Справа № 524/8886/15-ц
Проваження № 2/524/243/16
05.05.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Кривич Ж.О., секретаря судового засідання - Коваль Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
В обґрунтування позову зазначає, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 2002 року.
30 жовтня 2012 року шлюб розірвано, з цього часу проживати стали окремо, спільного господарства не ведуть.
Під час перебування з відповідачем в шлюбі, окрім іншого майна, було придбано квартиру АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі продажу від 14.07.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г.
Просить суд, визнати за ОСОБА_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1 та припинити за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.
Позивач та її представник в судове засідання не прибули. Про слухання справи повідомлялись належним чином. Представник позивача - ОСОБА_4 надав суду клопотання про слухання справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не прибув. Про слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв.
Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
27 грудня 2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис 1083.
Прізвище позивачки після одруження змінено на «ОСОБА_1».
30 жовтня 2012 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 розірвано.
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 в пункті 23 абзац 2 визначено, що спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна, і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово- будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.
Після розлучення ОСОБА_1 з відповідачем не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, зокрема зазначеної квартири.
Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.
Згідно з ст.70 Сімейного кодексу України та ст.372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності, частки майна є рівними.
На підставі ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.
Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.
Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК.
Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
В пункті 25 зазначено: «Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК ( 2947-14 ) щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК ( 435-15 ), за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) тапопереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми».
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що рішення суду про припинення за ОСОБА_2 права власності на ? частину квартири АДРЕСА_5 та відповідно визнання права власності на спірну квартиру за ОСОБА_1 призведе до істотної шкоди та інтересам співвласникам, а також суд враховує те, що позивачем не доведено, що спільне володіння та користування майном є неможливим.
Відповідно до частини другої статті 365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не внесено на депозитний рахунок суду, вартість частки квартири, яка належить відповідачу.
Отже, на підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Необхідно визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по ? частині квартири АДРЕСА_1
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір судовий збір в розмірі 3 350 грн. 00 коп. (1 відсоток від вартості 1/2 частина спірної квартири).
Керуючись статтями 215-218 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності за кожним по ? частині квартири АДРЕСА_1
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 350 грн. 00 коп. у повернення сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом Полтавської області.

Суддя