Справа № 542/1540/15-ц
Провадження № 2/542/97/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 року

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Гавриленко Т.Г.,

при секретарі Янко Л.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_6, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю, визнання договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки недійсним, визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

09 листопада 2015 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області звернувся ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_2, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_6, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_7, в якому просив встановити факт проживання однією сімєю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 з 2008 року по теперішній час, визнати житловий будинок №73-А по вулиці Старосанжарській в с. Старі Санжари Новосанжарського району Полтавської області спільною сумісною власністю, визнати договір купівлі-продажу житлового будинку №73-А та земельних ділянок по вулиці Старосанжарській в с. Старі Санжари Новосанжарського району, що посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_7, недійсними.

Позов обґрунтовував, тим, що не перебуваючи в іншому зареєстрованому шлюбі, з травня 2008 року почав проживати разом з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання вирішили збудувати власне житло, для цього ОСОБА_5 в 2010 році отримала земельні ділянки в с. Старі Санжари Новосанжарського району Полтавської області. Спільно збудувавши будинок, усі документи були оформлені на ОСОБА_5, оскільки вона була власником земельної ділянки.

У березні 2015 року ОСОБА_5 оформила договір купівлі-продажу вказаного будинку та земельної ділянки з дочкою позивача ОСОБА_2.

Вважаючи, що спірний будинок є спільною сумісною власністю з ОСОБА_5, а договір було укладено без його згоди, договори купівлі-продажу є недійсними.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, та на підставі доказів, долучених в ході судового розгляду.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду, надала заяву, в якій просила судовий розгляд проводити за її відсутності, та надала заяву, в якій вказала, що позов визнає в повному обсязі, дійсно проживала з ОСОБА_4 майже вісім років, спільно будували будинок, уклала договір купівлі-продажу будинку з дочкою позивача ОСОБА_2, яка пообіцяла їм, що вони залишаться проживати в будинку, але у звязку з тим, що на сьогоднішній день відносини погіршилися, просить договір купівлі-продажу розірвати (а.с. 126-127).

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечувала, вказала, що дійсно її батько ОСОБА_4 з 2008 року до 2014 року перебував у відносинах з ОСОБА_5, проживали вони по різних адресах, за ініціативи батька придбала у ОСОБА_5 житловий будинок №73-А та земельну ділянку по вулиці Старосанжарській в с. Старі Санжари Новосанжарського району Полтавської області.

Представник відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, в судовому засіданні проти позову заперечував, з підстав його безпідставності.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_6, в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, надав заяву, в якій просив слухання справи проводити за його відсутності, проти позовних вимог ОСОБА_4 заперечував (а.с. 149-154).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8, в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, надали заяву, в якій просили слухання справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги не визнають з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с. 145).

Заслухавши представника позивача, відповідачку та представника відповідача, перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

В частині позовних вимог про встановлення факту проживання однією сімєю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 2008 року по теперішні час, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до відомостей, викладених в довідці, виданій сільським головою Полузірської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 03 листопада 2015 року № 722, ОСОБА_4 тривалий час, а саме з 2008 року по 2015 рік, проживав без реєстрації у с. Дмитренки Новосанжарського району Полтавської області разом з своєю співмешканкою ОСОБА_5 на квартирі (а.с. 13). У письмових поясненнях від ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 вказано, що вони своїми заявами стверджують той факт, що ОСОБА_4 проживав у цивільному шлюбі однією сімєю, без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 з 2008 року по 2015 рік (а.с. 228-230). У своїй заяві ОСОБА_5 вказала, що проживала з ОСОБА_4 майже вісім років, вели спільне господарство, будували будинок за спільні кошти (а.с. 127).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ст. 10 Цивільного процесуального Кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обовязків подружжя.

Разом із тим згідно зі ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є обєктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК суд повинен встановити факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу в період, упродовж якого було придбане спірне майно.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Оцінивши надані докази в сукупності суд вважає, що надані докази є недостатніми для встановлення факту проживання однією сімєю, оскільки не надано доказів, що позивач та відповідач не перебували в іншому зареєстрованому шлюбі. Суперечливі відомості містяться в довідці Полузірської сільської ради та поясненнях ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, а саме не вказано, де саме проживали як одна сімя зазначені особи, в довідці міститься посилання на с. Дмитренки «на квартирі», в поясненнях взагалі не зазначено де саме ці особи спільно проживали, враховуючи той факт, що зареєстровані вони були за різними адресами.

Жодних доказів того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повязані спільним побутом та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю, не надано.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

За таких обставин суд вважає, що позовна вимога про встановлення факту проживання однією сімєю є недоведеною, оскільки має принципове значення для вирішення інших позовних вимог, і має доводитися належним чином.

