У х в а л а

іменем україни

09 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Маляренка А.В.,

Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Актабанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство «Актабанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року, позовні вимоги банку задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ №Актабанк» заборгованість за договором про відкриття та обслуговування овердрафту картковому рахунку від 13 серпня 2013 року № НОМЕР_1 в розмірі 84 037 грн 67 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2, на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн 37 коп.

Додатковим рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2015 року доповнено рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2015 року.

Зазначено в резолютивній частині рішення Петриківського районного суду від 18 серпня 2015 року у цивільну справу № 187/580/15ц, що сума боргу стягнута з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Актабанк» у розмірі 84 037 грн 67 коп. складається з: тіло кредиту 60 000 грн, поточні відсотки 2 480 грн, прострочені відсотки 19 497,67 грн, штрафні санкції 1 360 грн, комісія 700 грн .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Актабанк» заборгованість за простроченими відсотками за договором про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку від 13 серпня 2013 року № НОМЕР_1 у розмірі 400 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Судами встановлено, що між сторонами було укладено договір, умови якого відповідачем належним чином не виконувалися в результаті чого виникла заборгованість.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 відхилити, рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: А.В. Маляренко

І.К.Парінова