АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду місті Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Соколової В.В.

при секретарі - Меженко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини - інваліда, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини - інваліда задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дитини-інваліда ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 07 серпня 2015 рокуі до досягнення сином повноліття.

Не погоджуючись з таким рішенням суду 1-ї інстанції, відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_4аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з 07 серпня 2015 року і до досягнення сином повноліття, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду 1-ї інстанції ухвалене на основі неповного з'ясування всіх обставин справи. Зазначає, що при визначенні розміру аліментів судом 1-ї інстанції було проігноровано той факт, що на даний час він не має постійної роботи та з лютого 2016 року перебуває на обліку в Шевченківському районному центрі зайнятості, у зв'язку з чим має несуттєвий та мінливий дохід. Також, на даний час він фактично проживає зі своїми батьками, які є людьми похилого віку та потребують матеріальної допомоги, яку він їм надає шляхом оплати комунальних послуг за користування квартирою. Не було враховано судом також наявність у нього боргових зобов»язань перед Публічним акціонерним товариством «Надра», які він повинен виконувати і погашати кредит на загальну суму 334 127,18 грн., що підтверджується рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2014 року. З урахуванням всіх цих обставин вважає, що суд 1-ї інстанції прийшов до помилкового висновку про стягнення з нього на користь позивача аліментів в розмірі 3000 грн. щомісячно.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_8 пояснив, що він не заперечує проти зменшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача до 1500,00 гривень щомісячно з уразуванням фінансового становища відповідача.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбу, від якого мають сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 09 вересня 2010 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було розірвано.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишився проживати разом з матір'ю ОСОБА_4 та перебуває на її утриманні.

З дослідженого судом медичного висновку від 05.08.2015 року вбачається, що ОСОБА_5є дитиною-інвалідом підгрупи «А», з діагнозом: ретинопатія недоношених 5ст. Афакія ОЧ. Більмо роговин ОД, зрощення зіниці ОД, сліпота обох очей.

З посвідчення серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_4 призначено державну соціальну допомогу на дитину-інваліда з дитинства на період з 08.10.2009 року по 08.03.2025 року в розмірі 630,40 грн.

Оскільки матеріальний стан ОСОБА_4не дозволяє їй самостійно і у повному обсязі забезпечити сина ОСОБА_5, то 07 серпня 2015 року вона звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача на її користь аліментів в розмірі 5500 грн. щомісячного і до досягнення сином повноліття.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4 та, стягуючи з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини-інваліда ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи з 07 серпня 2015 року і до досягнення сином повноліття, суд 1-ї інстанції виходив з того, що в даній частині позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що висновок суду 1-ї інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідає вимогам закону.

Відповідно до чч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Вимогами ст.180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Оскільки з досліджених судом доказів та пояснень сторін достовірно встановлено, що неповнолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з матір'ю ОСОБА_4 та знаходиться на її утриманні, а батько дитини ОСОБА_3 проживає окремо та, відповідно до вимог ст.180 СК України, повинен утримувати дитину до її повноліття, колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина.

Поряд з цим, колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду 1-ї інстанції про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4аліментів на утримання малолітньої дитини-інваліда ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 3000 грн., щомісячно, з огляду на таке.

За приписами ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України повинен врахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2014 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Надра» заборгованість за кредитним договором від 11.09.2008 року на загальну суму 334 127,18 грн.

На даний час позивач не має постійної роботи та з лютого 2016 року перебуває на обліку в Шевченківському районному центрі зайнятості, у зв'язку з чим має несуттєвий та мінливий дохід.

Суд 1-ї інстанції не врахував даних обставин справи, не звернув уваги на те, що відповідач на даний час фактично не спроможний щомісячно сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн. на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стаття ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістюміж батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Отже, в силу вимог закону позивач в майбутньому, у випадку зміни матерального становища відповідача, не позбавлений права на звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів, визначеного рішенням суду.

Крім того, суд 1-ї інстанції безпідставно в мотивувальній частині рішення посилається ст.183 СК України, яка визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, оскільки на даний час відповідач є безробітним, а тому правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.184 СК України.

Оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 рокунеобхідно змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_3на користь ОСОБА_4аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 3000 грн. до 1500 грн. щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 серпня 2015 року і до досягнення сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття та виключити з мотивувальної частини рішення суду посилання на ст.183 СК України.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 184 СК України, ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року змінити,зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 3000 грн. до 1500 грн. щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 серпня 2015 року і до досягнення сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

Виключити з мотивувальної частини рішення суду посилання на ст.183 СК України.

В іншій частині Солом'янського районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: