Справа № 297/2515/14-ц
УХВАЛА

14 червня 2016 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого Фейір О. О., при секретарі Кузьма Т. В., з участю заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення,

встановив:

В жовтні 2014 року ПАТ «ВіЕс Банк» звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Берегівського районного суду від 16 вересня 2015 року позов задоволено (а. с. 127-129).

ОСОБА_1, будучи незгідним із заочним рішенням Берегівського районного суду від 16 вересня 2015 року, 23 травня 2016 року подав заяву про його перегляд, мотивуючи таку тим, що він та інший відповідач не були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, так як не отримували судової повістки. Посилаючись на норму ст. 76 ЦПК України, що судові повістки вручаються фізичним особам під розписку, яка повертається до суду, а до суду повернулося тільки повідомлення про вручення поштового відправлення, заявник вважає, що замість судової повістки їм було надіслано повідомлення, що є різними документами. Також зазначає, що підписи на повідомленнях про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи, зовсім не схожі на підписи відповідачів, що містяться у їх паспортах громадянина України та на кредитному та іпотечному договорах. Просить суд скасувати заочне рішення Берегівського районного суду Закарпатської області та призначити справу до розгляду в загальному порядку, мотивуючи тим, що рішення є незаконним, так як суд не виконав всі вимоги цивільного судочинства та не зясував повно і всебічно всі обставини справи.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні просив поновити строк подачі заяви про перегляд заочного рішення та підтримав свою заяву. Пояснив, що він не писав заяву від 15 вересня 2015 року про відкладення розгляду справи, однак можливо попросив когось іншого це зробити. Також пояснив, що не отримував судових повісток на розгляд справи, а підписи на повідомленнях про вручення поштових відправлень, які містяться в матеріалах справи, йому не належать.

Представник заявника ОСОБА_2 просив поновити строк подачі заяви про перегляд заочного рішення, оскільки такий пропущений з поважних причин, а саме, що заявник не отримав вчасно рішення суду, а отримав тільки в травні 2016 року після того, як подав відповідну заяву до суду.

Позивач по справі представник ПАТ «ВіЕс Банк» в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належних чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Частиною 1 статті 228 ЦПК України передбачено, що заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заявнику було надіслано копію заочного рішення за адресою, яку він сам вказав у заяві про відкладення розгляду справи від 15 вересня 2015 року, що підтверджується супровідним листом від 18 вересня 2015 року (а. с. 130). З повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що ОСОБА_1 24.09.2015 року отримав копію заочного рішення (а. с. 131). Пояснення заявника про те, що підписи на заяві про відкладення розгляду справи від 15.09.2015 року, та на повідомленнях про вручення поштових відправлень, а саме судових повісток та копії заочного рішення, суд до уваги не приймає, оскільки такі нічим не підтверджені. Тому твердження заявника про те, що він отримав копію рішення тільки звернувшись до суду з заявою про видачу його копії, суд вважає таким, що не відповідає дійсності.

Згідно, ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заявник пояснює, що він не отримував судову повістку про виклик до суду на 16 вересня 2015 року. Однак, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було відомо про судове засідання 16 вересня 2015 року. Це підтверджується його заявою від 15.09.2015 року про відкладення судового засідання, яке призначене на 16 вересня 2015 року (а. с. 124).

Крім того, знаючи у вересні 2015 року про наявність в провадженні Берегівського районного суду справи за позовом ПАТ «ВіЕс Банк» до нього та ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, заявник подав заяву про видачу копії рішення тільки в травні 2016 року, тобто через 8 місяців.

У звязку з наведеним, суд вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк подачі заяви про перегляд заочного рішення без поважних причин, тому в його клопотанні про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення суд вважає відмовити.

Враховуючи те, що заявник ОСОБА_1 пропустив строк подання заяви про перегляд заочного рішення, передбачений ч. 2 ст. 228 ЦПК України, те, що причини неявки в судові засідання останнього не є поважними, суд вважає заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 228, 231, 232, 293-294 ЦПК України,

ухвалив:

В клопотанні ОСОБА_1 про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 16 вересня 2015 року у справі за позовом ПАТ «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишити без задоволення.

Роз'яснити, що відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4.