У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 3 березня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі: Черненко В.А., Журавель В.І., Луспеника Д.Д., розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області, Державної казначейської служби України, третя особа - ОСОБА_5, про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями державних виконавців, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 21 вересня 2015 року, - в с т а н о в и л а: У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на свою користь 55 875 грн 94 коп. на відшкодування збитків, заподіяних йому неправомірними діями (бездіяльністю) державних виконавців відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції (далі - ВДВС Рівненського МУЮ), та 100 тис. грн на відшкодування моральної шкоди шляхом списання з єдиного казначейського рахунку. Вимоги мотивував тим, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 травня 2005 року стягнуто з ОСОБА_5 на його користь 55 175 грн 94 коп. на відшкодування майнової шкоди та 1 700 грн на відшкодування моральної шкоди. 6 грудня 2005 року Рівненським міським судом Рівненської області видано виконавчий лист, який був пред'явлений до виконання до ВДВС Рівненського МУЮ. Проте вищевказане рішення суду не виконано, ним було отримано лише 1 тис. грн. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 вересня 2014 року визнано дії державного виконавця ВДВС Рівненського МУЮ Пилипаки С.А. по винесенню постанови від 11 грудня 2013 року про повернення виконавчого документу стягувачеві неправомірними та зобов'язано державного виконавця невідкладно вжити всіх передбачених законом заходів для реального виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 травня 2005 року. Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 11 грудня 2014 року ухвалу суду першої інстанції скасовано частково. Визнано неправомірною бездіяльність ВДВС Рівненського МУЮ Пилипаки С.А. по невиконанню рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 травня 2005 року. Визнано протиправною бездіяльність державного виконавця ВДВС Рівненського МУЮ Пилипаки С.А. по не надісланню стягувачу у встановленому порядку копії постанови від 11 грудня 2013 року про повернення виконавчого документа. В решті ухвалу суду першої інстанції залишено без змін. Вважав, що зазначеними судовими рішеннями встановлені факти бездіяльності ВДВС Рівненського МУЮ, що призвело до завдання йому збитків у розмірі 55 875 грн 94 коп. Крім того, внаслідок тривалого невиконання судового рішення він не міг користуватися власними коштами протягом 9 років та був змушений відстоювати свої права у державних органах, чим завдано йому душевні страждання. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 21 вересня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_4 1 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позову відмовлено. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення змінити та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Зокрема, суд на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 тис. грн, при цьому врахував характер і розмір душевних страждань ОСОБА_4 та застосував до правовідносин, які склались між сторонами, ст. ст. 23, 1167, 1173 ЦК України, ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження». Також суд вірно відмовив у задоволенні позову в частині відшкодування майнової шкоди, оскільки сума у розмірі 55 875 грн 94 коп., яка була стягнута за рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 травня 2005 року на користь ОСОБА_4, не є матеріальною шкодою у цивільно-правовому понятті, яка заподіяна позивачу ВДВС Рівненського МУЮ при виконанні зазначеного рішення. Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити. Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 21 вересня 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Колегія суддів: В.А. Черненко В.І. Журавель Д.Д. Луспеник
й