновок судів ґрунтується на правильно встановлених у справі обставинах та вимогах закону.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Рівненського міського суду від 23 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 14 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.В. Ступак

Колегія суддів: