Справа № 203/806/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31 травня 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Карпенка С.Ф.

при секретарі - Штефані Д.Г.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Тенерезза» до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої працівником підприємству під час виконання трудових обовязків,

В С Т А Н О В И В :

22 лютого 2016 року позивач звернувся до Кіровського районного суду з вищевказаним позовом, посилаючись на слідуючи обставини.

13 липня 2015 року відповідачка ОСОБА_2 була прийнята на посаду керуючої магазину «Білизна» ПП «Тенерезза». При працевлаштуванні із відповідачкою була укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Робоче місце - магазин «Білизна», розташований у ТЦ «КОДАК» за адресою м.Дніпропетровськ, пр.Героїв № 3.

При прийнятті на роботу із відповідачкою була укладено Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 13 липня 2015 року та у магазині проведено інвентаризацію товару, на підставі якої складено інвентарну відомість товару, що знаходиться у магазині та ОСОБА_3 від 13 липня 2015 року, де відповідачка своїм підписом засвідчила прийняття нею товарно-матеріальних цінностей, які знаходились у магазині «Білизна», розташованому у ТЦ «КОДАК», у кількості 4025 одиниць загальною вартістю 1558730,00 грн.

09 листопада 2015 року адміністрацією позивача від продавця ОСОБА_4 було отримано службову записку у якій зазначалось про виявлену нею недостачу грошових коштів у касі магазину «Білизна», розташованому у ТЦ «КОДАК», де відповідачка була керуючою магазином.

За розпорядженням адміністрації позивача у магазині «Білизна», розташованому у ТЦ «КОДАК», 10 листопада 2015 року була проведена позапланова інвентаризація та 13 листопада 2015 року була проведена повторна позапланова інвентаризація, за результатами яких було виявлено недостачу ТМЦ в розмірі 1282 грн. 40 коп..

Позивачем було встановлено, що на торговій точці працювало три працівника: відповідачка- керуюча магазином ОСОБА_2 , продавці ОСОБА_5 та ОСОБА_6М, які теж були матеріально-відповідальними особами.

Суму недостачі ТМЦ в акті інвентаризації від 13 листопада 2015 року засвідчено власноручними підписами усіх працівників магазину «Білизна», розташованому у ТЦ «КОДАК», у тому числі і відповідачкою.

Оскільки тривалий час після проведеної інвентаризації приміщення магазину було опечатано, то перевірку наявності грошових коштів в касі магазину було проведено тільки 27 листопада 2015 року у день звільнення відповідачки.

Станом на 27 листопада 2015 року у касі магазину було виявлено грошові кошти у сумі 33 грн. 92 коп.

Тобто, сума недостачі грошових коштів у касі магазину склала 629 грн. 97 коп. (відповідно до касового Х-звіту від 11.листопада 2015 року кінцевий залишок готівки в касі склав 663 грн. 89 коп., а у наявності було 33 грн. 92 коп.).

Згідно Наказу № 30 від 01 грудня 2014 року «Про розподіл солідарної матеріальної відповідальності серед матеріально відповідальних працівників, які несуть індивідуальну матеріальну відповідальність», керуючий магазином несе матеріальну відповідальність в розмірі 40% солідарної відповідальності від загального розміру недостачі, яка виявлена в ході проведеної інвентаризації та затверджена інвентаризаційним ОСОБА_3, а продавець 30 % солідарної відповідальності від загального розміру недостачі.

Відповідно до вищевказаного Наказу, керуюча магазином у даному випадку несе матеріальну відповідальність за виявлену недостачу у сумі 5128 грн. 16 коп. (40%), продавці по 3846 грн. 12 коп. (30%).

Також було виявлено недостачу грошових коштів у касі магазину у на загальну суму 663 грн. 89 коп., а саме: -489 грн. 99 коп. за період, коли доступ до каси був у двох працівників (ОСОБА_2 та ОСОБА_3В.)

