Провадження № 2/521/950/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Поліщук І.О.

при секретарі - Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб - Одеської міської Ради, Державного виробничого житлово-побутового підприємства «Укрбуд» про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення самовільно збудованої прибудови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, за участю третіх осіб - Одеської міської ради, Державного виробничого житлово-побутового підприємства «Укрбуд» про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення самовільно збудованої прибудови до кімнат НОМЕР_1 та НОМЕР_2, розташовану на третьому поверху будинку АДРЕСА_1 - задовольнити, уточнивши який просить суд зобов'язати ОСОБА_2 знести за власний рахунок самочинну прибудову до кімнат НОМЕР_1 та НОМЕР_2, розташовану на третьому поверху будинку АДРЕСА_1. Свій позов обґрунтовує тим, що вже тридцять років проживає у гуртожитку № 2 (ДВЖПП «Укрбуд») за адресою: АДРЕСА_1. З 2013 року позивачка є власницею квартири НОМЕР_3, яка знаходиться на четвертому поверху будинку АДРЕСА_1. В липні 2013 року відповідачка почала будувати самовільну прибудову до своєї квартири НОМЕР_1 та НОМЕР_2, які розташовані на 3(третьому) поверху будинку АДРЕСА_1, внаслідок чого у позивачки з'явилися перешкоди у користуванні та розпорядженні своїм майном. З моменту завершення самочинного будівництва перед її вікном на рівні долу, відповідачкою було встановлено величезний дах самовільної прибудови розміром 3х7 метрів, що суттєво ускладнило навіть її існування у власній квартирі. У зв'язку з тим, що покриття даху самочинної прибудови металевий, влітку суттєво збільшується температура у її квартирі, і знаходитися у власній квартирі практично неможливо. Кожного разу, коли починається дощ в її квартирі чутно сильний шум краплин дощу, які б'ються об металеве покриття даху самовільної прибудови відповідача. На даху самочинної прибудови відповідача накопичується вологість, тому у неї в квартирі з'явилася цвіль, висушувати пральний одяг стало неможливо, тому що на даху самовільної прибудови відповідача збільшилася вологість. У своєму позові ОСОБА_1 наголошує, що самочинно збудована прибудова не відповідає нормам ДБН та санітарно-технічним нормам житлової будівлі крім цього створює в належній позивачці квартирі суттєву шкоду в цілому, зокрема в квартирі постійно є цвіль, а у літній період неймовірна жара. Зазначені підстави стали приводом для звернення з позовом до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала з підстав викладених в уточненій позовній заяві. Просила суд задовольнити позов в повному обсязі та знести за рахунок ОСОБА_2 самовільно прибудоване приміщення до квартир гуртожитку НОМЕР_1,НОМЕР_2 зі сторони віконних отворів по фасаду будинку площею 15,6 кв.м. (розмірами 6м х2м) по АДРЕСА_1, що опирається на нижче розташовані прибудови.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представники ОСОБА_3 та адвокат Калашнікова Н.О. в судові засідання не з'явилися, між судовими засіданнями надали до суду декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності на кімнати НОМЕР_1-НОМЕР_2 у будинку АДРЕСА_1 від 21.12.2015 року № ОД 05, зареєстровану у Департаменті ДАБІ в Одеській області 21.12.2015 року.

Представник Державного виробничого житлово-побутового підприємства «Укрбуд» в судові засідання не з'являвся, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник Одеської міської Ради в судові засідання не з'являвся, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши всі матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власницею квартири НОМЕР_3 у будинку АДРЕСА_1, квартира позивачки розташована на четвертому поверсі вищевказаного будинку.

Пред'являючи до суду позов у вересні 2015 року, ОСОБА_1 вказувала, що ОСОБА_2 мешкає у квартирі НОМЕР_1,НОМЕР_2 цього ж будинку, без погодження з нею та іншими власниками та мешканцями гуртожитку, самовільно прибудувала до приміщення квартир гуртожитку НОМЕР_1,НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, зі сторони віконних отворів по фасаду будинку, прибудову площею 15,6 кв.м (розмірами 6м х 2м), що опирається на нижче розташовані прибудови.

