Провадження № 2/344/2624/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 р. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Прокопів С.Р.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за зустрічним позовом ТОВ «Люксінвестбуд» до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що в 2006 р. ТОВ «Люксінвестбуд» розпочало реалізацію інвестиційного проекту щодо будівництва в м. Івано-Франківськ групи багатоповерхових будинків в межах вулиць Січових Стрільців, 32 ОСОБА_4, 12 за умови знесення будинків №№32,36, 40, 44 а, 48а по вул. Січових Стрільців, №№8, 10 по вул. Євгена Коновальця. З цією метою на замовлення ТОВ «Люксінвестбуд» розроблено робочу документацію, за що сплачено 300339,15 гривень. 25/10/2007 р. сторони спору уклали договір, відповідно до якого ОСОБА_3 продав ТОВ «Люксінвестбуд» квартиру АДРЕСА_1; на виконання договору отримав оплату. У зв`язку із відмовою ОСОБА_3 виселитись із вказаної квартири ТОВ «Люксінвестбуд» не змогло розпочати будівництво багатоквартирних будинків, було змушено продати інші квартири, що були придбані в будинках, які передбачалось знести.

В судовому засіданні представник ТОВ «Люксінвестбуд» підтримав зустрічний позов з підстав, що в ньому зазначені.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 заперечив зустрічний позов та надав перед судом пояснення про те, що його довіритель не був учасником інвестиційного проекту, не приймає на себе зобов`язань зі сприяння в його реалізації, а тому не може нести відповідальність за будь-яку шкоду; будівництво багатоквартирних будинків на місці будинку ОСОБА_3 було ініціативою ТОВ «Люксінвестбуд» та здійснювалось ним на власний ризик; ОСОБА_3 звертався до суду для вирішення його з ТОВ «Люксінвестбуд» спору, що є правом ОСОБА_3, а не перешкоджанням в реалізації інвестиційного проекту.

Судом встановлено наступні обставини.

Обставини наміру будівництва, замовлення і виготовлення робочої документації, сплати за неї спірних грошових коштів, купівля ТОВ «Люксінвестбуд» інших квартир, в будинках які підлягали знесенню сторонами та їх представниками не заперечувалось.

Відповідно до п. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

12/09/2007 р. ТОВ «Люксінвестбуд» та ОСОБА_5 уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 за 174450 гривень.

17/09/2007 р. ТОВ «Люксінвестбуд» та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8. уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 за 296660 гривень.

25/10/2007 р. ТОВ «Люксінвестбуд» та ОСОБА_9 уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 за 236650 гривень.

13/12/2007 р. ТОВ «Люксінвестбуд» та ОСОБА_10 уклали договір купівлі-продажу частини квартири АДРЕСА_5 за 141400 гривень.

31/10/2013 р. ТОВ «Люксінвестбуд» та ОСОБА_11 уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 за 43673 гривень.

09/11/2013 р. ТОВ «Люксінвестбуд» та ОСОБА_12 уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 за 60000 гривень.

09/11/2013 р. ТОВ «Люксінвестбуд» та ОСОБА_12 уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 за 40000 гривень.

09/11/2013 р. ТОВ «Люксінвестбуд» та ОСОБА_12 уклали договір купівлі-продажу частини квартири №2а в буд. №4 по вул. Коновальця в м. Івано-Франківськ за 48000 гривень.

Відповідно до розрахунку ТОВ «Люксінвестбуд» шкода за вимушений продаж вказаних квартир, внаслідок відмови ОСОБА_3 у виселенні складає 552260 гривень.

Відповідно до протоколу зборів учасників ТОВ «Люксінвестбуд» від 06/08/2013 ухвалено рішення про відмову від будівництва будинків на відповідній території.

Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 28/02/2006 р. № 93 було надано дозвіл ТОВ «Люксінвестбуд» на проведення проектно-пошукових робіт, збір матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки.

Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від26/12/2007 р. №628 продовжено термін дії до 18/12/2008р.

Відповідно до договору №10-06 від 31/10/2006 р. ПП «А+Б» прийняло на себе обов`язок виготовити робочу документацію щодо будівництва в м. Івано-Франківськ групи багатоповерхових будинків в межах вулиць Січових Стрільців, 32 ОСОБА_4, 12 в рахунок сплати 272229 гривень.

30/07/2007 р. до вказаного договору сторони склали додаткову угоду щодо здійснення додаткових робіт, відповідно до якої їх загальна вартість складає 28110,15 гривень.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08/12/2008 р. відмовлено в позові ОСОБА_13 до ОСОБА_3, третя особа ТОВ «Люксінвестбуд», орган опіки та піклування про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

19/03/2009 р. вказане судове рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області.

21/03/2014 р. відмовлено в позові ОСОБА_13 до ОСОБА_3, ТОВ «Люксінвестбуд» про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

15/01/2015 р. вказане судове рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 17/06/2014 р. виселено ОСОБА_3, ОСОБА_14, ОСОБА_15 з квартири АДРЕСА_6.

11/09/2014 р. вказане судове рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області.

25/10/2007 р. ОСОБА_3 та ТОВ «Люксінвестбуд» уклали договір, відповідно до якого ОСОБА_3 продав ТОВ «Люксінвестбуд»

Квартиру № в буд. 48а по вул. С.Стрільців в м. Івано-Франківськ за 572200 гривень, які відповідно до п. 3 договору перераховано до посвідчення договору на рахунок ОСОБА_3

Вказаний договір не передбачає умови про момент чи строк виселення продавця із квартири.

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_3 від 26/10/2007 ним отримано 572200 гривень в рахунок оплати квартири.

Відповідно до витягу від 07/11/2007 р. право власності на квартиру АДРЕСА_7 зареєстровано за ТОВ «Люксінвестбуд».

23/03/2015 ухвалено судове рішення за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Люксінвестбуд» про повернення коштів та зустрічний позов ТОВ «Люксінвестбуд» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02/06/2015 р. залишено без змін рішення Івано-Франківського міського суду від 23/03/2015 р.

Ухвалою Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ від 23/12/2015 р. скасовано рішення Івано-Франківського міського суду від 23/03/2015 р. та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02/06/2015 р. в частині задоволення зустрічного позову з підстав не надання ТОВ «Люксінвестбуд» доказів наявності реальних збитків внаслідок дії відповідача та причинно-наслідкового зв`язку між такими діями та шкодою, не доведенням тієї обставини, що вартість робочого проекту є збитком, який заподіяв ОСОБА_3

Відповідно до п. 4 ст. 338 ЦК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Однак протягом всього часу розгляду даного спору відповідач та його представник не надали суду доказів наявності реальних збитків внаслідок дії відповідача та причинно-наслідкового зв`язку між такими діями та шкодою, не доведенням тієї обставини, що вартість робочого проекту є збитком, який заподіяв ОСОБА_3

В судовому засіданні представник відповідача просив суд вирішити спір сторін на підставі тих доказів, які раніше ним подані до матеріалів справи, які вже було оцінено касаційним судом, дослідження яких мало наслідок постановлення ухвали від 23/12/2015 р.

Разом з цим в п. 1 ст. 60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Отже саме на відповідача законом покладено обґрунтування правових підстав позову та доведення перед судом відповідних підстав належними на те доказами.

В свою чергу в ст. 11 ЦПК України вказано, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні представник відповідача на обґрунтування зустрічного позову надав пояснення про те, що неправомірність дії позивача полягала в його зверненні до суду щодо оспорювання договору купівлі-продажу сторін.

Однак право на звернення до суду гарантується безпосередньо Конституцією України та законом, а тому звернення до суду не може бути визнано судом як неправомірна діяльність.

Відмова позивачу у позові щодо оспорювання договору купівлі-продажу також не вказує на неправомірність його дій щодо звернення до суду.

Позивач не приймав участь в будь-яких інвестиційних, бізнес чи інших проектах відповідача, не приймав на себе зобов`язання у виселенні до певного терміну, чи протягом відповідного строку.

За рахунок позивача не може бути компенсовано вартість робочого проекту, оскільки він не був стороною інвестиційних відносин; відповідач на власний розсуд і ризик придбавав квартири, розробляв проекти і прогнозував доходи, витрати, строк і можливість реалізації бізнес проектів.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідач на власний розсуд придбавав квартири у їх власників та на власний розсуд продав їх третім особам. Позивач не приймав участь в погодженні ціни придбання чи продажу квартир відповідачем.

Відповідачем не доведено правові підстави його зустрічного позову, а тому позов є необґрунтованим та безпідставним.

В ухвалі касаційного суду зазначено на безпідставність зустрічного позову та відсутність доказів на його обґрунтування, відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями позивача та витратами позивача, які він вказує є наслідками дій позивача.

Однак з часу постановлення ухвали касаційним судом і до часу ухвалення даного судового рішення відповідач не надав суду жодного доказу на обґрунтування правових підстав звернення до суду і доказів причинно-наслідкового зв`язку між діями позивача та відповідними витратами позивача.

Протягом повторного розгляду даного спору представник відповідача фактично просив суд не враховувати висновки касаційного суду.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки зустрічний позов позбавлено належних на те правових підстав, тому підстав для компенсації судового збору відповідачем не доведено.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 14 Про судове рішення у цивільній справі суд повинен вирішити справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, незалежно від того вірно чи помилково позивач просить застосувати ту чи іншу правову норму.

Відповідно до п. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

В п. 2 ст. 13 ЦК України зазначено, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (п. 3 ст. 13 ЦК України).

В п. 6 ст. 13 ЦК України вказано, що у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до п. 3 ст. 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 159 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі.

В ст. 131 ЦПК України вказано, що позивач зобов`язаний надати суду усі докази до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 Про судове рішення у цивільній справі враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Суду не надано жодного доказу на встановлення причинно-наслідкового зв`язку між витратами відповідача та діями позивача.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

в зустрічному позові ТОВ «Люксінвестбуд» до ОСОБА_3 про стягнення 977099,15 гривень матеріальної шкоди та судових витрат, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі відсутності сторін, під час проголошення судового рішення подається апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя С.О. Бородовський