Справа № 362/1231/16-ц
Провадження № 2/362/1167/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

при секретарях: Яренко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області про звільнення майна з-під арешту,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона та її син є спадкоємцями померлого ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина на майно у виді 3/10 частки житлового будинку по вул. Титова, 22 в м. Василькові, Київської області. Звернувшись до нотаріуса із заявою для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену частку будинку виявилось, що на вказане майно накладено арешт згідно постанови державного виконавця ВДВС Васильківського МРУЮ №318196 від 25.09.2009 р., у звязку з чим нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, що унеможливлює оформлення спадкових прав позивача та її малолітнього сина.

З метою з'ясування обставин накладення арешту, звернувшись до відповідача, отримано відповідь, згідно якої виконавче провадження закінчено та знищено.

За таких обставин позивач вважає, що у звязку з закіненням виконавчого провадження відпали обставини для арешту спадкового майна, тому просить звернулась до суду з вказаним позовом.

Сторони в судове засідання не зявились, про день. час та місце розгляду справи судом повідомлені належно.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.06.2014 р. помер ОСОБА_3, спадкоємцями майна якого є його дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 (а.с.6-8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 3/10 частки домоволодіння №22 по вул. Титовій в м. Василькові, яка належала йому на підставі договору про поділ нерухомого майна від 14.03.2007 р., що стверджується витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 08.05.2007 р. (а.с.9).

Звернувшись до Васильківської міської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності, позивач отримала постанову від 24.03.2015 р., якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/10 частки вказаного майна, оскільки на все нерухоме майно померлого накладено арешт (а.с.5).

Зазначене було встановлено з Витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, згідно якого відділом ДВС Васильківського МРУЮ Київської області на підставі постанови АА №318196 від 25.09.2009 р. накладено арешт на все нерухоме майно, де б воно не знаходилось, що належить ОСОБА_3 (а.с.10).

Разом з тим, відповідно до листа ВДВС Васильківського МРУЮ Київської області від 10.11.2015 р., наданого на запит представника позивача, згідно номенклатури справ та порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби виконавчі документи зберігаються протягом трьох років, тому надати інформацію в рамках якого виконавчого провадження та на якій підставі накладався арешт на ОСОБА_3, є неможливим так як виконавче провадження знищено (а.с.12).

Таким чином, судом встановлено, що на даний час виконавче провадження знищено, через що відповідач не має можливості скасувати накладений арешт, а позивач та її малолітній син реалізувати свої спадкові права.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, позивач та її син набули право звернення до суду з вказаним позовом, як спадкоємці померлого власника арештованого майна.

Згідно п.1, 3 ч.2 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішення, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі -виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання.

Згідно ч.1 ст. 7 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати наданні йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Тобто, законодавець пов'язує можливість звернення особи з даним позовом у разі порушення права власності на майно, на яке було накладено арешт.

За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.

У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна

На час розгляду справи виконавче провадження знищено відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року № 2274/5, як таке, що завершене, що вказує на незаконність перебування майна під арештом, однак унеможливлює звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно спадкодавця ОСОБА_3, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та її малолітнього сина та необхідність захисту їх права шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову.

На підставі наведеного, ст. ст. 5, 7,50, 57, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 1216, 1217, 1261, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 58-60, 88, 209, 213, 214, 215, 218, 224, 228, 233 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Звільнити з-під арешту майно, що належало ОСОБА_3, який був накладений на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області АА №318196 від 25.09.2009 р. та зареєстровано 29.09.2009 р. за №9101357.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Кравченко Л.М.