Справа № 523/3689/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2016 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Виноградової Н.В.,

народних засідателів Іорданова Ю.І., Корнілко Н.М.,

при секретарі Одарія В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Служба у справах дітей Одеської міської ради про визнання особи безвісно відсутньою,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, та просив визнати безвісно відсутнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заяви посилався на те, що ОСОБА_3 перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 з 06.10.2006 року. У сторін в шлюбі народилася донька ОСОБА_4. 01.08.2010 року ОСОБА_3 померла. Востаннє ОСОБА_2 бачили в січні 2015 року за його місцем проживання а саме: АДРЕСА_1. Онучка заявника ОСОБА_4 проживає у ОСОБА_5 няні, яка відмовляється передавати дитину заявнику для її виховання та утримання. В квітні 2015 року ОСОБА_1 звертався до Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області з завою в якій просив прийняти заходи щодо розшуку ОСОБА_2 Згідно листа від Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області в якому було повідомлено, що ОСОБА_2 на протязі тривалого строку, близько 2-х років не зявлявся за вказаною адресою. Встановити місце перебування неможливо. Заявник в червні 2015 року звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про визнання особи безвісно відсутньою. Рішенням від 13.08.2015 року заяву було задоволено частково. Визнано ОСОБА_2 безвісно відсутнім з серпня 2014 року. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 09.12.2015 року рішення суду від 13.08.2015 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено. Апеляційним судом Одеської області встановлено, що ОСОБА_2 відсутній за місцем свого мешкання з січня 2015 року.

Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити їх.

Представник заінтересованої особи не заперечував проти вимог заяви, просив суд розглянути справу з урахуванням інтересів дитини.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є донькою заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Ленінським відділом РАЦС, актовий запис № 1419 (а.с.7).

ОСОБА_3 перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 з 06.10.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 932 (а.с.8).

09.10.2006 року у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в шлюбі народилася донька ОСОБА_4, згідно свідоцтва про народження (а.с.9).

01.08.2010 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 708 (а.с.10).

Востаннє ОСОБА_2 бачили в січні 2015 року за його місцем проживання а саме: АДРЕСА_1.

Онучка заявника ОСОБА_4 проживає у ОСОБА_5 няні, за адресою: м. Одеса, вул. Французький бульвар, б. 16, кв. 34.

04 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області з завою в якій просив прийняти заходи щодо розшуку ОСОБА_2, 09.08.1981 року смерть, яким відсутній за місцем свого мешкання з січня 2015 року (а.с.11).

На адресу заявника надійшов лист від Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області в якому було повідомлено, що ОСОБА_2 на протязі тривалого строку, близького 2-х років не являвся за вказаною адресою. Встановити місце перебування не можливо (а.с.14).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.09.2015 року ОСОБА_2 було оголошено у розшук (а.с.12).

Заявник в червні 2015 року звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про визнання особи безвісно відсутньою. Рішенням від 13.08.2015 року заяву було задоволено частково. Оголошено ОСОБА_2 безвісно відсутнім з серпня 2014 року (а.с.26-29).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 09.12.2015 року рішення суду від 13.08.2015 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено (а.с.30-32).

Апеляційним судом Одеської області встановлено, що ОСОБА_6 відсутній за місцем свого мешкання з січня 2015 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В силу ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Початком безвісної відсутності особи є перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості.

Таким чином, ОСОБА_2, відсутній за місцем проживання понад один рік, та до теперешнього часу в місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування.

В силу ч. 2 ст. 43 ЦК України, суд вважає можливим визнати ОСОБА_2, безвісно відсутнім з січня 2015 року.

На підставі ст. ст. 43, 44 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 64, 209, 212-215, 218, 246-247 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Служба у справах дітей Одеської міської ради про визнання особи безвісно відсутньою - задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати безвісно відсутнім з січня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя:

Народні засідателі: