ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5764/14-ц
Провадження № 2/362/35/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Орди О. О.

при секретарі Хоменко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення межі земельної ділянки та зобов'язання вчинити дії за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відновлення межі між земельними ділянками ,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовучи свої позовні вимоги тим, що вона є власником земельної ділянки площею 0,379 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Як стверджує позивач, її сусідка ОСОБА_2, яка є власником земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, у червні 2012 року без будь-якого погодження з позивачем демонтувала існуючу огорожу між їхніми спірними земельними ділянками з метою встановлення бетонного паркану. ОСОБА_2 неодноразово знищувались межові знаки між іхними земельними ділянками, що змусило її звернутися до КП "Центр розвитку та інвестицій Васильківського району" яке тричі проводило роботи із виносу в натурі поворотних точок відповідно до координат, що містились в техничній документації та встановлювались межові знаки між їх земельними ділянками. Під час виготовлення збірного кадастрового плану земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1, в результаті проведеної роботи була виявлена накладка існуючих фактичних меж їх земельних ділянок. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.08.2014 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, відновлення меж земельної ділянки задоволено та вирішено відновити межу між земельними ділянками, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (кадастрові номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2) та земельними ділянками, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (кадастрові номери НОМЕР_3 та НОМЕР_4 відповідно до даних земельно-кадастрової документації, що містяться в акті про перенесення в натурі (на місцевість) меж земельної ділянки від 27.07.2012 року, складеного Комунальним підприємством "Центр розвитку та інвестицій Васильківського району" та зобов'язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0062 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. 11 грудня 2014 року у присутності ОСОБА_2 державними виконавцями відділу ДВС Васильківського МРУЮ із залученням відповідних спеціалістів вишевказане рішення суду було виконано : було відновлено межові знаки та повернуто самовільно захоплену частину земельної ділянки про що було складено акт державного виконавця від 11.11.2014 року та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. 24-25 квітня 2015 року ОСОБА_2 почала встановлювати бетонний паркан на межі між їх земельними ділянками чим порушила межу між їх земельними ділянками отже вона повторно захопила частину її земельної ділянки та самовільно знищила частину межових знаків. Вважає що межа між їх земельними ділянками та відповідні межові знаки повинні бути відновлені за рахунок ОСОБА_2 що ї змусило її звернутися до суду з даним позовом а тому з урахуванням неодноразово змінених позовних вимог просила відновити межу між земельними ділянками, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (кадастрові номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2) та земельними ділянками, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (кадастрові номери НОМЕР_3 та НОМЕР_4 відповідно до даних земельно-кадастрової документації, що містяться в акті про перенесення в натурі (на місцевість) меж земельної ділянки від 27.07.2012 року, складеного Комунальним підприємством "Центр розвитку та інвестицій Васильківського району", зобов'язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0006 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зобов'язати демонтувати самовільно збудований паркан довжиною 17.41 м, зведений на земельній ділянці ОСОБА_1, відшкодувати витрати по оплаті експертизи сумі 9216 грн

ОСОБА_2 не погоджуючись з первісним позовом подала зустрічний позов до ОСОБА_1 в якому з урахуванням збільшених позовних вимог просила відновити межу між земельними ділянками, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (кадастрові номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2) та земельними ділянками, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (кадастрові номери НОМЕР_3 та НОМЕР_4 відповідно до даних земельно-кадастрової документації, що містяться в акті про перенесення в натурі (на місцевість) меж земельної ділянки від 10.07.2012 року, складеним ПП "Проектземсервіс" шдяхом демонтажу межового знаку який визначений висновком експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи від 22.12.2015 року № 12607/15-41 як встановлений із порушеннями та позначений експертом як "точка 25" та стягнути витрати на проведення суміжних меж їх земельних ділянок в сумі 2000 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення межі земельної ділянки та за зустріним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відновлення межі між земельними ділянками. Під час розгляду справи була призначена та проведена експертиза в результаті якої експертом зокрема встановлено порушення землекористування по відношенню до ОСОБА_2 та було виявлено що частково межа між земельними ділянками визначена встановленими дерев'яними кілочками та у точці 25 встановлений дерев'яний кілок . Із матеріалів справи вбачається, що відповідач вказує що даний деревяний кілок є поворотньою точкою № 3 що винесена відповідно до акту винесення меж в натурі від 27.02.2012 року. Експертом встановлено, що деревяний кілок встановлений із порушеннями, зокрема він зміщений в бік земельної ділянки ОСОБА_2 на 0,27 см, що свідчить про порушенням ОСОБА_1 межі між земельними ділянками та порушення порядку користування?, оскільки остання наполягає на тому що даний деревяний кілок є поворотньою точкою № 3 яка встановлена відповідно до акту винесення меж в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки від 27.02.2012 року. Крім того експертом встановлено, що станом на час дослідження фактичний порядок користування земельною ділянкою, що належить ОСОБА_2 не відповідає правовстановлюючим документам та акту про перенесення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки від 10.07.2012 року та невірно відновлену межу між спірними земельними ділянками шдяхом встановлення межових знаків у вигляді дерев'яних кілочків отже оскільки він встановлений з порушеннями він повинен бути демонтований. Також під час розляду справи для усунення розбіжностей та забезпечення мирного врегулювання спору між сторонами нею було здійснено із залученням спеціалістів відновлення меж земельної ділянки в натурі, із винесеними межами погодився і представник відповідача який був присутній при цьому.

Ухвалою від 10.03.2016 року вищевказану зустрічну позовну заяву прийнято, а вимоги за зустрічним позовом об'єднано в одне провадження із первісним позовом.

У судовому засіданні позивач та представники позивача за первісним позовом первісний позов підтримали, з підстав наведених у ньому, додатково зазначивши що не зважаючи на те що відповідачем відновлено межу між земельними ділянками відповідно до технічної документації, з чим погодився і представник позивача, на думку представників позивача межа все рівно порушена оскільки саме на їх земельній ділянці знаходиться паркан зведений відповідачем в зв'язку з чим просили суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та стягнути витрати пов'язані з проведенням експертизи, проти зустрічного позову заперечували в повному обсязі оскільки цєй межовий знак в вигляді дерев'яного кілочка знищений чоловіком ОСОБА_2 а тому не має що і демонтувати

Відповідач та представники відповідача за первісним позовом у судовому засіданні проти первісного позову в частині відновлення межі між земельними ділянками заперечували оскільки ними вже відновлено цю межу, що підтверджується технічною документацією, з винесеною межою погодився і представник позивача за первісним позовом який був присутній під час виконання вищевказаних робіт, в частині повернення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,0006 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язання демонтувати самовільно збудованого паркану зазначили що спір повинен бути вирішений відповідно до висновку експерта який міститься в матеріалах справи. Зустрічний позов просили и задовольнити в повному обсязі з підстав наведених у ньому.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки 0,379 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області №1008/3885/12 від 09 січня 2013 року, яке набрало законної сили 21 січня 2013 року, та ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2013 року, за ОСОБА_2 визнано право власності на земельну ділянку площею 0,250 га, кадастровий "НОМЕР_6, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, та на земельну ділянку площею 0,348 га кадастровий "НОМЕР_7, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської областівід 14.08.2014 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, відновлення меж земельної ділянки задоволено та вирішено відновити межу між земельними ділянками, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (кадастрові номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2) та земельними ділянками, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (кадастрові номери НОМЕР_3 та НОМЕР_4 відповідно до даних земельно-кадастрової документації, що містяться в акті про перенесення в натурі (на місцевість) меж земельної ділянки від 27.07.2012 року, складеного Комунальним підприємством "Центр розвитку та інвестицій Васильківського району" та зобов'язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0062 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.12.2014 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/362/442 виданого 01.09.2014 року Васильківським міськрайонним судом Київської області про встановлення меж між земельними ділянками кадастровий номер НОМЕР_3 та НОМЕР_4, що належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 закінчено, оскільки рішення суду виконано фактично.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 12607/15-41 від 22 грудня 2015 року, зокрема станом на час дослідження фактичний порядок користування земельною ділянкою, що належить ОСОБА_1, не відповідає правовстановлюючим документам на дану ділянку, а також акту про перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки від 27.07.2012 року. Станом на час дослідження фактичний порядок користування земельними ділянками, що належить ОСОБА_2, не відповідає правовстановлюючим документам на ці ділянки, а також акту про перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки від 10.07.2012. Існує порушення землекористування, зокрема порушення меж та накладення земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки та вимог нормативно-правових актів, а також має місце фактичного накладання земельної ділянки, що належить ОСОБА_2 на земельну ділянку, що належить ОСОБА_1 площа накладання становить, 0,0006 га Фактичне місцезнаходження бетонного паркану, встановленого між земельними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не відповідає межі між земельними ділянками ОСОБА_2та ОСОБА_1 відповідно до технічної документації на їх земельні ділянки. ОСОБА_2 не вірно відновила межу між земельними ділянками шляхом встановлення бетонної огорожі згідно висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 09.07.2014 року за №3059/14-41. Не вірно відновлено межу між земельними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 шляхом встановлення межових знаків у вигляді дерев'яних кілочків.

