УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області

від 26 вересня 2014 року та рішення апеляційного суду Луганської області

від 05 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Луганській області, Лисичанська міська рада, про усунення перешкод у праві користування власністю шляхом знесення самовільно збудованої прибудови,

в с т а н о в и в:

У червні 2013 року позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому на підставі ст. 391 ЦК України просили усунути їм перешкоди з боку відповідачів у праві користування ними квартирою АДРЕСА_1 шляхом знесення самовільно побудованої відповідачами прибудови до балкона їхньої квартири.

Останнім рішенням Лисичанського міського суду Луганської області

від 26 вересня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 05 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Також до суду касаційної інстанції надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_3, в якому він посилається на те, що вже двічі звертався до суду з касаційною скаргою по одній і тій же самій справі.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Частиною 2 статті 8 Закону України «Про судовий устрій» передбачено, що суд може звільнити від сплати судового збору на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (враховуючи майновий стан сторони).

Із доданих заявником матеріалів вбачаються підстави для задоволення клопотання ОСОБА_3

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав, апеляційний суд виходив із того, що позивачами не доведено належними та допустимими доказами про наявність перешкод у користуванні квартирою внаслідок зведення відповідачами вказаної прибудови, у зв'язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 82, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Луганській області, Лисичанська міська рада, про усунення перешкод у праві користування власністю шляхом знесення самовільно збудованої прибудови за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 26 вересня 2014 року та рішення апеляційного суду Луганської області від 05 квітня 2016 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня