Справа № 536/719/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Степаненка Ю.І.,

з секретарем судового засідання Левицькою І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантье" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантье" 06 травня 2016 року звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором в сумі 15 412 гривень 47 копійок та судових витрат у справі, пов'язаних з оплатою судового збору в сумі 1378 гривень.

В обгрунтування позову вказував, що відповідно до укладеного 10 вересня 2014 року кредитного договору №Р38.520.70024 Публічне акціонерне товариство "Ідея Банк" надав позичальнику ОСОБА_2 кредит у розмірі 11011 гривень зі сплатою 11,9 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів.

Банк повністю виконав свої зобов'язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером.

31 грудня 2015 року між ТОВ "Факторингова компанія "Рантье" та ПАТ "Ідея Банк" укладено договір факторингу №31/12-2, згідно якого ПАТ "Ідея Банк" відступив (передав у власність) ТОВ "Факторингова компанія "Рантье" з 31 грудня 2015 року, а ТОВ «Факторингова компанія "Рантье» набув, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимоги.

На дату відступлення права вимоги 31 грудня 2015 року борг відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором становив на загальну суму 15045,36 гривень, яка складалася з: основного боргу - 6 107,99 гривень; простроченого боргу - 4 119,80 гривень; прострочених процентів - 4 780,99 гривень; строкових процентів - 36,58 гривень.

Останній платіж боржником здійснено 10 квітня 2015 року.

Після відступлення права вимоги відповідачем не було здійснено жодних сплат за кредитним договором, а тому станом на 30 березня 2016 року має заборгованість на загальну суму 15412,47 гривень, яка складається з: тіла кредиту - 10 227,79 гривень; нарахованих та несплачених відсотків та комісії - 5184,68 гривень, що підтверджується випискою по особовому рахунку №0024.980 та розрахунком заборгованості.

Відповідач ОСОБА_2 добровільно не сплатила заборгованість за кредитним договором, а тому нею були порушені права та інтереси позивача.

Тому позивач з підстав умов кредитного договору, норм статей 16, 525, 526, 530,543,549,551,611,625,629,1049, ч.2 ст.1050, статей 1054,1077,1078, 1080, 1082 ЦК України просив суд задовольнити позов.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу без його участі, проти заочного рішення не заперечує (а.с.4).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала повністю, заборгованість виникла у зв'язку з тяжким матеріальним становищем (а.с.37).

Дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами, що відповідно до укладеного 10 вересня 2014 року кредитного договору №Р38.520.70024 Публічне акціонерне товариство "Ідея Банк" надав позичальнику ОСОБА_2 кредит у розмірі 11 011 гривень зі сплатою 11,9 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів (а.с.19-21).

Банк повністю виконав свої зобов'язання за кредитним договором та надав відповідачу ОСОБА_2 кредитні кошти, що підтверджується ордером-розпорядженням №1 та меморіальним ордером (а.с.23,27).

31 грудня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантье" та Публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" укладено договір факторингу №31/12-2, згідно якого ПАТ "Ідея Банк" відступив (передав у власність) ТОВ "Факторингова компанія "Рантье", а ТОВ "Факторингова компанія "Рантье" з 31 грудня 2015 року набув (прийняв у власність) право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором (а.с.12-17).

Згідно витягу з Додатку №2 до договору факторингу №31/12-1 від 31 грудня 2015 року позивач прийняв право вимоги до боржника ОСОБА_2 (а.с.18).

Позивач ТОВ "Факторингова компанія "Рантье" письмово повідомив відповідача ОСОБА_2 про відступлення права вимоги за кредитним договором (а.с.11).

Отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач ОСОБА_2 не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Останній платіж боржником здійснено 10 квітня 2015 року (а.с.26).

Згідно письмового розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 30 березня 2016 року відповідач ОСОБА_2 порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 15 412,47 гривень (а.с.24,25).

На даний час кредитна заборгованість позичальником не погашена.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 статті 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Тому вимоги позивача ТОВ «ФК «Рантье» є законними та обгрунтованими і підлягають захисту з підстав умов кредитного договору, договору факторингу, статей 15, 16, 525, 526, 527, 530, 549, 1050, 1054, 1077, 1078, 1080, 1082 Цивільного кодексу України, статей 79,88 ЦПК України.

За таких обставин суд постановляє рішення про повне задоволення позову, стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 15 412,47 гривень та судових витрат, пов'язаних з оплатою позивачем судового збору в сумі 1 378 гривень (а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись статтями 15,16,22,525,526,530,543,549, 551, 611, 625, 629, 1049, ч.2 статті 1050, статей 1054,1077,1078,1080,1082 ЦК України, статтями 10,11,79,88, 209, 213-215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантье" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантье" () заборгованість за кредитним договором № Р38.520.70024 від 10 вересня 2014 року станом на 30 березня 2016 року в сумі 15 412 гривень 47 копійок та судові витрати в сумі 1 378 гривень, а всього 16 790 (шістнадцять тисяч сімсот дев'яносто) гривень 47 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю. І. Степаненко