Статтями 106-107 ЗК України, передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

На замовлення ОСОБА_2 Товариством з обмеженою відповідальністю «Агентство землеустрою «Аршин» була розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_2. Згідно акту приймання-передачі межових знаків на зберігання від 27.05.2016 року, межі земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 (загальною площею - 0,250 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд) яка знаходиться Київська область Васильківський район закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками в кількості 4 шт. Згідно абрису меж земельної ділянки АДРЕСА_2 -опис меж: від Г до А гр. ОСОБА_1 Згідно відміткою на акті приймання-передачі межових знаків з точками по лінії А-Г згоден -ОСОБА_1

Згідно акту приймання-передачі межових знаків на зберігання від 27.05.2016 року, межі земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2 (загальною площею - 0,3486 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства) яка знаходиться Київська область Васильківський район закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками в кількості 3 шт. Згідно абрису меж земельної ділянки АДРЕСА_2 -опис меж: від Г до А гр. ОСОБА_1 Згідно відміткою на акті приймання-передачі межових знаків лінія А-Г згоден -ОСОБА_1

Факт відновлення межі спірних земельних ділянок не заперечувався і сторонами по справі при цьому обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України а тому в частині відновлення межі між земельними ділянками, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (кадастрові номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2) та земельними ділянками, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (кадастрові номери НОМЕР_3 та НОМЕР_4 відповідно до даних земельно-кадастрової документації, що містяться в акті про перенесення в натурі (на місцевість) меж земельної ділянки від 27.07.2012 року, складеного Комунальним підприємством "Центр розвитку та інвестицій Васильківського району" позов не підлягає задоволенню

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 376 ЦК України, встановлено, що якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Таким чином, на підставі вищенаведеного власник (користувач) земельної ділянки має право вимагати його знесення особою, яка здійснила чи здійснює таке будівництво, або за її рахунок.

Згідно п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» позов може бути пред'явлено до особи, яка здійснила будівництво, як про зобов'язання знесення забудови, так і про знесення забудови за рішенням суду самим власником (користувачем) земельної ділянки за рахунок особи, яка здійснила самочинне будівництво.

Враховуючи те, що відповідачем паркан встановлено самовільно, його місце розташування не погоджено з суміжним землевласником ОСОБА_1, таким чином позивач позбавлений права користування частиною її земельної ділянки загальною площею 0,0006 га, яка належить їй на праві власності а тому суд вважає, позовні вимоги відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України слід задовольнити та зобовязати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0006 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та зобов'язати демонтувати самовільно збудований паркан довжиною 17.41 м, побудований на земельній ділянці ОСОБА_1

Відповідно до положень ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, серед іншого належать витрати на проведення судових експертиз.

Згідно ч. 1,3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.Якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно акту здачі -приймання висновку судового експерта № 12607/15-41 по цивільній справі за проведення експертизи вартість екпертизи яка була сплачена наперед склала 9216,00 грн

Суд вважає оскільки позов частково задоволено, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на проведення експертизи пропорційно до задоволених вимог у сумі 4608грн. 00 коп, та на користь держави судовий збір в сумі 458 грн 80 клп

Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відновлення межі між земельними ділянками шляхом демонтажу межового знаку та стягнення витрат на встановлення межі між земельними ділянками суд прийшов до наступного висновку

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 12607/15-41 від 22 грудня 2015 року, зокрема встановлено, що точка "25" (встановлений деревяний кілочок) зміщена в бік земельної ділянки ОСОБА_2 на 0,27 м

Відповідно до положень ст.106 ЗК України обов'язок щодо визначення спільних меж, а саме ч.2 передбачено, що види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики.

Окрім того ч.1 зазначеної статті власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

У відповідності до Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 жовтня 2010 року № 376 «Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», ця Інструкція визначає механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками. Встановлення відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, в тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками.

Враховуючи, що ч.1 ст. 106 Земельного кодексу України передбачено право власника земельної ділянки вимагати від власника сусідньої земельної ділянки лише сприянню встановлення твердих меж, а також відновлення межових знаків , таким образом обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом демонтажу межового знаку не відповідає вимогам ст.16 ЦК України та ст. 152 ЗК України а тому підстав для задоволення позову в цій частині не має.

Щодо відшкодування витрат на встановлення суміжної межі між спірними земельними ділянками судом встановлено наступне - оскільки згідно висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи встановлено порушення межі між спірними земельними ділянками зокрема з боку ОСОБА_2 а отже саме на відновлення межі спірних земельних ділянок до ухвалення судом рішення по даній справі ОСОБА_2 за власною ініціативою було здійснено відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) із залученням спеціалістів а тому на думку суду позивач не повинен нести вищезазначені витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 91, 106, 107, 158, 212 Земельного кодексу України, ст. 391 ЦК України , ст. 10, 60, 88, 174, 208, 209, 212- 215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд, -

вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення межі земельної ділянки та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_3 самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0006 га що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та демонтувати самовільно збудований паркан довжиною 17,41 м, який зведено на земельній ділянці ОСОБА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 458 грн 80 коп

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, повязані із проведенням експертизи в розмірі 4608 грн 00 коп.

В іншій частині вимог відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відновлення межі між земельними ділянками відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя