Справа № 523/206/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2016 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі :

головуючої судді Середи І.В.,

при секретарі Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за затримку виплати заробітної плати, середньомісячної заробітної плати та індексації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» (далі - ПАТ «ОНПЗ») про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 141942,53 грн., двох середньомісячних заробітних плат при звільненні - 31407,63 грн., компенсації за невикористані дні відпустки у розмірі 8088,60 грн., середній заробіток за час затримки виплати 59356,62 грн., індексації заробітної плати у розмірі 798,63 грн. та компенсації за затримку виплати заробітної плати в розмірі 11344,54 грн. з урахування податків та зборів, посилаючись на те, що підприємство порушило терміни виплати заробітної плати у період з травня 2015 року по січень 2016 року та при звільненні також не здійснило повного розрахунку. Дані обставини стали підставою для звернення до суду за захистом прав.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав позов та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до вимоги ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як було судом встановлено, ОСОБА_1 знаходився в трудових відносинах з ПАТ «Одеський нафтопереробний завод», з травня 2015 року відповідач перестав сплачувати заробітну плату. 01.02.2015 р. позивача звільнено за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, однак розрахунок по заробітній платі не проведено. Також не виплачено дві середньомісячні заробітні плати і компенсація за невикористану відпустку 12 календарних днів, що підтверджується довідкою підприємства та наказом №20-П від 01.02.2016 року.

Так згідно з довідкою від №6.2-34/200 від 14.04.2016 року заборгованість по заробітній платі перед позивачем склала 141942,53 грн. (2015 рік: травень-15733,0 грн., червень -15733,0 грн., липень - 15733,0 грн., серпень 15711,53 грн., вересень -15733, 0 грн., жовтень 15733,0 грн., листопад 15733,0 грн., грудень 15733,0 грн.; 2016 рік: січень -16100 грн.) дві середньомісячні заробітні плати при звільненні - 31407,63 грн. та компенсація за невикористані дні відпустки у розмірі 8088,60 грн. з урахування податків та зборів.

Згідно з вимогами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (а.с.83).

Нормами частин 3 та 6 ст.43 Конституції України гарантовано кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

В силу ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Статтею 24 вказаного Закону України «Про оплату праці» та ч.1 ст.115 КЗпП України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до вимог ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи.

Згідно з вимогами ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Отже, враховуючи дані норми, вказані суми підлягають стягненню з відповідача.

Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до висновку ВСУ, висловленого в постанові №6-144ц13 від 29 січня 2014 року, який, відповідно до ст.360-7 ЦПК України має бути врахований іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені статтею 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ч.3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України № 100 від 08.02.1995 року, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата.

Під час проведення розрахунку розміру середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати необхідно враховувати період з травня 2015 року по 31 травня 2016 року, оскільки середньоденна заробітна плата позивача становить 757,93 грн.( (15733 грн.+16100/ 42 робочих дні (грудень 2015 р. та січень 2016 року)), а період затримки розрахунку становить 83 робочих дні (21 день - лютий, 22 дні березень, 21 день квітень, 20 днів - травень), тому сума середнього заробітку за весь час затримки при звільнені дорівнює 62908,19 грн. (757,93 грн. Х 83 дні), однак враховуючи межі заявлених вимог з відповідача необхідно стягнути 59356,62 грн..

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.22 постанови №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» у справах, пов'язаних із вирішенням спорів про індексацію заробітної плати або компенсацію працівникам втрати її частини у зв'язку із затримкою її виплати, суди мають враховувати, що:

1)індексація заробітної плати провадиться згідно зі ст.33 Закону в період між переглядами Верховною Радою України розміру мінімальної заробітної плати і здійснюється відповідно до Закону "Про індексацію грошових доходів населення"

і тих положень Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 1998 р. N 663 (з внесеними змінами та доповненнями), котрі йому відповідають, підприємством,

установою чи організацією, які виплачують заробітну плату, при її нарахуванні починаючи з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, який перевищив 105 відсотків (величину порога індексації).

2)компенсація втрати частини заробітної плати провадиться згідно зі ст.34 Закону і Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів

України від 20 грудня 1997 р. N 1427 (зі змінами, внесеними постановою від 23 квітня 1999 р. N 692), підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності й

господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати (проіндексованої за наявності необхідних для цього умов) на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше

ніж на один відсоток.

Згідно з нормами ст.33 Закону України «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Нормою ч.1 ст.10 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення визначено, що індексація доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи. Доходи від роботи за сумісництвом, на умовах погодинної оплати поза основним місцем роботи індексуються в розмірі, що з урахуванням оплати праці за основним місцем роботи не перевищує прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Відповідно до ч.6 п.4 Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 1998 р. N 663 (з внесеними змінами та доповненнями) сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Що стосується індексації заробітної плати, то вона складає 924,06 грн. (за 2015 р.: травень -104,43 грн., червень -76,59 грн., липень -223,94 грн., серпень 301,69 грн., вересень -78,17 грн., жовтень -139,24 грн., листопад -0 грн., грудень -0 грн., січень -0 грн.), а враховуючи розмір заявлених вимог з відповідача необхідно стягнути 798,63 грн..

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до вимоги ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» 19 жовтня 2000 року N2050-III відповідач повинен сплатити компенсацію частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

Згідно з вимогами ст.3 даного Закону, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) .

Отже, враховуючи вказані норми, індекс інфляції з червня 2015 року по квітень 2016року(100,4%Х99,0%Х99,2%Х102,3%Х98,7%Х102,0%Х100,7%Х100,9%Х99,6%Х101,0%Х103,5%Х100,1%), розмір своєчасно не сплаченої заборгованості по виплаті заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, дві середньомісячні заробітні плати при звільнені та індексацію заробітної плати розмір компенсації складає 12632,62 грн., де компенсація по:

- заробітній платі за травень 2015 р. складає 1611,05 грн. ((15733 грн. Х 0,4% /100%))+ ((15733 грн.+104,43 грн.)Х9,84%/100%)), за червень 2015 р. 1548,12 грн. (15733 грн. Х 9,84%/100%), за липень 1548,12 грн. (15733 грн.Х9,84%/100%) за серпень 1545,96 грн. (15711 грн.Х9,84 %/100%), за вересень 1159,52 грн. (15733 грн.Х7,37 %/100%), за жовтень 2015 р. 1159,52 грн.(15733 грн.Х7,37%/100%), за листопад 2015 р. 829,13 грн. (15733 грн.Х5,27%/100%), грудень 2015 р. 712,70 грн. (15733 грн.Х4,53 грн./100%), за січень 2016 р. 729,33 грн.(16100 грн.Х4,53%/100%),

-двом середньомісячним заробітним платам при звільнені -1422,76 грн. (31407,63 грн.Х4,53%/100%),

-компенсації за невикористану відпустку 366,41 грн. (8088,60 грн.Х4,53 %/100%).

Разом з тим, враховуючи межі заявлених вимог, з відповідача належить стягнути 11344,54 грн..

Крім того, виходячи з загальної суми задоволених вимог 252938,55 грн. та відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України , п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 2529,38 грн..

Керуючись ст.ст.10,11,58-60,64,88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі у розмірі 141942,53 грн., дві середньомісячні заробітні плати при звільненні - 31407,63 грн., компенсацію за невикористані дні відпустки у розмірі 8088,60 грн., середній заробіток за час затримки виплати 59356,62 грн., індексацію заробітної плати у розмірі 798,63 грн. та компенсацію за затримку виплати заробітної плати в розмірі 11344,54 грн. з урахування податків та зборів.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» (код 00152282) на користь держави судовий збір у розмірі 2529,38 грн..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а для відповідача з дня отримання копії

Суддя: