АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді: Дряниці Ю.В. Суддів: Чумак О.В., Карнауха П.М. при секретарі: Ткаченко Т.І. з участю: пр.-ка відповідача ОСОБА_2 пр.-ка відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 29 березня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до Видавництва «Полтавський літератор», третя особа Полтавська обласна рада про відшкодування матеріальних збитків, стягнення авторської винагороди, відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 до видавництва «Полтавський літератор», третя особа Полтавська обласна рада про відшкодування матеріальних збитків, стягнення авторської винагороди, відшкодування моральної шкоди залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовільнити його позовні вимоги в повному обсязі.

При цьому апелянт посилався на ті обставини, що місцевим судом було ухвалене неправомірне рішення, яке базується на завідомо неправдивих свідченнях, формальних ознаках і позиціях, підміні понять.

Воно є софістичним і хибним.

Перевіривши матеріали справи, зясувавши межі апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з підстав, визначених ст.. 308 ЦПК України.

Судом першої інстанції було встановлено, що засновником видавництва «Полтавський літератор» є Полтавська обласна рада, а власником- територіальні громади Полтавської області в особі Полтавської обласної ради /а.с. 32-33/.

Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 5.08.2015р. касаційна скарга ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 26.05.2015р. у справі за позовом ОСОБА_4 до видавництва «Полтавський літератор» про стягнення авторської винагороди відхилено, а рішення апеляційного суду Полтавської області від 26.05.2015р., яким в позові ОСОБА_4 було відхилено за недоведеністю, залишено без змін.

При цьому касаційною інстанцією було зазначено, що посилання ОСОБА_4 на те, що порушене право позивача не було захищене судом, при недоведеності відповідачем правомірності видання книжки, не можуть тягти за собою скасування ухваленого апеляційним судом рішення.

Позивачем не заявлялись вимоги про відшкодування збитків із підстав, передбачених ст..497 ЦК Української РСР і такий позов не був предметом розгляду.

В подальшому місцевий суд дійшов до висновку, що до даних спірних правовідносин підлягає застосуванню ЦК УРСР ред.. 1963р./, в редакції станом на березень 1993р., оскільки спірні правовідносини між сторонами виникли в березні 1993р.

В Процесі розгляду справи судом першої інстанції було оглянуто книгу під назвою «Порадник рибалки» та встановлено, що її видавцем зазначено обласне державно-громадське видавництво «Полтавський літератор», 1993 рік. Друк книги здійснено Гадяцькою районною друкарнею, тиражем 10000 примірників. Здано до набору 19 квітня 1993 року, а підписано до друку 14.10.1993 року .

Сторонами не оспорюється той факт, що автором книги «Порадник рибалки» є ОСОБА_5, оскільки це є літературним псевдонімом позивача.

За результатами розгляду районний суд необхідність відмови в задоволенні позову обґрунтував тими обставинами, що не встановлено факту наявності будь-яких усних домовленостей між сторонами щодо видання твору «Порадник рибалки» під псевдонімом ОСОБА_5 та від сутності доказів, що дана книга друкувалася Гадяцькою районною друкарнею.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені обставини місцевим судом були встановлені вірно і їм дано належну правову оцінку.

Як встановлено судом апеляційної інстанції і це вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з зазначеним позовом в жовтні 2015 року, мотивуючи тим, що в березні 1993 року видавництво «Полтавський літератор» при його згоді, але без письмового договору з автором, під його псевдонімом ОСОБА_5 видало книгу «Порадник рибалки» тиражем 10000 примірників та реалізувало її.

В серпні 2014 року ОСОБА_4 звертався до суду з аналогічним позовом.

За результатами цього звернення судовими інстанціями вже приймались рішення, зокрема: - рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 11.02.2015р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 було відмовлено у звязку із пропуском позовної давності;

- рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 26.05.2015 року це рішення місцевого суду було скасоване та відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 за недоведеністю;

- ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 5/08.2015р. це рішення апеляційної інстанції було залишено без змін та зазначено, що посилання позивача в касаційній скарзі на те, що його порушене право не було захищено судом, при недоведеності відповідачем правомірності, видання книжки, не можуть тягти за собою скасування ухваленого апеляційним судом рішення.

Зазначені висновки суду касаційної інстанції мають певне преюдиційне значення, з урахуванням обставин, однак, вони не були правильно застосовані при розгляді справи в площині дії ст..61 ЦПК, оскільки позивачем, на свій розсуд, була збільшена позовна вимога про стягнення збитків, повязаних з порушенням його авторських прав, В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_4 є аналогічними в обох справах.

Враховуючи те, що місцевим судом до спірних правовідносин були вірно застосовані положення ЦК УРСР /ред.. 1963р./, колегія суддів вважає правильним врахування вимог ст..497 ЦК України /ред..1963р./, згідно якої в разі використання чужого твору без договору з автором або його правонаступниками / ст..485 цього Кодексу/, недодержання умов використання твору без згоди автора ст..489 і 490 цього Кодексу, а також в разі порушення недоторканності твору /ст..476 цього Кодексу/ або інших особистих немайнових прав автора, а після його смерті спадкоємці та інші особи, зазначені в ст..478 цього Кодексу, вправі вимагати поновлення порушених прав / внесення відповідних виправлень, публікації в пресі або іншим способом при допущенні порушення/ або заборони випуску твору в світ, або припинення його розповсюдження.

Якщо рішення суду, що зобовязує вчинити певні дії, не виконано, суд вправі накласти на порушника штраф, що стягується на користь держави. Сплата штрафу не звільняє порушника від обовязку виконати, передбачену рішенням суду дію.

Якщо порушенням авторських прав або його правонаступникам заподіяно збитки /ст..203 цього Кодексу/, то, незалежно від вимог, зазначених вище, автор або його правонаступники вправі вимагати відшкодування збитків.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відсутність будь-яких усних домовленостей між сторонами щодо видання твору «Порадник рибалки» під псевдонімом ОСОБА_5, а також доказів, що дана книга друкувалася Гадяцькою районною друкарнею та, що дана книга була видана тиражем 10000 книг, здавалася до набору та підписувалася до друку.

Враховуючи наведене, а також ту обставину, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів не знаходить підстав для скасування рішення місцевого суду, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Керуючись ст..ст. 303, 306, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_6

(підпис) ОСОБА_7

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1