Під час розгляду даної справи, між судовими засіданнями відповідачка та її представники, надали до суду декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності на кімнати НОМЕР_1-НОМЕР_2 у будинку АДРЕСА_1 від 21.12.2015 року № ОД 05, зареєстровану у Департаменті ДАБІ в Одеській області 21.12.2015 року. Інформація щодо наявності вищевказаної декларації стала приводом для звернення ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду з позовом про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об'єкта № ОД 05 від 21.12.2015 року. При розгляді адміністративної справи, судом враховувався висновок № 6 судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 521/16200/15-ц від 14.07.2016 року, де вказується, що в ході проведення обстеження, встановлено, що реконструкція кімнат проводилась не в існуючих габаритах. Прибудова до кімнат - це є зміна зовнішніх габаритів приміщень, зміна геометричних розмірів. Так, згідно ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт»: «Прибудова - вид реконструкції, при якій збільшується площа забудови житлового будинку шляхом створення нових приміщень, що безпосередньо прилягають до зовнішніх стін будинку. З огляду на викладене, суд погодився з вищезазначеними твердженнями експерта, та приходить до висновку, що дані щодо інформації про об'єкт - реконструкція кімнат НОМЕР_1-НОМЕР_2 без зміни геометричних розмірів, які внесені замовниками до спірної декларації є недостовірними. Судом досліджувалася оскаржувальна декларація, в якій зазначено: найменування посади, прізвище, ім'я та по батькові, номер телефону особи, що здійснює технічний нагляд, документ, що підтверджує повноваження даної особи на здійснення технічного нагляду та серія і номер кваліфікаційного сертифікату:ОСОБА_5 тел. НОМЕР_4, договір №б/н від 26.05.2006 р.; ОСОБА_5 тел.НОМЕР_5, тел. НОМЕР_5, договір №б/н від 02.11.2015 р., кваліфікаційний сертифікат - НОМЕР_6.

При перевірні вказаних даних експертом, встановлено, що наданими номерами телефонів користується не ОСОБА_5 В списку атестованих інженерів технічного нагляду за 2012-2016 роки (термін, в якому дійсні сертифікати) відсутній номер сертифікату НОМЕР_6 та фахівець з такою фамілією. З огляду на викладене, суд погодився з твердженнями, зазначеними експертом у висновку № 6 судової будівельно-технічної експертизи, що дана інформація також є недостовірною. Судом також встановлено, що в спірній декларації зазначено: інформація про генерального проектувальника: ПП «Актив-Проект», , м. Одеса, вул. Червоних Зорь, 23, тел. 099-333-91-17. Разом з тим, експертом в ході експертизи встановлено, що за даним телефоном така організація відсутня. Клопотанням експерта від 19.04.2016 року був затребуваний розроблений проект реконструкції, який експерту не був наданий. Також як вбачається з оскаржуваної декларації, в ній зазначено: інформація про відповідальних осіб генерального проектувальника, головного архітектора (інженера) проекту, особи, що здійснює авторський нагляд (за наявності). Разом з тим, при перевірці цих даних, експертом встановлено, що наданий номер телефону відімкнений. Крім того, згідно листа Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 25.06.2015 року № 01-13/141, судом встановлено, що Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради не видавались вихідні дані на розробку проекту будівництва (реконструкції) на зазначений у спірній декларації об'єкт.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що інформація про розроблений проект та проектувальника, які внесені до спірної декларації замовниками, також є недостовірною. Судом враховано, що у спірній декларації зазначено: інформація про дозвільні документи (декларація про початок виконання будівельних робіт або інші документи в разі їх наявності): «Дозвіл на виконання будівельних робіт, виданий Інспекцією ДАБК м. Одеси при УАМ. Дата подання або реєстрації документа - 20.09.2006 року. Номер документа 187/06».Разом з тим, як вбачається із висновку № 6 судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 521/16200/15-ц від 14.07.2016 року, клопотанням від 19.04.2016 року експертом був затребуваний даний дозвіл, який останньому не був наданий. При цьому, суд врахував, зазначену експертом інформацію відносно того, що дозволи на виконання будівельних робіт надавались на 1 рік, при цьому у спірній декларації (додаток №3) вказано, що дата початку будівництва - 22.09.2015 року, а отже, у з зв'язку з отриманням дозволу в 2006 році, він є недійсним (при його наявності).

