Справа № 471/456/16-ц
Провадження №2/471/330/16
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Губанової В.М.

при секретарі Тягнирядно І.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в селищі Братське справу за позовом ОСОБА_1 до Великомихайлівської селищної ради Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Великомихайлівської селищної ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12 травня 2011 року померла його мати ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП № 138506.

Після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, розміром 7,02 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Полезненської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №061270, виданий головою Полезненської сільської ради 24 грудня 2001 року та майновий пай члена КСП, а саме ТОВ «Іскра» с. Полезне в розмірі 1055 грн.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповідала позивачу державний акт на право власності на землю серії ІУ-ОД №061270, виданий головою Полезненської сільської ради 24 грудня 2001 року, що зареєстрований секретарем Полезненської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області 29 листопада 2004 року за №09.

Крім нього, спадкоємців більше немає.

Протягом шести місяців він звернувся в нотаріальну контору для подання заяви про прийняття спадщини, була відкрита спадкова справа і для видачі свідоцтва про право на спадщину, йому нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду про тлумачення заповіту, оскільки секретарем допущено помилку у заповіті і вказано, що заповідає йому не земельну ділянку, а державний акт.

За рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 15 січня 2016 заповіт протлумачено. Після надання рішення в нотаріальну контору, нотаріусом було встановлено, що відсутні правовстановлюючі документи на майно.

На даний момент він розпоряджається спадковим майном, отримує орендну плату за землю, однак для повного розпорядження своїм майном, йому необхідно спадщину та оформити майно на своє ім'я.

До початку судового засідання позивач надав суду заяву, в якій підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та просив справу розглянути в його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

12 травня 2011 року в с-щі Братське Миколаївської області померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП № 138506.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, розміром 7,02 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Полезненської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ОД №061270, виданий головою Полезненської сільської ради 24 грудня 2001 року та майновий пай члена КСП, а саме ТОВ «Іскра» с. Полезне в розмірі 1055 грн.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповідала ОСОБА_1 державний акт на право власності на землю серії ІУ-ОД №061270, виданий головою Полезненської сільської ради 24 грудня 2001 року, що зареєстрований секретарем Полезненської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області 29 листопада 2004 року за №09.

Крім позивача, спадкоємців більше немає.

Протягом шести місяців позивач звернувся в нотаріальну контору для подання заяви про прийняття спадщини, була відкрита спадкова справа і для видачі свідоцтва про право на спадщину, йому було рекомендовано нотаріусом звернутися до суду про тлумачення заповіту, оскільки секретарем допущено помилку у заповіті і вказано, що заповідає позивачу не земельну ділянку, а державний акт.

Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 15 січня 2016 заповіт протлумачено.

Після надання рішення в нотаріальну контору, нотаріусом було встановлено, що відсутні правовстановлюючі документи на майно і відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину.

На даний момент позивач розпоряджається спадковим майном, отримує орендну пату за землю, однак для повного розпорядження своїм майном, йому необхідно прийняти спадщину та оформити майно на своє ім'я. Позивач проживав із мамою на день її смерті.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку на її прийняття, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.321 ЦКУ, право власності є непорушним.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 392 ЦКУ).

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За гл. 7 Закону «Про нотаріат» та п.п. 4.14, 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 р. N 296/5 нотаріус обов'язково перевіряє склад спадкового майна та видає свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, лише після подання спадкоємцями правовстановлюючих документів щодо його належності спадкодавцеві, тобто, якщо право власності спадкодавця на це майно було зареєстроване ним за життя. За відсутності у спадкоємця правовстановлюючих документів нотаріус роз'яснює йому процедуру оформлення спадщини в судовому порядку.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від ЗО травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе визнати за позивачем, право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2

Тому, на підставі викладеного і керуючись ст. ст.10, 60, 209,213, 215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Великомихайлівської селищної ради Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування,- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої 12 травня 2011 року на земельну ділянку, розміром 7,02 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Полезненської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №061270, виданий головою Полезненської сільської ради 24 грудня 2001 року та на майновий пай члена КСП, а саме ТОВ «Іскра» с.Полезне в розмірі 1055 грн.

Апеляційна скарга на рішення Братського районного суду Миколаївської області може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Губанова В. М.,