Справа № 462/3444/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2016 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, зустрічними позовами ОСОБА_2 до ОСОБА_5 та ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом та ОСОБА_5 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом в суд про визнання за нею права власності на 1/6 частину квартири №32 на вул.Яворницького, 5а у м.Львові в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_6 Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17.11.2009 року помер її батько ОСОБА_7, якому належала на праві власності 1/3 частина квартири №32 на вул.Яворницького, 5а у м.Львові, після його смерті 1/3 частку квартири успадкувала її матір ОСОБА_6, яка 27.08.2015 року померла. Проте, коли вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, їй було відмовлено в цьому постановою від 03.06.2016 року з мотивів того, що вона не може отримати таке, оскільки спадкодавець належним чином не зареєструвала належне їй право власності на частину квартири, чому вона змушена звернутися з даним позовом до суду.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_5 подали кожен зустрічний позов до ОСОБА_1 та іншого відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на 1/12 частини квартири №32 на вул.Яворницького, 5а у м.Львові в порядку спадкування за законом після смерті його баби ОСОБА_6 на підставі ст.1266 ЦК України за правом представлення. Свої вимоги мотивують тим, що 27.08.2015 року померла ОСОБА_6, якій на праві власності належало 2/3 частин квартири. Після її смерті спадкоємцями залишилась позивач ОСОБА_1, а друга донька ОСОБА_6 - їхня матір ОСОБА_8 померла раніше - 18.02.2013 року.

Суд ухвалив справу розглядати без участі позивача і відповідачів, кожен з яких подав заяву, що свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України.

Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, яка була належним чином повідомленою про час, день і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, натомість подала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, у вирішенні спору покладається на розсуду суду (а.с.106).

Дослідивши матеріали справи, в тому числі копію спадкової справи №2/2015, суд дійшов висновку, що первісний позов і зустрічні позови підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зі змісту ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про право власності на квартиру №10745-З від 03.02.1997 року квартира №32 на вул.Яворницького, 5а у м.Львові на праві спільної сумісної власності належала позивачу ОСОБА_6 (тепер ОСОБА_1) Л.А. та її батькам ОСОБА_7 і ОСОБА_6 та (а.с.4).

Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.03.2012 року, реєстровий № 2-373, спадкоємцем 1/3 частини квартири №32 на вул.Яворницького, 5а у м.Львові після смерті 17.11.2009 року ОСОБА_7 була його дружина ОСОБА_6 (а.с. 6, 9), доньки померлого ОСОБА_1 і ОСОБА_8 спадщини не приймали. Отже, після прийняття спадщини ОСОБА_6 їй належало 2/3 частини квартири, а ОСОБА_1 1/3 такої.

27.08.2015 року померла матір позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 (а.с.118), що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №403712 від 27.08.2015 року (а.с.108).

Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Між тим, частиною 1 ст.1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Як встановлено донька спадкодавця ОСОБА_6 ОСОБА_8 (а.с.16, 17), померла 18.02.2013 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК №261372 від 19.02.2013 року (а.с.19).

Відповідно до п. п.4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

У передбачений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 звернулися ОСОБА_1 і повнолітні діти ОСОБА_8 - ОСОБА_2 і ОСОБА_5 на підставі ч.1 ст.1266 ЦК України.

Однак, щодо спадкування належної ОСОБА_1 1/3 частки квартири №32 на вул.Яворницького, 5а у м.Львові, на яку померлій ОСОБА_6 22.03.2012 року було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий № 2-373, то нотаріусом постановами від 03.06.2016 року, 30.06.2016 року, 01.07.2016 року було відмовлено сторонам у видачі свідоцтва про право на спадщину, з мотивів того, що право власності на цю частку спадкоємцем не було зареєстровано, відтак відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину на це майно документи (а.с.22, 56, 80).

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з абзацом 3 ч.2 ст.331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Факт відсутності реєстрації права власності 1/3 частини квартири ОСОБА_6 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 підтверджується довідкою ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» № 2/5995 від 10.05.2016 року.

Тобто, спірним спадковим майном є 1/3 частина квартири.

Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Зі змісту ч.3 ст.61 ЦПК України вбачається, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, судом достовірно встановлено, що спадкодавцеві ОСОБА_6 належала 1/3 частина квартири №32 на вул.Яворницького, 5а у м.Львові згідно свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7, проте вона не зареєструвала у встановленому порядку право власності на таке майно.

Виходячи із наведеного та враховуючи, що ОСОБА_1, як донька померлої ОСОБА_6 і як спадкоємець першої черги за законом після її смерті, має право на спадкове майно, в тому числі на належну спадкодавцю 1/3 частину квартири №32 на вул.Яворницького, 5а у м.Львові, при цьому ОСОБА_2 та ОСОБА_5 мають право на половину від цієї 1/3 частини квартири, яку б успадкувала їх мати ОСОБА_8, якби вона була живою на час відкриття спадщини, тобто за правом представлення на підставі ч.1 ст.1266 ЦК України, а тому суд вважає, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на 1/6 (1/3:2) частину квартири №32 на вул.Яворницького, 5а у м.Львові, а за ОСОБА_2 та ОСОБА_5 по 1/2 частини квартири за кожним (1/3:2:2), задовольнивши і первісний і зустрічні позови.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартири №32 на вул.Яворницького, 5а у м.Львові в порядку спадкування за законом після смерті 27.08.2015 року її матері ОСОБА_6.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/12 частину квартири №32 на вул.Яворницького, 5а у м.Львові в порядку спадкування за правом представлення після смерті 27.08.2015 року його баби ОСОБА_6.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/12 частину квартири №32 на вул.Яворницького, 5а у м.Львові в порядку спадкування за правом представлення після смерті 27.08.2015 року її баби ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.