Крім того, згідно листа Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 25.06.2016 року № 01-19/1863-09-02, судом встановлено, що за наявною у Департаменті інформацією, рішення щодо передачі у власність або надання в оренду земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, не приймалось.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено. Скасовано реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності на кімнати НОМЕР_1-НОМЕР_2 у будинку АДРЕСА_1 від 21.12.2015 року № ОД 05, від 21.12.2015 року. Постанова набрала чинності 08 листопада 2016 року.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник спільного майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном..

В силу ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності ті інших речових прав» застосовуючи положення ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статті 391 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суд приймає до уваги будь-які фактичні дані (ст.ст. 57-59 ЦПК України), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

За клопотанням сторони позивача судом призначалася судова будівельно-технічна експертиза, висновок по якій складено судовим експертом Приватного підприємства «Відкриття». Як вбачається з дослідницької частини висновку № 6 від 14.07.2016 року, об'єктом дослідження експерта являються кімнати гуртожитку НОМЕР_1, НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 та прибудова до даних кімнат. Кімнати гуртожитку та частина загального коридору відокремлені за допомогою встановлених перегородок в окрему квартиру, в який обладнані: коридор (загальний з сусідкою), кухня, санвузол, житлові кімнати, передпокій. До житлових кімнат,зі сторони віконних отворів, по фасаду будинку, прибудоване приміщення площею 15,6 кв.м, (розмірами (6 мх2,6 м). Дане приміщення опирається на нижче розташовані прибудови. Приміщення є літнього типу, з огороджувальних конструкцій, які не мають спротиву теплопередачі, отвори фасадної частини даної прибудови не засклені. Будинок АДРЕСА_1 розташований в Малиновському адміністративному районі м. Одеси. Функціональне призначення будинку АДРЕСА_1 - гуртожиток. Кімнати НОМЕР_1, НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 розташовані на 3-ому поверсі 5-ти поверхового будинку. Експертом визначено характеристику конструктивних елементів квартир НОМЕР_1,НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 та прибудови до неї. Тип будови, що обстежується - гуртожиток. Експертом встановлено, що при здійсненні прибудови, ймовірно не розроблявся проект реконструкції (в зв'язку з неможливістю дотримання нормативних вимог), отже невраховані вимоги, яких необхідно дотримуватися під час розбирання частини стіни під двір ний отвір (підвіконної частини) та вимог по влаштуванню перекриття з закладенням балок в несучу стіну, не існує розрахунок за несучою здатністю, стійкістю, тріщиностійкістю і деформативністю усіх несучих конструкцій нижче розташованих прибудов і будинку в цілому, не дотримуються вимоги щодо інсоляції, освітлення, провітрювання, тощо. На підставі дослідження експертом зроблено висновок, що реконструкція кв. НОМЕР_1,НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, яка виконана за рахунок прибудови не відповідає нормативно - правовим актам в галузі будівництва. Реконструкція кв. НОМЕР_1, НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, яка виконана за рахунок прибудови не відповідає нормам ДБН. Реконструкція кв. НОМЕР_1, НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, яка виконана за рахунок прибудови не відповідає наступним нормативним вимогам: - п.п. 16,22 КМУ № 461 від 13.04.2011 р. «Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» (у редакції постанови КМУ від 08.09.2015 року № 750) та відповідно до ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; -п.п.2.24; 2.27; 2.30; 3.2; 3.3.; 3.4.; 3.6 ДБВ В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення»; - п.п. 8.14; 9.10; 9.11; 10.1 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт».

Відповідно до правил ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ст. 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів і висновків експертів.

