Справа № 214/6587/15-ц
У Х В А Л А

іменем України

09 червня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Горбуновій Л.С.

за участю представника відповідачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву відповідачки ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу надійшла заява відповідачки ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по даній справі, в якій вона просить скасувати рішення Саксаганського районного суду від 20 жовтня 2015 року.

В обґрунтування заяви наводить наступне. 31.10.2015 року нею, ОСОБА_2, було отримано заочне судове рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу по справі № 214/6587/15-ц від 20.10.2015 року за позовом ПАТ " ФІДОБАНК " до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Із поважних причин 20.10.2015 року не мала можливості прийняти участь у розгляді справи, розгляд справи за її відсутності позбавив можливості реалізувати свої процесуальні права, визначені законом. Відповідно до ухвали суду про відкриття провадження від 24.09.2015 року, суд призначив розгляд справи на 20.10.2015 року без призначення попереднього засідання. Відповідно до норми статті 130 ЦПК України попереднє судове засідання призначається з метою зясування можливості врегулювання спору до судового розгляду або забезпечення правильного та швидкого вирішення справи. Відповідно до п.7 цієї статті попереднє судове засідання є обовязковим для кожної справи, за винятком випадків, встановлених цим Кодексом. Розгляд даної справи не є винятком, тому призначення попереднього судового засідання по даній справі було обовязковим. Таким чином, при відкритті провадження у даній справі судом було порушено норми процесу, а також позбавлено відповідачів використати усі права для захисту своїх прав, визначені ЦПК України. Вона, відповідачка, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_1. В день, коли було призначено судове засідання, а саме 20.10.2015 року, вона відповідачка, перебувала вдома одна із хворою малолітньою дитиною і у неї не було можливості прийняти участь у судовому засіданні. Попередити суд про те, що захворіла дитина, також не мала фізичної можливості, бо мешкає далеко від суду, а дитину не було із кім залишити. Також і в ухвалі суду про відкриття провадження відсутні будь які номери телефону по яким мала б можливість звязатись із судом та попередити про неможливість прийняти участь у судовому засіданні. Її чоловік ОСОБА_3А, який також є відповідачем у цій справі, був відсутній у місті у звязку із його перебуванням за кордоном України. Просить суд визнати причину її відсутності у судовому засіданні, як поважну. Вважає, що суд порушив п.1 статті 169, п.1 статті 224 ЦПК України і розглянув справу у заочному провадженні, не маючи відомостей про те, що відповідач ОСОБА_3 отримав судову повістку про призначення розгляду справи на 20.10.2015 року. Відповідно до даних норм закону, суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання сторін, або однієї сторони, якщо у суду немає відомостей про вручення їй повістки. Судова повістка була отримана нею, а не її чоловіком ОСОБА_3 , так як він був відсутній у місті. Доказом цим обставинам є відсутність у матеріалах справи повідомлення про отримання відповідачем ОСОБА_3 судової повістки. Відповідно до норми п.1 статті 32 ЦПК України, кожний із відповідачів діє у судовому процесі по відношенню до іншої сторони самостійно, тому повідомлення одного із відповідачів не означає автоматичного повідомлення і іншого співвідповідача. Відповідно до п.4 статті 169 ЦПК України, суд може вирішити справу у заочному провадженні на підставі наявних доказів тільки у випадку коли відповідач повідомлений належним чином, або суд визнає неповажною причину неявки відповідача. Наполягає, що у даному провадженні судом допущено порушення цих норм процесуального права. Вважає, що при вирішенні справи судом також допущено порушення норм матеріального права. Вказує, що позивач обґрунтував свій позов тим, що між відповідачем ОСОБА_2 та ВАТ "Ерсте Банк" 16.10.2008 року укладено кредитний договір на суму 30000 доларів США зі строком користування до 15.10.2028 року, 15.01.2010 року до кредитного договору укладено додаткову угоду. Вказує, що позивач зазначає, що в забезпечення своїх зобовязань між ОСОБА_2 та ВАТ "Ерсте Банк " 16.10.2008 року укладено договір іпотеки, 16.10.2008 року між ВАТ "Ерсте Банк " та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір поруки. Вказує, що позивач зазначає, що відповідачі порушили умови вищезазначених договорів і тому 10.12.2014 року відповідачам було надіслано листи - вимоги щодо погашення заборгованості за кредитним договором. Позивач вважав, що даних листів вимог буде достатньо, щоб не будучи стороною кредитного договору, додаткового договору , а також не будучи стороною договору іпотеки, договору поруки вимагати від відповідачів погашення боргу, який утворився перед ВАТ «Ерсте Банк», а не позивачем на свою користь. Позивач надав у якості доказу своїх прав на право вимоги погашення заборгованості яка утворилася перед ВАТ "Ерсте Банк", а не перед ним, лише, копії листу - вимоги (при цьому відсутня інформація чи отримували відповідачі дані листи - вимоги), також надано копію виписки із ЄДР юридичних осіб із якої вбачається, що ПАТ "ФІДОБАНК" існує на час розгляду справи, надав 2 перших аркуша статуту ПАТ "ФІДОБАНК. Відповідно до норми статті 20 Господарського Кодексу України, статут є актом ненормативного характеру, який засвідчує створення юридичної особи, склад учасників та інші відомості які за законом має містити статут юридичної особи. Наполягає, що статут товариства не доводить прав особи на здійснення нею господарської діяльності, яка потребує спеціальний дозвіл державних органів. Вважає, що надані позивачем докази, не підтверджують того, що до ПАТ "ФІДОБАНК" перейшло право вимоги заборгованості відповідачів перед ВАТ "Ерсте Банк". Із змісту позовної заяви вбачається, що відбулась заміна кредитора у зобовязанні, але наполягає, що ці обставини не доведені у судовому розгляді. Вважає, що у порядку норми п.2 статті 516 ЦК України, позивач мав надати суду докази, того, що відповідач ОСОБА_2 була письмово попереджена про зміну кредитора у зобовязанні. Відповідно до ч.2 статті 24 Закону України "Про іпотеку", іпотекодержатель зобовязаний у 5-денний термін повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобовязанням. Відповідно до норми п.2 статті 513 ЦК України, договір про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню, а відомості про таке відступлення державній реєстрації. Зазначає, що із судового рішення не вбачається, що позивачем надані суду докази того, що договір про відступлення за іпотечним договором був нотаріально посвідчений і що відомості про дане відступлення були зареєстровані. Вважає, що відсутність даних доказів мають істотне значення для вирішення справи і у той же час є доказом того, що позовна заява не відповідає п.6 ч.2 статті 119 ЦПК України, так як не містить доказів, які б обґрунтовували вимоги позивача. Із кредитного договору вбачається, що договір укладений в іноземній валюті. Відповідно до статті 5 Декрету КМ України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", валютні операції підпадають під режим валютного ліцензування, (позивач мав надати суду докази того, що має ліцензію ). Дана норма узгоджується із п.3 статті 533 ЦК України. Наполягає, що позивач має у суді довести, що має право здійснювати операції із залученням іноземної валюти, суду не надані докази права позивача на здійснення валютних операцій у той час як ці докази мають істотне значення для вирішення справи. Позивач посилається на договір поруки, укладений між ОСОБА_3 та ВАТ "Ерсте Банк". Відповідно до статті 553 ЦК України, за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Із позовної заяви випливає, що перед позивачем у відповідача ОСОБА_3 не виникло будь - яких зобовязань. Зазначає, що позивач не надав суду доказів того, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено нотаріально посвідчений договір поруки.

