Справа № 344/7693/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1382/2016
Головуючий у 1 інстанції Островський Л. Є.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Проскурніцького П.І., Горейко М.Д.,

секретаря Шемрай Н.Б.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ПАТ «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про виселення та зняття з реєстраційного обліку за апеляційною скаргою ПАТ «Банк «Київська Русь» на рішення Івано-Франківського міського суду від 20 квітня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

26.05. 2014 року ПАТ «Банк «Київська Русь» звернулось з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про виселення та зняття з реєстраційного обліку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на погашення заборгованості, яка утворилась у звязку з неналежним виконанням ОСОБА_2 зобовязань за договором кредиту №24225-45.1/7-2, укладеного між сторонами 13.07.2007 року на суму 20000 дол. США на строк до 12.07.2012 року та сплатою 14% річних на суму залишку заборгованості, рішенням Івано-Франківського міського суду від 04.10.2013 року задоволено позов ПАТ «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що заборгованість за договором кредиту не погашена і по даний час, на письмову вимогу про добровільне виселення відповідачі не реагують, позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 20 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ПАТ «Банк «Київська Русь» посилається на незаконність рішення суду.

Судом не було враховано положень ч.ч. 2,3 ст. 40 Закону України "Про іпотеку" про те, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Апелянт зазначає, що аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення на предмет іпотеки, передбачено і ч.3 ст. 109 ЖК України.

Судом не прийнято до уваги того, що банк направляв відповідачам вимоги про добровільне виселення з квартири і такі вимоги вони отримали 08.04.2014 року, однак у добровільному порядку квартиру не звільнили.

Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Представник ПАТ «Банк «Київська Русь» в судове засідання не зявився та надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, вказавши, що апеляційну скаргу підтримує з мотивів, наведених у ній.

Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про місце і час розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 13.07.2007 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту №24225-45.1/7-2 на суму 20000 дол. США на строк до 12.07.2012 року та сплатою 14% річних на суму залишку заборгованості.

Для забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту того ж дня між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, предметом якого була квартира АДРЕСА_2, яка належить іпотекодавцю на підставі договору дарування від 03.07.2007 року.

Встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 04.10.2013 року задоволено позов ПАТ «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1.

Під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України "Про іпотеку" підлягають застосуванню як положення статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК Української РСР.

За змістом частини другої статті 40 Закону України "Про іпотеку" та частини третьої статті 109 ЖК УРСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють із жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Отже, частина друга статті 109 цього Кодексу встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання їм іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою цього жилого приміщення.

Отже, за змістом цих норм особам, яких виселяють із жилого будинку (жилого приміщення), що є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, якщо іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.

Встановивши у справі, яка переглядається, що в іпотеку передано квартиру, придбану не за рахунок отриманих кредитних коштів, суд дійшов правильного висновку про відсутність передбачених законом підстав для виселення відповідачів із зазначеної квартири без надання їм іншого постійного житла.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «Банк «Київська Русь» відхилити, а рішення Івано-Франківського міського суду від 20 квітня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: П.І. Проскурніцький

ОСОБА_5