Позовні вимоги в частині визнання житлового будинку №73-А по вул. Старосанжарській в с. Старі Санжари Новосанжарського району Полтавської області спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

На підтвердження того факту, що будинок №73-А по вулиці Старосанжарській в с. Старі Санжари Новосанжарського району Полтавської області будувався саме ОСОБА_4, представником було надано трудову угоду на будівництво житлового будинку, укладену між позивачем ОСОБА_4 та ТОВ «Трівол» від 12 липня 2010 року (а.с. 189), розрахунок договірної ціни на будівництво (а.с. 196-209), акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт до договору № 1 від 14 березня 2010 року (а.с. 191-193), пояснювальну записку та архітектурно-будівельні рішення, виготовленні ДП «НДІпроектреконструкція» на будівництво житлового будинку в с. Старі Санжари, замовник ОСОБА_4, затверджені 24.12.2010 року (а.с. 213-226), та квитанції на придбання будівельних матеріалів (а.с. 155-188).

У матеріалах справи міститься рішення чотирнадцятої сесії Старосанжарської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області шостого скликання від 14 грудня 2011 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_5 та передачу її у власність для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд», згідно якого було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку в с. Старі Санжари загальною площею 0,2490 га. Пунктом третім рішення зобовязано ОСОБА_5 до використання земельної ділянки приступити після встановлення її меж в натурі (на місцевості) (а.с. 75). Будівельний паспорт на нове будівництво житлового будинку садибного типу по вул. Старосанжарській, №73-А в с. Старі Санжари виданий відділом регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Новосанжарської районної державної адміністрації від 29 серпня 2014 року та вимоги до забудови земельної ділянки від 27 серпня 2014 року свідчать про початок будівництва саме у 2014 році.

Таким чином, проаналізувавши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Земельна ділянка була передана у власність ОСОБА_5 у 2011 році, право власності на неї оформлено 17.07.2013 року (а.с. 69), будівництво було розпочате у 2014 році, право власності на нього оформлено як на новостворене нерухоме майно 26.01.2015 року (а.с. 73), а отже докази, надані позивачем ОСОБА_4, які датовані 2010 роком, не можуть бути належними доказами, оскільки суперечать іншим матеріалам справи та не підтверджують факт будування саме житлового будинку по вул. Старосанжарській, №73-А в с. Старі Санжари Новосанжарського району Полтавської області.

Отже, враховуючи, що факт спільного проживання як чоловіка та дружини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не встановлено, доказів набуття майна за час спільного проживання не надано, позовна вимога про визнання житлового будинку №73-А по вул. Старосанжарській в с. Старі Санжари Новосанжарського району Полтавської області спільною сумісною власністю є безпідставною та необґрунтованою.

Позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку №73-А по вул. Старосанжарській в с. Старі Санжари Новосанжарського району Полтавської області та земельних ділянок за вказаною адресою, що посвідчені приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_7, недійсними, задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19 лютого 2015 року було укладено договори купівлі-продажу житлового будинку по вул. Старосанжарській, №73-А в с. Старі Санжари Новосанжарського району, земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2490 га, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1812 га, що знаходяться в Полтавській області, Новосанжарському районі в селі ОСОБА_12, між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 посвідчені приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (а.с. 107-111).

Про посвідченні вказаних договорів купівлі-продажу нотаріусом було отримано заяви від ОСОБА_5, в яких вона зазначила, що житловий будинок по вул. Старосанжарській, №73-А в с. Старі Санжари Новосанжарського району та земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2490 га в селі Старі Санжари Новосанжарського району не є спільною сумісною власністю, оскільки на час їх набуття вона не одружена, і осіб, які б могла поставити питання про визначення за ними права власності на відчужуваний житловий будинок та земельну ділянку немає (а.с. 71, 76).

Як підставу визнання зазначених договорів купівлі-продажу недійсними, позивач зазначає відсутність його згоди на їх посвідчення.

Відповідно до змісту ст.ст. 203, 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) наступних вимог:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам;

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

- правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Під час судового розгляду не було встановлено та належним чином доведено невідповідність укладених договорів купівлі-продажу вказаним нормам.

Окрім того, в поясненнях нотаріуса зазначено, що громадянин ОСОБА_4 був присутній як під час укладення договорів, так і до їх укладення. Нотаріусом було зясовано, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувають у дружніх стосунках, та ОСОБА_4 надає ОСОБА_5 допомогу в зборі документів для оформлення договорів та отриманні коштів (а.с. 64-66).

Таким чином, вимоги позивача про визнання договорів недійсними є безпідставними, оскільки на момент їх укладення ОСОБА_5 була єдиним власником, мала право на власний розсуд розпоряджатися належним їй майном, фактичні шлюбні відносини між позивачем та ОСОБА_5 встановлені не були, як не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Статтею 213 ЦПК України встановлено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, давши їм юридичну оцінку та визначивши відповідні їм правовідносини, приходить до висновку про повну відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 3, 21, 36, 74 СК України, ст.ст. 10, 60, 174, 213 ЦПК України, ст.ст. 203, 215 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_6, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю, визнання договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки недійсним, визнання права власності відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, встановлених ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2015 року в порядку забезпечення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_6, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю, визнання договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки недійсним, визнання права власності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя (підпис)

Відповідає оригіналу

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_13