Представник відповідачів у судовому засідання заяву підтримала та надала пояснення, якими підтвердила зміст заяви про перегляд заочного рішення.

Представник позивача до суду не прибув, про час та місце судового засіданні був повідомлений належним чином, заяв ніяких не подав.

Вислухавши представника відповідачів, дослідивши матеріали справи суд вважає, що маються підстави для скасування заочного рішення не мається. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що відповідачі були належно повідомлені про час та місце судового засідання, під час якого 20 жовтня 2015 року, по справі було винесено рішення, що вбачається з поштових повідомлень (а.с.44, 45). Відповідачка має доньку ІНФОРМАЦІЯ_2. 20 жовтня 2015 року відповідачка зверталася за медичною допомогою, їй було призначено амбулаторне лікування. Таким чином, суд вважає, що відповідачка не зявилася у судове засідання та не повідомила про причини неявки з поважних причин, а саме внаслідок хвороби.

Також відповідачка посилається на те, що у порушення п.2 ст. 513 ЦК України, що договір про відступлення за іпотечним договором був нотаріально посвідчений і що відомості про дане відступлення були зареєстровані. Також зазначає, що невірно визначена сума боргу, яку має право стягнути позивач. На переконання суду, зазначені обставини, наведені відповідачкою в заяві про перегляд заочного рішення, мають істотне значення для вирішення даної справи, так як стосуються розміру, наявності підстав для стягнення боргу позивачем.

Керуючись ст. ст. 232, 209-210 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву відповідачки ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по даній цивільній справі задовольнити.

Заочне рішення суду по даній справі від 20 жовтня 2015 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов