АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/991/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 Первак М. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівГончар Н.І., Ювшина В.І.
секретарГончар Л.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_6

відповідача ОСОБА_7

третьої особи Шелудько В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги секретаря Червонокутської сільської ради Жашківського району ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_11 до Червонокутської сільської ради Жашківського району Черкаської області, ОСОБА_10, третя особа: приватний нотаріус Жашківського районного нотаріального округу Шелудько Валентина Петрівна, про встановлення нікчемності правочину (заповіту),

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_11 звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08.11.2006 року ОСОБА_12 склала заповіт на її ім'я, яким заповіла їй квартиру в м. Києві, та передала всі документи на дану квартиру.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 померла.

15.05.2013 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Жашківського районного нотаріального округу Шелудько В.П. із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Однак, нотаріус повідомила її про існування іншого заповіту, складеного 27.06.2007 року померлою ОСОБА_12, та посвідченого секретарем Червонокутської сільської ради Жашківського району. У зв'язку з цим нотаріус винесла постанову про відмову ОСОБА_11 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_12

ОСОБА_11 вважає, що Червонокутською сільською радою порушено процедуру посвідчення заповіту від 27.06.2007 року, оскільки він підписаний особою, яка не мала на це права, а також складений із порушенням вимог щодо його форми і посвідчення.

Враховуючи наведене, позивачка просила суд на підставі ч. 1, 4 ст. 1257 ЦК України визнати нікчемність правочину у вигляді заповіту ОСОБА_12, складеного та посвідченого 27.06.2007 року Червонокутською сільською радою Жашківського району.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2016 року позов задоволено та визнано нікчемним заповіт від 27 червня 2007 року, складений Червонокутською сільською радою Жашківського району Черкаської області від імені ОСОБА_12 на користь ОСОБА_10.

Стягнуто солідарно з Червонокутської сільської ради та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 судовий збір в сумі 230 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, секретар Червонокутської сільської ради Жашківського району ОСОБА_9 та ОСОБА_10 подали апеляційну скаргу, та посилаючись на те, що судом першої інстанції винесено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просять його скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає не у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Встановлено, що 08 листопада 2006 року ОСОБА_12 склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_11 належну їй квартиру АДРЕСА_1. Заповіт посвідчено державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Івановою-Островською Є.Г. (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 померла (а.с. 13).

Постановою приватного нотаріуса Жашківського районного нотаріального округу Шелудько В.П. від 12 червня 2013 року ОСОБА_11 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_12. Підставою відмови стала наявність іншого заповіту, складеного померлою ОСОБА_12 27.06.2007 року, посвідченого секретарем Червонокутської сільської ради Жашківського району (а.с. 4).

Позивачка ОСОБА_11 05.09.2013 року звернулась до прокуратури Жашківського району із заявою про те, що посадові особи Червонокутської сільської ради вчинили підробку заповіту померлої ОСОБА_12 Відомості про вчинення даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2013 року за № 0000014 (а.с. 37).

На час розгляду справи в суді першої інстанції досудове розслідування вказаного кримінального правопорушення не було закінчене (а.с. 41).

Під час проведення зазначеного досудового розслідування було призначено судову почеркознавчу експертизу, висновок якої міститься в матеріалах справи, що переглядається (а.с. 64-84).

Згідно висновку експерта № 529 від 15.01.2015 року підпис виконаний від імені ОСОБА_12 в графі «Підпис» в заповіті від 08.11.2006 року, виданому від імені ОСОБА_12 на користь ОСОБА_11, ймовірно виконаний ОСОБА_12; підпис виконаний від імені ОСОБА_12 в графі «Підпис» в заповіті від 27.06.2007 року, виданому від імені ОСОБА_12 на користь ОСОБА_10, ймовірно виконаний не ОСОБА_12, а іншою особою. Встановити, чи виконаний підпис від імені ОСОБА_12 в графі «Підпис» в заповіті від 27.06.2007 року ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_14 чи іншою особою, не видалось можливим.

Таким чином, експертом встановлено, що померла ОСОБА_12 не підписувала заповіт від 27.06.2007 року, посвідчений секретарем Червонокутської сільської ради Жашківського району.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав, що заповіт від 27.06.2007 року є нікчемним на підставі ч. 1 ст. 1257 ЦК України, у зв'язку з тим, що ОСОБА_12 не підписувала його.

Однак, такий висновок суду є помилковим.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України підставами нікчемності заповіту, тобто недійсності відповідно до закону, є складання заповіту особою, яка не мала на це права, або складання з порушенням вимог щодо форми та посвідчення заповіту. Відповідно до положень ст. 215 ЦК України визнання такого заповіту недійсним не вимагається.

Оскільки право на складання заповіту має особа з повною цивільною дієздатністю (ч. 1 ст. 1234 ЦК), згідно із ч. 1 ст. 1257 ЦК підставою для нікчемності заповіту є кваліфікація його як такого, що складений особою, яка не мала на це права. Це, зокрема, заповіт, вчинений недієздатною, малолітньою, неповнолітньою особою (крім осіб, які в установленому порядку набули повну цивільну дієздатність), особою з обмеженою цивільною дієздатністю, представником від імені заповідача.

Судом не встановлено, що на час складання та посвідчення заповіту від 27.06.2007 року ОСОБА_12 була недієздатною або особою з обмеженою цивільною дієздатністю. Отже, заповіт складено особою, яка мала на це право, тому він не може вважатись нікчемним.

Також підставою нікчемності заповіту є порушення вимог щодо його форми та посвідчення. Загальні вимоги до форми заповіту встановлені ст. 1247 ЦК, а саме: письмова форма; нотаріальне посвідчення або посвідчення особами, уповноваженими на це законом (статті 1251, 1252 ЦК); зазначення у заповіті місця та часу його складання; підписання заповіту заповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 207 ЦК, якщо заповідач не може підписати заповіт внаслідок хвороби або фізичної вади, за його дорученням і в його присутності дозволяється підписання заповіту іншою особою. Підпис цієї особи засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на здійснення нотаріальних дій. Поряд із посвідченням підпису, нотаріус зобов'язаний також в тексті заповіту зазначити причини, які зумовили необхідність підписання заповіту третьою особою (ч. 4 ст. 207 ЦК). Недотримання цих вимог є підставою для визнання заповіту недійсним.

Суд першої інстанції вважав, що оскільки підпис в заповіті від імені ОСОБА_12 вчинено не останньою, це є порушенням форми заповіту, встановленої ст. 1247 ЦК України, а тому заповіт є недійсним.

Проте, спірний заповіт містить підпис заповідача (хоча і вчинений іншою особою), тобто форма заповіту, встановлена ст. 1247 ЦК України дотримана. Таким чином, відсутні підстави для встановлення недійсності заповіту на підставі ч. 1 ст. 1257 ЦК України.

Підпис заповіту не заповідачем, а іншою особою, свідчить про те, що волевиявлення заповідача не відповідало його волі, що є підставою для визнання заповіту недійсним, а не встановлення його нікчемності з наведених позивачем та судом підстав.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог та встановлення нікчемності заповіту від 27.06.2007 року, посвідченого секретарем Червонокутської сільської ради Жашківського району Черкаської області від імені ОСОБА_12 на користь ОСОБА_10.

З огляду на викладене, оскільки судом порушено норми матеріального і процесуального права, апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення. Рішення Жашківського районного суду від 18 лютого 2016 року слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_11

Крім того, колегія суддів звертає увагу апелянтів на те, що чинним цивільним процесуальним законодавством України не передбачено повернення судом апеляційної інстанції справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги секретаря Червонокутської сільської ради Жашківського району ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_11 до Червонокутської сільської ради Жашківського району Черкаської області, ОСОБА_10, третя особа: приватний нотаріус Жашківського районного нотаріального округу Шелудько Валентина Петрівна, про встановлення нікчемності правочину (заповіту) - скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_11 до Червонокутської сільської ради Жашківського району Черкаської області, ОСОБА_10, третя особа: приватний нотаріус Жашківського районного нотаріального округу Шелудько Валентина Петрівна, про встановлення нікчемності правочину (заповіту) - відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :