Категорія 27 Доповідач Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Берегового О.Ю.,

суддів Денишенко Т.О., Луценка В.В.,

за участі секретаря Топольської В.О.,

позивача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Хрещатик» про зобовязання виконати умови договору, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Хрещатик» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 вересня 2016 року,

встановила:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ПАТ КБ « Хрещатик» про зобовязання виконати умови договору, мотивуючи позовні вимоги тим, що 08.07.2015 року між позивачем та ПАТ КБ « Хрещатик» було укладено договір № 280D 2069 банківського вкладу (депозиту) «Золотий стандарт» у банківських металах, за умовами якого вкладник передає, а банк приймає та зараховує на вкладний рахунок вкладника банківський метал і зобовязується повернути вкладникові вклад та проценти на умовах та в порядку, визначених договором.

ОСОБА_4 передав, а банк прийняв та зарахував на вкладний рахунок № 0/2630.050 банківський метал золото, загальною масою 36,973351 унцій (1150 грам). Строк вкладу з 08.07.2015 року по 08.01.2016 рік., що підтверджується актом прийому-передачі банківських металів від 08.07.2015 року та меморіальним ордером № 2807/4199 від 08.07.2015 року.

Однак, у встановлений договором строк банк вклад та нараховані за ним відсотки не повернув. Згодом банк частково виконав свої зобовязання з повернення вкладу та повернув позивачу 200 г. золота, решту вкладу банк безпідставно утримує та відмовляється передати позивачу, що і стало підставою для звернення до суду.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 вересня 2016 року позов задоволено, визнано неправомірною відмову банку ПАТ КБ « Хрещатик» у поверненні вкладу та зобовязано ПАТ КБ «Хрещатик» виконати умови п.3.1.5 договору №280Д-2069 банківського вкладу ( депозиту) «Золотий стандарт» в банківських металах, в звязку з закінченням 08.01.2016 року дії вкладу.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ПАТ КБ «Хрещатик», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 08.07.2015 року між ОСОБА_4 та ПАТ КБ « Хрещатик» було укладено договір № 280D 2069 банківського вкладу (депозиту) «Золотий стандарт» у банківських металах, за умовами п.1.1 якого вкладник передає, а банк приймає та зараховує на вкладний рахунок вкладника банківський метал і зобовязується повернути вкладникові вклад та проценти на умовах та в порядку, визначених договором.

На виконання п.1.1 договору вкладник передав, а банк прийняв та зарахував на вкладний рахунок № 0/2630.050 банківський метал золото, загальною масою 36,973351 унцій (1150 грам). Строк вкладу з 08.07.2015 року по 08.01.2016 рік.

Пунктом 1.2. договору визначений розмір процентної ставки за користування вкладом в розмірі 2% річних. Пунктом 1.1 договору встановлено, що сплата відсотків здійснюється в день повернення вкладу (а.с.4-5).

Передача ОСОБА_4 банку вкладу підтверджується актом приймання передавання банківських металів від 08.07.2015 року та меморіальним ордером № 2807/4199 від 08.07.2015 року (а.с.6-7).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач виконав умови договору банківського вкладу, а відповідач не виконав своїх зобовязань за договором вклад (депозит)у банківському металі в установлений договором строк.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками, вважає їх такими, що суперечать нормам матеріального права, зважаючи на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Правління НБУ від 02 червня 2016 року відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «КБ «Хрещатик» (а.с. 73).

Згідно рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.06.2016 року №913 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та запроваджено тимчасову адміністрацію (а.с. 74).

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України визначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Відповідно до ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Частиною 4 ст.110 ЦК України встановлено, що особливості ліквідації банків встановлюються законом про банки і банківську діяльність.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до п. 6 ст. 2 зазначеного Закону, ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації або запровадження процедури ліквідації регулюються спеціальними нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 даного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Так, згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 цього Закону. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу.

Згідно з ч. 5 ст. 46 цього Закону передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Отже, під час ліквідації банку не допускається задоволення вимог кредиторів банку окремо від ліквідаційної процедури у зв'язку з невідповідністю цих процедур порядку погашення вимог кредиторів, встановленого Законом «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, враховуючи, що при розгляді справи в суді першої інстанції на момент ухвалення рішення в ПАТ КБ «Хрещатик» було запроваджено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру ліквідації банку, неможливо стягнути суму вкладу ОСОБА_4 у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Зазначене узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у Постанові від 20.01.2015 по справі № 6-2001цс15.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та невірно ухвалив рішення від 27 вересня 2016 року, яким зобовязав ПАТ КБ «Хрещатик» виконати умови п.3.1.5 договору №280Д-2069 банківського вкладу ( депозиту) «Золотий стандарт» в банківських металах, в звязку з закінченням 08.01.2016 року дії вкладу, тобто після введення в ПАТ КБ «Хрещатик» тимчасової адміністрації.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, з урахуванням положень ст. 309 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 вересня 2016 року скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Зважаючи на задоволення апеляційної скарги та відмову в задоволенні позову, судовий збір за її подання підлягає стягненню з позивача з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що за подання апеляційної скарги ПАТ КБ «Хрещатик» підлягало сплаті 1212,66 грн. судового збору (110% судового збору, що підлягав сплаті за подання позовної заяви), які і підлягають стягненню на користь заявника з ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Хрещатик» задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Хрещатик» про зобовязання виконати умови договору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Хрещатик» 1212,66 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення Апеляційного суду Вінницької області набирає законної сили з моменту його проголошення, і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/ /підпис/

З оригіналом вірно: ОСОБА_5