В судовому засіданні допитана експерт ОСОБА_6, працююча судовим експертом у Приватному підприємстві «Відкриття», яка проводила судово-будівельну експертизу поданій справі та склала висновок № 6 від 14.07.2016 року. Експерт ОСОБА_6 показала суду, що в процесі проведення дослідження по даній справі нею досліджувалися кімната НОМЕР_3, в якій проживає позивачка а також кімнати НОМЕР_1,НОМЕР_2 належні відповідачці ОСОБА_2 З результатами дослідження експертом встановлено порушення що реконструкція кв. НОМЕР_1,НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, яка виконана за рахунок прибудови не відповідає нормативно - правовим актам в галузі будівництва. Реконструкція кв. НОМЕР_1, НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, яка виконана за рахунок прибудови не відповідає нормам ДБН. Реконструкція кв. НОМЕР_1, НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, яка виконана за рахунок прибудови не відповідає наступним нормативним вимогам: - п.п. 16,22 КМУ № 461 від 13.04.2011 р. «Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» (у редакції постанови КМУ від 08.09.2015 року № 750) та відповідно до ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; -п.п. 2.24; 2.27; 2.30; 3.2; 3.3.; 3.4.; 3.6 ДБВ В.2.2-15-2005 «Житлові будинки . Основні положення»; - п.п. 8.14; 9.10; 9.11; 10.1 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт». Вищевказані порушення негативно впливають на весь житловий будинок, а окрім цього вказують негативний вплив на квартиру НОМЕР_3 по АДРЕСА_1,оскільки не відповідають також вимогам ДБВ В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», а сам п.3.1.3.9 п.2.54 в яких вказано, п. 2.54 Несучі конструкції суміщеного покриття вбудовано-прибудованої частини житлового будинку повинні мати вогнестійкість не менше RE 45 (для плит, настилів, прогонів) і не менше R 45 (для балок, ферм, арок, рам), а також групу за межею поширення вогню МО. Рівень покрівлі вбудовано-прибудованої частини будинку не повинен перевищувати позначку підлоги вище розташованих житлових приміщень основної частини будинку. Матеріали покриття повинні мати показники пожежної небезпеки не вище ніж Г1 (для утеплювача); РП 1 (для поверхневих шарів конструкцій покрівлі). Покриття повинне мати захисний шар, що запобігає сонячному перегріву. В даному випадку рівень покрівлі прибудованої до кімнат НОМЕР_1,НОМЕР_2 споруди перевищують позначку підлоги вище розташованого житлового приміщення кімнати НОМЕР_3 в якій проживає ОСОБА_1, покриття покрівлі прибудованої споруди не має захисного шару а тому не запобігає сонячному перегріву. В встановлено порушення п.3.1 та 3.9. в який вказується, що виконання санітарно-гігієнічних вимог при проектуванні житла здійснюється відповідно до умов фізико-географічного районування території України і включає у себе вимоги до інсоляції, природного освітлення, провітрювання, іонізації та мікроклімату приміщень житлових будинків, захисту їх від шуму, вібрації, електромагнітного і радіоактивного випромінювання згідно з СанПиН 2605, ДСП 201ДСН 3.3.6.042СанПиН 3077 3.3.6.037, СН 4948, СанПиН 1304, СанПиН 2152, ДержСанПіН 3.3.2-007,ДержСанПіН 239 СанПиН 42-121-4719 СанПиН 42-123-5777, СанПиН 5781. В данному випадку оскільки спірна прибудова була здійснена без належного проекту, існують порушення щодо санітарно- гігієнічних, а саме порушуються вимоги щодо природного освітлення, не має захисту від шуму, вібрації. Порушення Державних Будівельних Норм при будівництві прибудови до кімнат НОМЕР_1,НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 здійснює негативний вплив на квартиру НОМЕР_3 по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні за клопотанням позивачки допитані свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 які розповіли суду, що мешкають у гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 та особисто знайомі як з позивачкою по справі так і з відповідачкою ОСОБА_2 Їм відомо, що відповідачка самочинно побудувала споруду з фасадної сторони будинку, яка здійснює неставний вплив на квартиру в якій проживає ОСОБА_1 З причини того, що споруда не відповідає буд вільним нормам та правилам у квартирі ОСОБА_1 порушено інсоляційні норми, у зв'язку з тим, що на даху прибудови збирається вода, у квартирі позивачки постійна сирість та пліснява, що погано впливає на стан здоров'я. Крім того свідки звернули увагу суду, що до здійснення самочинної прибудови у кімнаті де проживає ОСОБА_1 з дочкою, ніколи не було плісняви, окрім цього прибудова може привести до руйнування всього будинку, так як у проекті гуртожитку взагалі не передбачено балконів, а тому самочинні прибудови створюють навантаження на фундамент будинку, що приведе до його руйнування, тобто створює загальну небезпеку для усіх мешканців.

