УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Коротуна В.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Мукачівської міської ради, начальника Мукачівського гарнізону Міністерства оборони України - РомигайлаПетра Дмитровича, третя особа - квартирно-експлуатаційний відділ м. Мукачева Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України, про визнання рішень неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 18 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати рішення начальника Мукачівського гарнізону полковника Ромигайла П.Д. від 13 червня 2008 року за № 1022 та рішення начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачева від 19 червня 2008 року за № 294 неправомірними, передчасними, безпідставними й такими, що втратили чинність;

- зобов'язати виконавчий комітет Мукачівської міської ради Закарпатської області прийняти рішення про оформлення та видачу спеціального ордера на його ім'я (складом сім'ї 4 осіб) на службову квартиру АДРЕСА_1 на підставі документів, які були подані раніше, а саме: протоколу № 68 від 05 вересня 2007 року комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України; списку розподілу житлової площі по в/ч А2039, погодженого начальником Мукачівського гарнізону полковником Ромигайлом П.Д. від 03 вересня 2007 року і подання КЕВ м. Мукачева на закріплення службового жилого приміщення за вихідним № 112 від 19 березня 2008 року.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що у 2007 році йому, як військовослужбовцю Збройних Сил України, було розподілено трикімнатну службову квартиру АДРЕСА_1, у якій він разом із своєю сім'єю на підставі отриманого ним свідоцтва № 56 від 19 вересня 2007 року фактично проживає, без оформлення спеціального ордеру.

ОСОБА_4 зазначав, що рішенням виконкому Мукачівської міської ради від 24 червня 2008 року за № 162 на підставі листа КЕВ м. Мукачева від 19 березня 2008 року за № 98 вищевказану квартиру було включено до числа службових.

Позивач вказував, що у червні 2008 року начальник Мукачівського гарнізону та квартирно-експлуатаційний відділ м. Мукачева звернулися до Мукачівської міської ради про зупинення видачі йому службового ордеру на вказану квартиру через засудження його без позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки та звільнення з лав Збройних Сил України.

У зв'язку із тим, що Мукачівський міськвиконком не оформив і не видав йому спеціальний ордер на розподілене ще в 2007 році службове житло, ОСОБА_4 просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 18 січня 2016 року апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 вересня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та вирішити спір по суті заявлених позовних вимог.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до положень п. 2.19 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 06 жовтня 2006 року № 577 (далі - Інструкція), особа, яка звільнена з військової служби в запас або у відставку і має вислугу менше ніж 20 років, підлягає виселенню зі службового житлового приміщення з усіма членами сім'ї, які з нею проживають, крім випадків, передбачених чинним законодавством.

Також підлягає виселенню із службового житлового приміщення з усіма членами сім'ї без надання іншого службового житлового приміщення особа, звільнена з військової служби в запас або у відставку у зв'язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у вигляді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 61, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які їх регулюють, врахував, що вироком військового місцевого суду Львівської області від 31 травня 2008 року було засуджено ОСОБА_4 до п'яти років позбавлення волі та позбавлено військового звання, дійшовши обґрунтованого висновку про те, що оспорювані позивачем рішення є законними та відповідають вимогам Інструкції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, а тому відсутні підстави для визнання їх неправомірними та такими, що втратили чинність, а також для зобов'язання виконавчого комітету Мукачівської міської ради прийняти рішення про оформлення та видачу спеціального ордеру на ім'я позивача, порядок видачі якого врегульований саме названою вище Інструкцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Конституції України та ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, і не мають зворотної дії у часі.

З огляду на вказане є безпідставними та необґрунтованими доводи касаційної скарги щодо незастосування судами до спірних правовідносин Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка була затверджена Наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року за № 737 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року № 24/20337, оскільки остання була затверджена більш ніж через три роки після винесення оспорюваних позивачем рішень, прийнятих в 2008 році.

Касаційний суд не приймає до уваги доводи касаційної скарги щодо неврахування обставин, встановлених, на думку заявника, у рішенні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 січня 2014 року, оскільки такі не стосуються предмету спору у цій справі та правовідносин, які виникли між сторонами.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 18 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

В.М. Коротун

Т.О.Писана