Провадження № 2/161/296/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 квітня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Козак О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

ПАТ «ВіЕс Банк» звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення боргу за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивує тим, що 01.10.2008 року між ВАТ «Фольксбанк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № KF52732, згідно якого останній отримав 11893,00 доларів США зі сплатою 12,0% річних з кінцевим строком погашення не пізніше 30.09.2015 року.

З метою забезпечення виконання зобовязань відповідачем ОСОБА_1 за кредитним договором, між ВАТ «Фольксбанк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № KF52732/S-2 від 01.10.2008 року.

Однак, відповідач ОСОБА_1 свої зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитом не виконав і станом на 11.11.2015 року сума його боргу становить 2300,60 доларів США, що по курсу НБУ становить 52364,73 грн.

У звязку з цим, просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованість за кредитним договором та судові витрати, повязані з розглядом справи.

Представник позивача в судове засідання не зявився, проте подав суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. У разі відсутності відповідачів не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів в порядку ст. 224 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 01.10.2008 року між ВАТ «Фольксбанк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № KF52732, згідно якого останній отримав 11893,00 доларів США зі сплатою 12,0% річних з кінцевим строком погашення не пізніше 30.09.2015 року (а.с. 6-9).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконав взяті на себе зобовязання, в звязку з чим станом на 19.01.2016 року має заборгованість в розмірі 2300,60 доларів США, що по курсу НБУ складає 52364,73 грн. (а.с. 5).

З метою забезпечення виконання зобовязань відповідачем ОСОБА_1 за кредитним договором, між ВАТ «Фольксбанк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № KF52732/S-2 від 01.10.2008 року (а.с. 12-13).

З вищезазначеного договору поруки вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зобовязувалася перед кредитором за виконання зобовязань щодо погашення кредиту відповідачем ОСОБА_1, яких він не виконав і згідно ст. 554 ЦК України відповідає перед кредитором як солідарний боржник, тобто у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача встановлену в судовому засіданні суму заборгованості по кредитному договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 31, 58, 60, 130, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 554, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» заборгованість за кредитним договором № KF52732/S від 01.10.2008 року в розмірі 2300 (дві тисячі триста) доларів США 60 центів, що у гривневому еквіваленті становить 52364 (пятдесят дві тисячі триста шістдесят чотири) грн. 73 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» з кожного по 609 (шістсот девять) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідачів, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк