Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2983/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.02.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Левка Т.Ю., при секретарі Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину, який мотивовано наступним.

18 грудня 2013 року біля 22.00 год. позивач ОСОБА_5, знаходився неподалік кафе-бару «Релакс», розташованого по вул. Злагоди, №19, в смт. Королево Виноградівського району та розмовляв з ОСОБА_6, де до нього підійшов ОСОБА_4, почав погрожувати йому фізичною розправою, після чого ігноруючи його прохання припинити хуліганські дії підбіг до належного йому, позивачу ОСОБА_5, автомобіля марки «ВАЗ 111930», р.н «АО 2137 АО», що знаходився на узбіччі та почав наносити удари рукою затиснутою в кулак по задньому лобовому склу автомобіля, внаслідок чого повністю пошкодив його, вартість якого становить 1080 гривень. В подальшому продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_4 наніс чотири удари по передньому лобовому склу автомобіля, внаслідок чого повністю пошкодив його, вартість якого становить 850 гривень, далі зірвав руками ліве дзеркало заднього виду, вартістю 350 гривень та праве дзеркало заднього виду, вартістю 350 гривень, чим самим завдав позивачу ОСОБА_2 матеріальної шкоди на загальну суму 2630 гривень. Далі ОСОБА_4 безпричинно почав наносити позивачу удари в праву ділянку голови та спричинив йому тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №170 від 10.06.2014 року кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний термін розладу здоров'я. Позивач вказує, що своїми діями відповідач заподіяв йому також і моральну шкоду, яку він оцінює в 5000 (пять тисяч) гривень.

25 грудня 2013 року біля 17.00 год. позивач ОСОБА_3 знаходився біля магазину «АВС», розташованого по вул. Злагоди, №4 в смт. Королево Виноградівського району, коли біля нього пробіг вчитель ОСОБА_7, якого наздоганяв ОСОБА_4, кидаючи в останнього камінням. ОСОБА_7 попросив позивача викликати працівників міліції, на що ОСОБА_4 став кидати камінням в позивача та виражатися на його адресу нецензурними словами. На зауваження припинити хуліганські дії ОСОБА_4 не реагував, а через 30 хвилин знову повернувся до вказаного магазину, де став розмахувати ножем, підійшов до автомобіля марки «Mercedes Benz МВ 80», р.н 05861 РЕ, який в той час був припаркований за вище вказаною адресою та взявши в руку з вулиці камінь наніс ним декілька ударів по передньому лобовому склу автомобіля, спричинивши позивачу ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 3390 грн. та моральну шкоду, яку він оцінює в 5000 (пять тисяч) гривень.

07 січня 2014 року позивачка ОСОБА_1 знаходилася в належному їй приміщенні кафе-бару «Релакс», розташованого в смт. Королево, по вул. Злагоди № 19, Виноградівського району, де ввечері готувалася різдвяна дискотека і куди прийшов відповідач ОСОБА_4, який став висловлюватися нецензурними словами і на прохання відвідувачів кафе вийшов з приміщення. Через 30 хвилин він повернувся в кафе з палкою і собакою, став хуліганити та розбив віконне скло, яке пошкодив повністю, вартістю 1965,56 грн. Через дії ОСОБА_4 дискотеку було припинено.

Наведені обставини встановлені вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12 лютого 2015 року, який набрав законної сили.

Крім цього позивачка ОСОБА_1 зазначає, що злочинними діями ОСОБА_4 їй спричинено моральну шкоду, яка виражається в тому, що вона пережила душевні страждання у зв'язку з самим фактом розбійного нападу та тим, що не могла пояснити відвідувачам дискотеки, які обурилися, у звязку з чим вона припинена. Розмір моральної шкоди позивачка оцінила в 5000 (пять тисяч) гривень.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які належним чином своєчасно повідомлені про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися, однак надіслали до суду письмову заяву про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримують на підставах, наведених в позовній заяві та наполягають на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_4, який згідно вироку Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12 лютого 2015 року відбуває покарання в Львівській виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№48), в судове засідання не зявився, надіслав до суду письмові пояснення, згідно яких заявлений до нього цивільний позов не підтримує та не визнає.

Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст.ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у відсутність сторін.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 ЦК України завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обовязків.