Таким чином, суд надавши оцінку всім доказам представленими суду сторонами по справі, дослідивши висновок експерта, з врахуванням підстав, викладених вище у мотивувальній частині рішення, прийшов до висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Статтею 376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда,ніше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних нормі правил, якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво. Відповідно до положень норм ст.16,386,391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Як зазначив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пунктах 22-25 Постанови Пленуму № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва), знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність. При вирішення питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку з'ясувати, зокрема наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі, поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектам; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо. При цьому факт відхилення від проекту та порушення будівельних норм і правил має довести особа, яка пред'явила позов про знесення самочинного будівництва (частина сьома статті 376 ЦК, частина перша статті 60 ЦПК).

Відхилення від проекту забудови об'єкта нерухомості або від вимог будівельних норм та правил, які не є істотними, не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства, не суперечать санітарно-технічним вимогам і правилам експлуатації , не впливають на міцність і безпечність цього об'єкта (зокрема, відхилення у житловому будинку від внутрішнього планування зі збереженням чи незначним відхиленням від установленого проектом розміру житлової площі, незначна зміна його зовнішніх габаритів, місця розташування тощо), не можуть бути підставою для задоволення вимог про перебудову чи про знесення об'єкта нерухомості.

Як зазначено у висновку експерта, експертом встановлено, що при здійсненні прибудови, ймовірно не розроблявся проект реконструкції (в зв'язку з неможливістю дотримання нормативних вимог), отже невраховані вимоги, яких необхідно дотримуватися під час розбирання частини стіни під двір ний отвір (підвіконної частини) та вимог по влаштуванню перекриття з закладенням балок в несучу стіну, не існує розрахунок за несучою здатністю, стійкістю, тріщиностійкістю і деформативністю усіх несучих конструкцій нижче розташованих прибудов і будинку в цілому, не дотримуються вимоги щодо інсоляції, освітлення, провітрювання, тощо.

Проаналізувавши вимоги законодавства, що регулює правовідносини, що виникли між сторонами, висновок експерта суд вважає доведеним той факт, що самочинна споруда, на знесенні якої наполягає позивачка, порушує її права, права інших осіб та інтересів суспільства, суперечить санітарно-технічним вимогам і правилам експлуатації, впливає на міцність і безпечність всього житлового будинку та приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про знесення за рахунок ОСОБА_2 самовільно прибудованого приміщення площею 15,6 кв.м. (розмірами 6м х 2м), що примикає до квартир НОМЕР_1,НОМЕР_2 гуртожитку по АДРЕСА_1, зі сторони віконних отворів по фасаду, що опирається на нижче розташовані прибудови.

Відповідно до статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом справи належать: витрати пов'язані з проведенням експертиз. При пред'явленні позову позивачкою було сплачений судовий збір у загальній сумі 1250 копійок. В ході розгляду справи проведена судово-будівельна експертиза, за проведення якої позивачем сплачено 4000 гривень, що підтверджується квитанцією від 25 квітня 2016 року. Таким чином в ході розгляду даної справи позивачем понесені судові витрати у загальній сумі 5250 гривень. Відповідно до статі 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З зазначених вище підстав суд присуджує до стягнення з відповідачки на користь позивачки понесені останньою судові витрати у загальному розмірі - 5250 гривень.

На підставі ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 64, 158, 209, 212-215, 218 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб - Одеської міської ради, Державного виробничого житлово-побутового підприємства «Укрбуд» про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення самовільно збудованої прибудови до кімнат НОМЕР_1 та НОМЕР_2, розташовану на третьому поверху будинку АДРЕСА_1 - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 знести за власний рахунок самочинну прибудову площею 15,6 кв.м. (розмірами 6м х 2м), до квартир НОМЕР_1,НОМЕР_2 гуртожитку по АДРЕСА_1,розташовану на третьому поверху будинку АДРЕСА_1, зі сторони віконних отворів по фасаду, що опирається на нижче розташовані прибудови.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7) на користь ОСОБА_1 судові витрати у загальному розмірі - 5250 (п'ять тисяч двісті п'ятдесят) гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області на протязі десяти днів шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси. Особи, що приймали участь у справі, але не були присутні при проголошенні рішення мають право на його оскарження на протязі десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: