У х в а л а

іменем україни

09 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Маляренка А.В.,

Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Колос Р.В.» про розірвання договору оренди землі, за касаційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 17 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства «Колос Р.В.» про розірвання договору оренди землі, посилаючись на те, що що після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, вона оформила спадщину та стала власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 6,6280 га, що розташована на території Нижньобурлуцької сільської ради Шевченківського району Харківської області, та належала матері на підставі державного акта на право власності на землю.

04 липня 2011 року за реєстровим №1257 нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області видано свідоцтво про право на спадщину за законом, на підставі якого право власності на цю земельну ділянку перейшло до неї.

Після оформлення спадкових прав на земельну ділянку їй стало відомо, що вищезазначена земельна ділянка знаходиться в оренді у ПП «КолосР.В.» Шевченківського району Харківської області на підставі договору оренди землі від 01 червня 2005 року, укладеного матір'ю строком на 30 років. Договір зареєстровано у Шевченківському районному відділі Харківської регіональної філії «Центр ДЗК при Держкомземі України».

Зазначала, що вона бажає самостійно обробляти належну їй на праві приватної власності земельну ділянку.

20 квітня 2015 року вона звернулась з письмовою заявою до ПП «Колос Р.В.» про розірвання договору оренди землі. Звернення було направлено рекомендованим листом, який адресат відмовився одержувати. Договором оренди передбачено, що у разі зміни власника земельної ділянки договір підлягає розірванню. Вважає, що вона, як новий власник має право на обробку земельної ділянки самостійно, шляхом розірвання договору оренди землі з попереднім орендарем.

ОСОБА_2 просила позовні вимоги задовольнити..

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 17 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2015 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про задоволення ї позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, розміром 6,6280 га, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторонами не заперечується той факт, що мати позивача ОСОБА_5 та ПП «Колос Р.В.» мали договірні правовідносини відповідно до договору оренди землі укладеного 01 червня 2005 року, який зареєстровано 07 лютого 2007 року в Шевченківському районному відділі Харківської регіональної філії «Центр ДЗК при Держкомземі України» 54.

20 квітня 2015 року ОСОБА_2 звернулась з письмового заявою до ПП «Колос Р.В.» про розірвання вказаного договору оренди землі, мотивуючи тим що має бажання самостійно обробляти земельну ділянку.

Відповідно до п. 36 договору оренди землі від 01 червня 2005 року перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендодавця, засудження або обмеження дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.

Тобто абз. 2 п. 36 договору встановлено, що спадкоємцем після набуття права власності земельна ділянка використовується спільно з орендарем.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що сторони договору домовились, що зазначені у договорі випадки, зокрема смерть фізичної особи орендодавця не є підставою для розірвання договору. Відповідно, договір може бути розірваний на загальних підставах, а не у зв'язку з тим, що помер орендодавець.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4 відхилити, рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 17 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: А.В. Маляренко

І.К.Парінова