Справа № 493/1714/15-ц
Номер провадження 2/493/762/15
У Х В А Л А

04.03.2016 року м. Балта, Одеської області

Балтський районний суд Одеської області у складі:

ГОЛОВУЮЧОГО СУДДІ НАУМЧАК Л.І.

ПРИ СЕКРЕТАРІ ШЕСТУН І.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта заяву ОСОБА_1 про розяснення ухвали суду про затвердження мирової угоди від 11 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

01.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розяснення ухвали Балтського районного суду Одеської області від 11.12.2015 року про затвердження мирової угоди між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у справі про витребування майна. Заявник просить розяснити дану ухвалу, указавши в ній реквізити сторін, та строк предявлення до виконання.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином, в телефоному режимі та просив повести судове засіданні у його відсутність, заявлені вимоги підтримує та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином, в телефоному режимі та просив повести судове засіданні у їх відсутність, в задоволенні вимог заявника просив відмовити.

Згідно вимог ч.3 ст.221 ЦПК України неявка осіб, які брали участь у справі не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

Суд, ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про розяснення ухвали суду, дослідивши правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду України при розгляді справи № 6-274 цс15 від 23.09.2015 року дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобовязаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу.

Нормами ст. 360-7 ЦПК України передбачено, що Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до статті 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмета позову.

У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» виконанню державною виконавчою службою підлягають ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Вимоги до виконавчого документа закріплено у статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження».

Однією з підстав відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження є невідповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» (пункт 6 частини першої статті 26 цього Закону).

Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року) було передбачено, що мирові угоди, які затверджені судом, відносяться до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Однак Законом України від 18 листопада 2003 року № 1255 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» положення пункту 5 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» виключено.

Отже, на момент постановлення ухвали суду про визнання мирової угоди вона не відносилась до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Системний аналіз зазначених норм показав, що у разі невиконання однією зі сторін зобовязань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. При цьому звернення заінтересованої особи до суду із зазначеним позовом без попереднього отримання постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження не є підставою для відмови в задоволенні указаного позову.

З огляду на викладене, сторона може скористатися своїм правом та звернутися до суду з позовом про спонукання іншої сторони до виконання умови мирової угоди.

Керуючись ст. ст. 175, 214, 221, 360-7 ЦПК України, ст. 17, 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження», Законом України від 18 листопада 2003 року № 1255 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_1 в задоволенні заяви про розяснення ухвали Балтського районного суду Одеської області про затвердження мирової угоди від 11 грудня 2015 року відмовити та розяснити, що він може скористатися своїм правом та звернутися до суду з позовом про спонукання іншої сторони до виконання умови мирової угоди.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом пяти днів з дня отримання копії.

СУДДЯ