- 139 грн. 98 коп. за період, коли доступ до каси був тільки у ОСОБА_2

Позивач звертає увагу, що відповідачці, як керуючій магазином та матеріально-відповідальній особі, належить погасити недостачу ТМЦ в розмірі 5128 грн. 16 коп. та недостачу грошових коштів в касі у сумі 384,97 грн. ((489 грн. 99 коп. : /2) + 139 грн. 97 коп. = 384,97 грн.). Всього: 5513 грн. 13 коп.

Вказаним працівникам магазину було в усній формі запропоновано погасити виявлену недостачу ТМЦ в добровільному порядку, від чого вони відмовились.

Погасити недостачу грошових коштів у касі магазину у сумі 489,99 грн. відповідачка ОСОБА_2 та продавець ОСОБА_3 погодились солідарно і обіцяли наступного дня внести зазначені кошти у касу підприємства, але в подальшому часу грошові кошти в касу не внесені.

Відповідачка ігнорувала Розпорядження адміністрації з направленими на її на адресу листи з пропозицією погашення недостачі у добровільному порядку до 26 листопада 2015 року, де вказувалось, що в разі не погашення недостачі її буде звільнено з посади 27 листопада 2015 року згідно п.2 ст.41 КЗпП України у звязку із втратою довіри з боку власника.

У встановлений строк відповідачка недостачу не погасила, тому 27 листопада 2015 року її було звільнено згідно п.2 ст.41 КЗпП України. Відповідачка трудову книжку не отримала.

При звільненні відповідачки, на підставі розпорядження адміністрації ПП «Тенерезза», було утримано з її заробітної плати 20% в рахунок погашення недостачі ТМЦ, виявленої 13.11.2015 р. в сумі 334,22 грн.

А тому позивач просив відшкодувати позивачу 5178 грн. 91 коп. (5513 грн. 13коп. 334 грн. 22 коп.).

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідачка, яка неодноразово належним чином викликалась до суду, в тому числі через пресу, в судове засідання не зявилась, причину неявки суду не повідомила. Суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи в заочному порядку, на чому наполягав представник позивача в судовому засіданні.

Суд, заслухав представника позивача, дослідив матеріали справи, прийшов до висновку що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

13 липня 2015 року відповідачка ОСОБА_2 була прийнята на посаду керуючої магазину «Білизна» ПП «Тенерезза» на підставі поданої нею заяви від 13 липня 2015 року (а.с.5) та наказу №13-к/п від 13 липня 2015 року про прийняття на роботу із розташуванням робочого місця у магазині «Білизна», розташованому у ТЦ «КОДАК» за адресою м.Дніпропетровськ, пр.Героїв №3 (а.с.5 об.).

В той же день з відповідачкою було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 13 липня 2015 року (а.с.6), права та обовязки її відображені в посадовій інструкції (а.с.7-9), з якою вона була ознайомлена 13 липня 2015 року особисто під розпис.

Тоді ж у магазині проведено інвентаризацію товару, на підставі якої складено інвентарну відомість товару, що знаходиться у магазині та відповідний акт від 13 липня 2015 року, в якому відповідачка своїм підписом засвідчила прийняття нею товарно-матеріальних цінностей, які знаходились у магазині «Білизна», розташованому у ТЦ «КОДАК», у кількості 4025 одиниць загальною вартістю 1558730 грн. 00 коп. (а.с.10).

09 листопада 2015 року адміністрацією позивача від продавця ОСОБА_4 було отримано службову записку, у якій зазначалось про виявлену нею недостачу грошових коштів у касі магазину «Білизна», розташованому у ТЦ «КОДАК», де відповідачка була керуючою магазином (а.с.10 об.).

За розпорядженням адміністрації позивача 10 листопада 2015 року у магазині «Білизна», розташованому в ТЦ «КОДАК», було проведено позапланову інвентаризацію (а.с.11), за результатами якої було виявлено недостачу товаро-матеріальних цінностей в розмірі 14238 грн. 60 коп. та недостачу грошових коштів у касі у сумі 489 грн. 99 коп. (відповідно до касового Х-звіту від 11 листопада 2015 року кінцевий залишок готівки в касі склав 663 грн. 89 коп., а у наявності було 173 грн. 90 коп. (а.с.14).

Відповідно до Розпорядження адміністрації № 01 від 11 листопада 2015 року (а.с.15) було призначено службове розслідування причин виявленої недостачі ТМЦ та на період з 12 листопада 2015 року по 19 листопада 2015 року, було відсторонено від роботи працівників зазначеного магазину, а приміщення магазину було опечатано.

На момент проведення вищевказаної інвентаризації ТМЦ на торговій точці працювало три працівника: це сама відповідачка керуюча магазином ОСОБА_2В.Петраш.І.М. та два продавця ОСОБА_5 і ОСОБА_6М, які теж були матеріально-відповідальними особами.

13 листопада 2015 року було проведено повторну позапланову інвентаризацію за результатами якої було виявлено недостачу ТМЦ в розмірі 12820 грн. 40 коп. (а.с.16-17). Суму недостачі ТМЦ у акті інвентаризації від 13 листопада 2015 року засвідчено власноручними підписами усіх працівників магазину «Білизна», розташованому у ТЦ «КОДАК», у тому числі і відповідачкою.

Перевірка наявності грошових коштів в касі магазину станом на 13 листопада 2015 року не була проведена з причини відсутності ключів від каси у приміщенні магазину.

З причини того, що тривалий час після проведеної інвентаризації приміщення магазину було опечатано, перевірку наявності грошових коштів в касі магазину було проведено тільки 27 листопада 2015 року у день звільнення відповідачки.

Станом на 27 листопада 2015 року у касі магазину було виявлено грошові кошти у сумі 33 грн. 92 коп., що підтверджується відповідним актом комісії (а.с 18) та службовою розпискою техніка по експлуатації та ремонту обладнання (а.с.128 об.).

Тобто, сума недостачі грошових коштів у касі магазину склала 629 грн. 97 коп. (відповідно до касового Х-звіту від 11 листопада 2015 року кінцевий залишок готівки в касі склав 663 грн. 89 коп., а у наявності було 33 грн. 92 коп.).

Згідно Наказу № 30 від 01 грудня 2014 року «Про розподіл солідарної матеріальної відповідальності серед матеріально відповідальних працівників, які несуть індивідуальну матеріальну відповідальність» (а.с.19), керуючий магазином несе матеріальну відповідальність в розмірі 40% солідарної відповідальності від загального розміру недостачі, яка виявлена в ході проведеної інвентаризації та затверджена інвентаризаційним ОСОБА_3, а продавець 30 % солідарної відповідальності від загального розміру недостачі.

На момент проведення інвентаризації у магазині працювали три матеріально-відповідальні особи: відповідачка (керуюча магазином) та два продавця.

Відповідно до вищевказаного Наказу, керуюча магазином у даному випадку несе матеріальну відповідальність за виявлену недостачу у сумі 5128 грн. 16 коп. (40%), продавці по 3846 грн. 12 коп. (30%).

Також було виявлено недостачу грошових коштів у касі магазину на загальну суму 663 грн. 89 коп., а саме: - 489 грн.99 коп. в період, коли доступ до каси був у двох працівників (ОСОБА_2 та ОСОБА_3В.)

- 139 грн. 98 коп. в період, коли доступ до каси був тільки у ОСОБА_2

Таким чином, відповідачці, як керуючий магазином та матеріально-відповідальній особі, належить погасити недостачу ТМЦ в розмірі 5128 грн. 16 коп. та недостачу грошових коштів в касі у сумі 384 грн. 97 коп. ((489 грн. 99 грн. : 2) + 139 грн. 98 коп. = 384,97 грн.). Всього: 5513 грн. 13 коп.

Представником позивача в судовому засіданні підтверджено, що погасити недостачу грошових коштів у касі магазину у сумі 489 грн. 99 коп. відповідачка ОСОБА_2 та продавець ОСОБА_3 погодились солідарно і обіцяли наступного дня внести зазначені кошти у касу підприємства, але до теперішнього часу грошові кошти у касу не внесені.

Відповідно до Розпорядження адміністрації №02 від 19 листопада 2015 року на адресу відповідачки 19 листопада 2015 року було направлено листи (а.с.21, 22) з пропозицією погасити вищевказану недостачу у добровільному порядку до 26 листопада 2015 року, і що в разі не погашення недостачі вона буде звільнена з посади 27 листопада 2015 року, згідно п.2 ст.41 КЗпП України у звязку із втратою довіри з боку власника.

У встановлений строк відповідачка недостачу не погасила і 27 листопада 2015 року її було звільнено згідно п.2 ст.41 КЗпП України у звязку із втратою довіри з боку власника (а.с.23). При звільненні відповідачки, на підставі розпорядження адміністрації ПП «Тенерезза», було утримано із її заробітної плати 20% в рахунок погашення недостачі ТМЦ, виявленої 13 листопада 2015 року, в сумі 334 грн. 22 коп.

Таким чином, сума недостачі, яку відповідачці належить відшкодувати позивачу становить 5178 грн. 91 коп. (5513 грн. 13 коп. 334 грн. 22 коп.).

Відповідно до Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, який укладено з відповідачкою, робітник приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених йому матеріальних цінностей (п.1), приймає участь в інвентаризації ввірених йому матеріальних цінностей (п.1.4), в разі незабезпечення з вини робітника збереження ввірених йому матеріальних цінностей, визначення розміру збитку, який спричинено підприємству та його відшкодування здійснюється у відповідності до діючого законодавства.

Згідно посадової інструкції керуючої магазином, якою у своїй роботі керувалась відповідачка, працівник несе відповідальність за спричинення матеріального збитку підприємству (п.5.1.9).

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

Частиною 2 ст.131 КЗпП України встановлено, що працівники зобов'язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді.

Згідно п.1 ст.134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст.135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Відповідно до ст. 135-3 КЗпП України, розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. У разі розкрадання, недостачі, умисного знищення або умисного зіпсуття матеріальних цінностей розмір шкоди визначається за цінами, що діють у даній місцевості на день відшкодування шкоди.

Відповідачка, як матеріально-відповідальна особа, завдала ПП «Тенерезза» матеріальну шкоду, так як своїми діями чи бездіяльністю не забезпечила збереження ввірених їй матеріальних цінностей, що спричинило недостачу у розмірі 13450 грн. 37 коп. (12820 грн. 40 коп. + 629 грн. 97коп.)

Приймаючи до уваги те, що матеріально-відповідальних осіб на вищевказаній торговій точці працювало троє, то при солідарній відповідальності, відповідачка повинна відшкодувати позивачу 40 % понесеної шкоди та частково недостачу грошових коштів у касі магазину на загальну суму 5178 грн. 91 коп.

Суд визнає аргументованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки на його користь понесених судових витрат: судового збору- 1378 грн. 00 коп. (а.с1), та за оплату оголошення в пресі, згідно рахунку від 17 травня 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 64, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, ст.ст. 16, 1166 ЦК України, ст.ст. 130, 131, 134, 135-3 КЗпП України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов приватного підприємства «Тенерезза» до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої працівником підприємству під час виконання трудових обовязків задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн., на користь Приватного підприємства «Тенерезза» (юридична адреса: 49000, м.Дніпропетровськ, вул.Артема №91, фактична адреса: 49101, м.Дніпропетровськ, вул.Войцеховича №53, ІК 38300573) матеріальну шкоду- 5 178 грн. 91 коп., судові витрати: за сплачений судовий збір- 1 378 грн. 00 коп., за оплату оголошення в пресі- 500 грн.00 коп., всього стягнути 7 056 (сім тисяч пятдесят шість) грн. 91 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Карпенко С.Ф.