Справа № 743/1154/15-ц
Провадження № 2/743/5/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2016 року смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді Жовток Є.А.

при секретарі Коваль Т.С., Воєдило О.В., Шевчено Ю.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ріпки справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про визнання батьківства та усунення перешкод у спілкуванні з дитиною,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, зазначивши, що в період з червня 2009 року по березень 2013 року, він проживав однією сім"єю з відповідачем без реєстрації шлюбу і у них народилася донька, яку відповідач зареєструвала як ОСОБА_4, в порядку визначеному ч.1 ст.135 СК України. У свідоцтві про народження дитини батьком записано ОСОБА_5.

Після припинення спільного проживання, ОСОБА_3 чинить перешкоди позивачеві у спілкуванні з донькою, а звернення ОСОБА_1 до органу опіки і піклування з метою усунення цих перешкод, не дало позитивного результату.

Таким чином, позивач просить визнати його батьком малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною, шляхом встановлення систематичних побачень з дитиною ОСОБА_4 та відвідування її за місцем проживання позивача.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, в порядку визначеному п.5 ч.5 ст.74 ЦПК України.

Від представника органу опіки та піклування Добрянської селищної ради до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому він вказує, що проти задоволення позову не заперечує.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом без реєстрації шлюбу, в період з червня 2009 року по березень 2013 року і ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася донька ОСОБА_4

Народження дитини зареєстровано Добрянською селищною радою Ріпкинського району, актовий запис № 22, згідно якого відомості про батька записано зі слів матері, оскільки сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували.

З акту про фактичне місце проживання вбачається, що ОСОБА_3 проживала з ОСОБА_1 з липня 2009 року по березень 2013 року АДРЕСА_2, вели спільне господарство і у них народилася донька ОСОБА_4

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили факт проживання сторін однією сім"єю та народження у них доньки.

Батьківсто ОСОБА_1 по відношенню до доньки ОСОБА_4, відповідач не оспорювала.

У відповідності до ст.135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Ухвалою суду від 07.10.2015 року по справі було призначено судово-медичну експертизу генетичної ідентифікації, з метою встановлення походження дитини від позивача, однак відповідач до експертної установи двічі не з"явилась та не забезпечила явку дитини.

У відповідності до ст. 146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена.

Згідно абз.3 п.9 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року, у разі коли ухилення сторони від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК може визнати факт, для з'ясування якого її було призначено.

Ухилення відповідача від експертизи, суд розцінює як визнання відповідачем факту батьківства позивача.

Крім того, вподальшому до суду відповідачем була надана зава про визнання ОСОБА_1 батьком дитини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що факт батьківства ОСОБА_1 по відношенню до малолітньої ОСОБА_4, знайшов своє підтвердження.

В той же час, вимоги позивача про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Право позивача на спілкування з дитиною законом не обмежено.

Згідно зі ст.157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

В свою чергу той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати другому з батьків, який проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Разом з цим, ст.ст.158, 159 СК України передбачено, що спір про участь у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо, попередньо розглядає орган опіки та піклування і лише у випадку ухилення другого з батьків від виконання рішення цього органу, той із батьків, кому чинять перешкоди, має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Судом встановлено, що позивач звертався за вирішенням спору до органу опіки і піклування, однак йому було відмовлено, з тих підстав, що ОСОБА_3 є одинокою матір'ю, а відомості про батька дитини у свідоцтво про народження внесено зі слів відповідача.

Таким чином, підстави для задоволення позову, в частині усунення перешкод у спілкуванні позивача з дитиною, відсутні, оскільки дана вимога заявлена передчасно.

Керуючись ст.ст.10, 57, 209, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, батьком ОСОБА_4, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Вербівка Ріпкинського району Чернігівської області.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляція на рішення може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області, через Ріпкинський районний суд, упродовж десяти днів, з дня його проголошення, а особою яка не була присутня під час проголошення рішення - у цей же строк, з дня отримання його копії.

Повний текст рішення складено 09.03.2016 року.

Суддя Є.А. Жовток