Справа № 367/6815/15-ц Головуючий у І інстанції Оладько С. І.
Провадження № 22-ц/780/2276/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 29 05.04.2016
УХВАЛА

Іменем України

05 квітня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Білоконь О.В., Касьяненко Л.І.,

при секретарі: Волинець Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що 13.07.2015 року близько 22 год. 20 хв. ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Буча по вул. Києво-Мироцькій, не дотримався безпечної дистанції, чим допустив порушення вимог п. 13.1 ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, та залишив місце пригоди. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями відповідач вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

04.08.2014 року постановою судді Ірпінського міського суду Київської області по справі №367/4728/15-п було винесено постанову, що набрала законної сили, згідно якої було визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124. ст. 122-4 КУпАП.

При зіткненні автомобіль позивача отримав значні технічні ушкодження. Згідно з висновком експерта-товарознавця від 14 серпня 2015 року, величина матеріальних збитків, завданих його автомобілю становить 13653 гривень 65 копійок, вартість відновлювального ремонту його автомобіля становить 35065 грн. 68 коп. вартість проведення цієї експертизи становить 1069.00 грн.

01.12.2014 року між ним та ФОП ОСОБА_4 укладено договір оренди його транспортного засобу з водієм терміном на 24 місяці. Згідно пп.5.1. розмір орендної плати становить 200 грн. на добу.

На час подачі даного позову до суду відповідачем не було компенсовано, вартість відновлювального ремонту, моральну шкоду яку він зазнав. Тобто у звязку із протиправними діями відповідача та не бажанням відповідача відшкодовувати заподіяні збитки складається ситуація яка призводить до негативних наслідків для нього , а саме що він не має можливості відновити як найшвидше свій транспортний засіб відповідно не може виконувати умов договору оренди і відповідно втрачаю власні доходи які отримував би за звичайних обставин.

Станом на 21.09.2015року розмір упущеної вигоди становить за 69 діб *200гр= 13800 гр.

Окрім матеріальної шкоди, неправомірними суспільно-небезпечними діями відповідача також завдано йому немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, а саме що на момент ДТП він та члени його родини могли знаходитись в авто і могли загинути , страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обов'язків, фіксованість уваги на проблемі відновленню автомобіля та знаходження грошових коштів для існування, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності; побоювання щодо майбутнього стану здоров'я.

Таким чином, внаслідок суспільно-небезпечних дій йому було завдано шкоду в розмірі 10 000 грн.

Оскільки відповідач не звернувся до власної страхової компанії та і взагалі не відомо чи була його відповідальність за завдану шкоду третім особам застрахована, тпозивач вважав відповідальність за завдану шкоду покласти на самого відповідача.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь завдану майнову шкоду (збитки) вчиненням адміністративного правопорушення, в розмірі 35065 грн. 68 коп., яка складає загальну вартість відновлювального ремонту.Стягнути з ОСОБА_3 на його користь завдану моральну шкоду в розмірі 10000 грн. .Стягнути з ОСОБА_3 на його користь упущеної вигоди становить за 69 діб в розмірі 13800 грн. Стягнути з ОСОБА_3 на його користь всі судові витрати.

У послідуючому позивач подав до суду уточнюючу позовну заяву, відповідно до якої позивач додатково зазначив,що відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» поліс №5959 9737 від 02.04.2015р.У зв»язку з тим,що шкода йому не була відшкодована, то просив стягнути з ОСОБА_3 та ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» в солідарному порядку на його користь завдану майнову шкоду (збитки) вчиненням адміністративного правопорушення, в розмірі 35065 грн. 68 коп., яка складає загальну вартість відновлювального ремонту.Стягнути з ОСОБА_3 та ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» в солідарному порядку на його користь завдану моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Стягнути з ОСОБА_3 на його користь упущеної вигоди за 69 діб в розмірі 13800 грн. Стягнути з ОСОБА_3 та ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» в солідарному порядку на його користь всі судові витрати.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 18 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто із приватного акціонерного товариства «Українська Транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_2 матеріальний збиток, заподіяний ОСОБА_2 як власнику автомобіля НОМЕР_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у суммі 13 153 грн. 55 коп.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної ОСОБА_2 як власнику автомобіля Volkswagen Caddy д.н АІ 4406СВ внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у суммі 500 грн.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду 2000 грн.

Стягнуто із приватного акціонерного товариства «Українська Транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_2 судові витрати 400 грн.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати 152 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі в звязку з порушення норм матеріального та процесуального права позивач просить рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог скасувати і позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.07.2015 року близько 22 год. 20 хв. ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Буча по вул. Києво-Мироцькій, не дотримався безпечної дистанції, чим допустив порушення вимог п. 13.1 ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, та залишив місце пригоди. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями відповідач вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

04.08.2014 року постановою судді Ірпінського міського суду Київської області по справі №367/4728/15-п було винесено постанову, згідно якої було визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124. ст. 122-4 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 380 грн.

