У х в а л а

2 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Демяносова М.В., Леванчука А.О., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», товариство з обмеженою відповідальністю «Аеліта», про скасування рішення третейського суду, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_5, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із вищезазначеною заявою, посилаючись на те, що рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 18 лютого 2014 року у справі № 1507/13 підлягає скасуванню, оскільки розгляд справ, які стосуються захисту прав споживачів послуг банку, не відносяться до компетенції Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків. Крім того, позивач зазначала, що підставою для скасування рішення третейського суду при Асоціації українських банків є те, що в порушення Закону України «Про третейські суди» між сторонами спору не було укладено третейської угоди, яка б відповідала вимогам чинного законодавства стосовно обов'язкових реквізитів угоди: місця укладання угоди, чіткого відображення прав та обов'язків сторін завірених печаткою.

Посилаючись на те, що про розгляд справи у третейському суді вона повідомлена належним чином не була та одноособовий склад третейського суду не погоджувався сторонами, заявник просила скасувати рішення третейського суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_4 про скасування рішення третейського суду відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_4 подала до апеляційного суду апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2015 року скасовано та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу місцевого та апеляційного судів, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права та постановити ухвалу якою заяву про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 18 лютого 2014 року задовольнити.

Як вбачається із змісту ухвали апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2015 року скасовано та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

За змістом пункту 2 частини першої статті 324 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13 - 18, 20, 24 - 29, 31 - 33 частини першої статті 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Отже, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Проте особа оскаржила в касаційному порядку ухвалу апеляційного суду про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, яка подальшому провадженню у справі не перешкоджає, отже, не може бути предметом касаційного перегляду.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 11 травня 2016 року у справі № 6-116цс16, ухвала апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, подальшому провадженню у справі не перешкоджає.

Таким чином, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Крім цього, на виконання вимог ухвали апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року заяву ОСОБА_4, поданою в особі представника ОСОБА_6, про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 18 лютого 2014 року у справі № 1507/13 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4, ТОВ «Аеліта» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 18 лютого 2014 року у справі № 1507/13 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4, ТОВ «Аеліта» про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано повністю.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_5, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 324, 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Провадження у справі в касаційному порядку за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», товариство з обмеженою відповідальністю «Аеліта», про скасування рішення третейського суду, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_5, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року закрити.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.В. Дем'яносов

А.О. Леванчук

О.В. Ступак