Статтями 22 та 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно приписів Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що 18 грудня 2013 року біля 22.00 год. до позивача ОСОБА_5, який знаходився неподалік кафе-бару «Релакс», розташованого по вул. Злагоди, №19, в смт. Королево Виноградівського району підійшов ОСОБА_4, став погрожувати йому фізичною розправою, після чого ігноруючи його прохання припинити хуліганські дії підбіг до належного йому, позивачу ОСОБА_5, автомобіля марки «ВАЗ 111930», р.н «АО 2137 АО», що знаходився на узбіччі та почав наносити удари рукою затиснутою в кулак по задньому лобовому склу автомобіля внаслідок чого повністю пошкодив його, вартість якого становить 1080 гривень. В подальшому продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_4 наніс чотири удари по передньому лобовому склу автомобіля, внаслідок чого повністю пошкодив його, вартість якого становить 850 гривень, далі зірвав руками ліве дзеркало заднього виду, вартістю 350 гривень та праве дзеркало заднього виду, вартістю 350 гривень, чим самим завдав позивачу ОСОБА_2 матеріальної шкоди на загальну суму 2630 гривень. Далі ОСОБА_4 безпричинно почав наносити позивачу удари в праву ділянку голови та спричинив йому тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №170 від 10.06.2014 року кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний термін розладу здоров'я.

25 грудня 2013 року біля 17.00 год. біля позивача ОСОБА_3, який знаходився біля магазину «АВС», розташованого по вул. Злагоди, №4. в смт. Королево Виноградівського району, пробіг ОСОБА_7, якого наздоганяв відповідач по спарві ОСОБА_4, кидаючи в останнього камінням. ОСОБА_7 попросив позивача викликати працівників міліції, на що ОСОБА_4 став кидати камінням у позивача та виражатися на його адресу нецензурними словами. На зауваження припинити хуліганські дії ОСОБА_4 не реагував, через 30 хвилин знову повернувся до вказаного магазину, де став розмахувати ножем, згодом підійшов до належного позивачу автомобіля марки ««Mercedes Benz МВ 80», р.н 05861 РЕ, який в той час був припаркований за вище вказаною адресою та взявши в руку з вулиці камінь наніс ним декілька ударів по передньому лобовому склу автомобіля, спричинивши позивачу ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 3390 грн.

07 січня 2014 року позивачка ОСОБА_1 знаходилася в належному їй приміщенні кафе-бару «Релакс», розташованого в смт. Королево, по вул. Злагоди № 19, Виноградівського району, де ввечері готувалася різдвяна дискотека і куди прийшов відповідач ОСОБА_4, який став висловлюватися нецензурними словами і на прохання відвідувачів кафе вийшов з приміщення. Через 30 хвилин він повернувся в кафе з палкою і собакою, став хуліганити та розбив віконне скло, яке пошкодив повністю, вартістю 1965,56 грн. Через дії ОСОБА_4 дискотеку було припинено.

Своїми діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинені особою, раніше судимою за хуліганство.

Ці обставини встановлені вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12 лютого 2015 року, який набрав законної сили 25.05.2015 року, згідно ухвали апеляційного суду Закарпатської області.

Загальними засадами дизпозитивності цивільного судочинства встановленими ст.11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно приписів ч.4 вказаної статті цього Кодексу, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Розглядаючи вимоги позивачів про стягнення з відповідача сум завданої матеріальної шкоди, суд приходить до висновку, що незважаючи на невизнання позову відповідачем, вказані вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи позов в частині відшкодування моральної шкоди, суд дійшов переконання, що в цій частині позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення.

Відповідно до п.3 Постанови № 4 Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку із незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних явищ.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода визначається незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Позивачі безумовно зазнали моральних страждань, що полягають у душевних стражданнях, пережитих у зв'язку із самим фактом допущеної відносно них протиправної поведінки відповідача, тому на підставі ст.1167 ЦК України така шкода має бути відшкодована. Втім, заявлений розмір такого відшкодування, зважаючи на обставини справи, підлягає до часткового задоволення.

З урахуванням наведених норм права та встановлених судом обставин справи, виходячи з принципів розумності та справедливості (ч.3 ст.23 ЦПК України), суд вважає розумним і справедливим зменшити розмір морального відшкодування шкоди до 1 000 гривень (однієї тисячі гривень) для кожного із позивачів.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характер, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільнені від сплати судового збору, оскільки звернулися до суду із позовною заявою про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відтак із відповідача ОСОБА_4 на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1 948,80 гривень ( однієї тисячі девятсот сорок вісім гривень 80 копійок).

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріальну шкоду в розмірі 2630 (дві тисячі шістсот тридцять) гривень та 1 000 (одну тисячу) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, матеріальну шкоду в розмірі 3390 (три тисячі триста девяносто) гривень та 1 000 (одну тисячу) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, матеріальну шкоду в розмірі 1965,56 грн. (однієї тисячі девятсот шістдесят пять гривень 56 копійок) та 1 000 (одну тисячу) гривень моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 1 948,80 гривень ( одну тисячу девятсот сорок вісім гривень 80 копійок) судового збору в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_8