07.09.2015 року Апеляційним судом Київської області дана постанова була залишена без змін .

Встановлено, що внаслідок дорожньо-трансьпртної пригоди,яка сталася 13.07.2015 р. було пошкоджено автомобільНОМЕР_4, власником якого є позивач по справі.

Згідно звіту №321 від 14.08.2015р, складеного СПД ОСОБА_5В (а.с.11-16) матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля НОМЕР_4 в результаті його пошкодження при ДТП складає 13 653 грн. 55 коп. Вартість відновлювального ремонту автомобіляНОМЕР_4 після його пошкодження складає 35 065,68 грн.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3К була застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» поліс № 5959 9737 від 02.04.2015 р.

Поскільки цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3К була застрахована приватним акціонерним товариством «Українська Транспортна страхова компанія» згідно полісу № 5959 9737 від 02.04.2015р, відповідач ОСОБА_3К у триденний строк повідомив дану страхову компанію про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася за участю його автомобіля, Звітом № 321 від 14.08.2015 р. матеріальний збиток автомобіля«VOLKSWAGEN» складає 13 653 грн 55 коп., який страховиком не опспорений, суд стягнув із приватного акціонерного товариства «Українська Транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_2 матеріальний збиток, заподіяний ОСОБА_2 у суммі 13 153 грн. 55 коп.

При цьому судом враховано, що згідно полісу № 5959 9737 від 02.04.2015р франшиза складає 500 грн., в звязку з чим до відшкодування приватним акціонерним товариством «Українська Транспортна страхова компанія»підлягає збиток у розмірі 13 153 грн. 55 коп. (13 653 грн. 55 коп. 500 грн. = 13 153 грн. 55 коп.),а 500 грн. суд стягнув із відповідача ОСОБА_3К на користь позивача.

В рахунок відшкодування моральної шкоди сума визначена у розмірі 2000 грн.

В частині відшкодування поивачу суми у розмірі 35065 грн. 68 коп, оскільки в цій частині сума відновлювального ремонту розраховане не у відповідності із законом.

Відмовляючи в задоволені вимог щодо відшкодування упущеного вимоги є безпідставні.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 29 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Як вбачається із звіту № 321 від 14.08.2015р сума збитку у розмірі 35065 грн. 68 коп. визначена без врахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля.

Про призначення експертизи для визначення правильного розрахунку в цій частині позивач не клопотав, уточненого розрахунку з урахуванням вимог закону не надав.

Оскільки компетенція суду полягає у перевірці сум, а не здійсненні правильного їх нарахування, в цій частині вимоги позивача не можуть бути задоволені як передчасні.

Також необгрунтовані позовні вимоги та доводи апеляційної скарги в частині солідарного стягнення з відповідача завданих збитків.

Статтею 541 ЦК Украхїни передбачено, що солідарний обовязок виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності речі.

Оскільки між позивачем та відповідачами відсутні договірні відносини, солідарне зобовязання між ними виникнути не може, також не може воно виникнути у даних правовідносинах і в силу Закону, яким такий випадок для цього не передбачений.

Обгрунтовуючи підстави для стягнення упущеної вигоди, позивач посилається на договір оренди автомобіля, проте всупереч ч. 2 ст. 799 ЦК України такий договір за участю фізичної особи позивача нотаріально не посвідчений, тому згідно ч. 1 ст. 220 цього Кодексу є нікчемним.

Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, в звязку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині про стягнення упущеної вимоги є безпідставі.

Як розяснено в п. 9 Постанови Пленуму Верховним судом України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 судам слід звернути увагу на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Визначиючи розмір моральної шкоди, суд виходив з того, що неправомірними діями відповідача ОСОБА_3К позивачу була спричинена моральна шкода, яка полягає у тому, що позивач по справі ОСОБА_2Б у звязку із пошкодженням його автомобіля переніс душевні переживання, у його житті відбулись вимушені зміни, у звязку з чим він змушений був втрачати час та зусилля для їх відновлення.

Таким чином, визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд навів в рішенні відповідні мотиви.

Вбачається, що шкоди здоровю позивачу не завдано, автомобіль, який зазнав не суттєвої шкоди відремонтований самим позивачем. Правовідносини носять не тривалий характер, шкода частково відшкодована страховою компанією. При цьому моральна шкода обгрунтовуються усіми вимогами, з яких не всі підлягають задоволенню.

Одже підстав для зменшення суми, яка встановлена судом першої інстанці за принципом гуманності та справедливості, апеляційна інстанція не вбачає.

Рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права в звязку з чим апеляційна скарга як необгрунтована підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді