Справа № 154/1393/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Канівець Л.Ф.
Провадження № 22-ц/773/708/16 Категорія: 48 Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Осіпука В.В., Антонюк К.І.,

з участю секретаря - Лимаря Р.С.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на ухвалу Володимир-Волинського міського суду від 25 березня 2016 року про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

18 березня 2016 року позивач подала заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно подружжя. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 25 березня 2016 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Накладено арешт на спільне майно подружжя придбане за час шлюбу, зокрема, на нежитлове приміщення по АДРЕСА_3, нежитлове приміщення по АДРЕСА_4, нежитлове приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_5, житлове приміщення АДРЕСА_1, жиле приміщення АДРЕСА_2, металевий контейнер, розташований за адресою АДРЕСА_6

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувану ухвалу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких мотивів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову в даній справі є поділ майна подружжя.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просила накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, яке придбане сторонами по справі за час шлюбу у зв'язку з тим, що відповідачем протягом тривалого час розгляду справи в суді відчужується спільне майно подружжя без згоди позивача.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову частково, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що частина рухомого майна, зокрема, транспортні засоби, відчужена відповідачем ОСОБА_4, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вжиті судом заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В апеляційній скарзі не наведено доводів на спростування висновків суду.

Покликання відповідача в апеляційній скарзі на те, що судом всупереч вимогам закону накладено арешт на майно, яке не належить відповідачеві, а саме: нежитлове приміщення по АДРЕСА_3 - належить повному товариству «Лаверна Ломбард Залуський і К»; нежиле приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_7 м.Володимира - Волинського - зареєстровано за товариством з обмеженою відповідальністю «Лаверна» не заслуговують на увагу, оскільки вказане нерухоме майно є предметом поділу між сторонами по справі та останні є засновниками цих товариств.

Отже, оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права, які регулюють вирішене нею питання.

Керуючись ст. ст. 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Володимир-Волинського міського суду від 25 березня 2016 року про забезпечення позову в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді