Ухвала

іменем україни

04 квітня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КасьянО.П., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Донецької області від 02 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Красноармійська міська рада, Управління Держземагенства у Красноармійському районі Донецької області, про захист прав землекористувача, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У травні 2014 року ОСОБА_2. звернувся до суду із позовом, у якому просив захистити його право землекористування, зобов'язати Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» внести зміни до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки та формування кадастрового номеру таким чином, щоб можливо було використовувати гараж та зобов'язати відповідача демонтувати межові стовпчики та межовий паркан, побудований нею на межі їх домоволодінь.

На обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на території його домоволодіння розташований гараж. Внаслідок встановлення відповідачем межових стовпів та частково паркану між їх домоволодіннями, позивач втратив можливість користування своїм гаражем, оскільки відстань між його домоволодінням та межею домоволодіння відповідачки становить 2,40 кв. м.

Позивач звернувся до ДП «Центр державного земельного кадастру» із заявою про внесення змін в координати земельної ділянки таким чином, щоб він мав можливість використовувати земельну ділянку за призначенням, однак, отримав відповідь про відмову, оскільки технічна документація виконана без порушень. Однак, фактично при виготовленні технічної документації межові знаки не передавались, межа між земельними ділянками визначена не була, підписуючи акт приймання - передачі межових знаків він не розумів де саме вони повинні встановлюватися.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 лютого 2016 року, з урахуванням ухвали цього суду від 12 лютого 2016 року про виправлення описок, позов ОСОБА_2 задоволено.

Захищено право землекористування позивача земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2.

Зобов'язано ОСОБА_3 демонтувати межові стовпчики та незакінчений будівництвом межовий паркан на межі домоволодінь № 11 та № 11а по АДРЕСА_1.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 02 березня 2016 року рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 лютого 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2. просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі потрібно відмовити з таких підстав.

Згідно з п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права при їх ухваленні.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Донецької області від 02 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Красноармійська міська рада, Управління Держземагенства у Красноармійському районі Донецької області, про захист прав землекористувача, зобов'язання вчинити певні дії.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.П. Касьян