Ухвала

іменем україни

06 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Євтушенко О.І.,

суддів: Завгородньої І.М., Кадєтової О.В.,

ПаріновоїІ.К., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про стягнення коштів за Ѕ частини автомобіля, придбаного у період шлюбних відносин,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду Сумської області від 13 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про стягнення коштів за Ѕ частиниавтомобіля, придбаного у період шлюбних відносин.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що з 02 жовтня 2002 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 30 жовтня 2008 року за біржовою угодою за спільні кошти був придбаний легковий автомобіль моделі «ЗАЗ DAEWOOЛанос», номер кузова НОМЕР_1,

2008 року випуску, який був зареєстрований за ОСОБА_4

Вказував, що 20 березня 2012 року ОСОБА_4 без відома та письмової згоди ОСОБА_3 продала вищевказаний автомобіль за договором комісії від 20 березня 2012 року, залишивши всі кошти від продажу собі.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просив стягнути кошти за Ѕ частини автомобіля, придбаного у період шлюбних відносин.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від

11 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 13 січня 2016 року рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію Ѕ частки автомобіля моделі «ЗАЗ Daewoo Ланос», номер кузова НОМЕР_1, 2008 року випуску в розмірі 45 281 грн 20 коп. та судовий збір в розмірі 740 грн.

Додатковим рішенням апеляційного суду Сумської області від

02 березня 2016 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 683 грн 60 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_7 просять скасувати рішення апеляційного суду Сумської області від 13 січня 2016 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що спільний автомобіль вибув із користування сторін

17 травня 2009 року, за що подружжям були отримані кошти в той час, коли сторони проживали однією сім'єю та між ними не виникало спорів щодо користування та розпорядження спільним майном. Крім того, суд першої інстанції вказав, що позивачем не доведено, що спільний автомобіль вибув із власності сторін без його відома та гроші використані відповідачкою не в інтересах сімʼї.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив із доведеності заявлених позовних вимог та висновку судової автотоварознавчої експертизи від 20 жовтня 2015 року № 112.

Проте повністю погодитись із такими висновками суду апеляційної інстанції не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 2002 року.

30 жовтня 2008 року ОСОБА_4 придбала автомобіль моделі «ЗАЗ DAEWOO Ланос», номер кузова НОМЕР_1, 2008 року випуску, який було зареєтровано в органах МРЕВ на її ім'я та який є спільним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Згідно з довідкою-рахунком від 20 березня 2012 року № 026936 ОСОБА_8 продано і видано вищезазначений автомобіль, вартістю 37 156 грн 07 коп. Довідка видана Охтирською філією ТОВ «Торговий Альянс».

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від

02 липня 2012 року, яке набрало законної сили 13 липня 2012 року, шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до договору комісії від 20 березня 2012 року Охтирська філія ТОВ «Торговий Альянс» в особі директора Бурніс Світлани Анатоліївни, яка діє на підставі Положення, з одного боку та ОСОБА_4, від імені якої, на підставі довіреності від 17 травня 2009 року, що посвідчена Ковальчуком С.П., нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу, та зареєстрована в реєстрі № 1238, діє ОСОБА_5, з іншого боку, уклали цей договір про продаж товару, а саме: автомобіля моделі «ЗАЗ DAEWOO Ланос», номер кузова НОМЕР_1, 2008 року випуску, на суму 37 156 грн 07 коп.

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи від 20 жовтня 2015 року № 112 ринкова вартість легкового автомобіля моделі «ЗАЗ DAEWOO Ланос», номер кузова НОМЕР_1, 2008 року випуску на день обстеження становить 90 562 грн 40 коп. Вартість, за яку можливо продати вказаний автомобіль, - це ринкова вартість, тобто 90 562 грн 40 коп.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 61 СК України).

Частинами 1, 3, ст. 65 СК України визначено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Згідно із ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до абзацу 1 ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_4 не подала суду належних, допустимих та достовірних доказів про те, що вищезгаданий автомобіль, який є цінним майном, вона продала за письмовою згодою ОСОБА_3, а тому дійшов правильного висновку про відчуження спільного автомобіля без згоди другого з подружжя.

Однак, стягуючи Ѕ частини вартості автомобіля в розмірі 45 281 грн

20 коп., суд апеляційної інстанції дійшов невірного висновку з огляду на наступне.

Так, ч. 1 ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до розʼяснень, викладених в абз. 1 п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СКУкраїни та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що відповідно до договору комісії від 20 березня 2012 року Охтирська філія ТОВ «Торговий Альянс», в особі директора Бурніс С.А., яка діє на підставі положення, з одного боку, та ОСОБА_4, від імені якої, на підставі довіреності від

17 травня 2009 року, посвідченої Ковальчуком С.П., нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу, та зареєстрованої в реєстрі № 1238, діє

ОСОБА_5, з іншого боку, уклали цей договір про продаж товару, а саме: автомобіля моделі «ЗАЗ DAEWOO Ланос», номер кузова НОМЕР_1, 2008 року випуску, на суму 37 156 грн 07 коп (а. с. 62).

Статтею 1011 ЦК України визначено, що за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Згідно з ч. 3 ст. 1012 ЦК України істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов'язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну.

Результат аналізу вищезазначених норм та договору комісії від 20 березня 2012 року, дає можливість дійти висновку про те, що сторони договору погодили вартість відчужуваного автомобіля в розмірі 37 156 грн 07 коп., що є істотною умовою вказаного договору.

Таким чином, ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції, стягуючи Ѕ частинивартості автомобіля в розмірі 45 281 грн 20 коп.

(90 562 грн 40 коп./2=45 281 грн 20 коп.) на підставі висновку судової автотоварознавчої експертизи від 20 жовтня 2015 року № 112, згідно з якоювартість автомобіля визначено в розмірі 90 562 грн 40 коп, не звернув увагу на те, що автомобіль був проданий в період шлюбу, однак не з'ясовано вартість автомобіля на момент продажу, крім того, не з'ясовано, куди сторонами витрачено кошти. Отже, суд апеляційної інстанції не встановив фактичних обставин, від яких залежить правильне вирішення справи, та норм права, які регулюють ці правовідносини, не перевірив доводів та наданих сторонами доказів, не перевірив правильності й справедливості рішення суду першої інстанції.

У зв'язку з наведеним колегія суддів вважає, що на порушення вимог ст. ст. 10, 212-214 ЦПК України суд апеляційної інстанції при перегляді рішення належним чином доводів позивача та заперечень відповідача по суті позовних вимог не перевірив.

Оскільки апеляційним судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 13 січня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Євтушенко

Судді: І.М. Завгородня

О.В.Кадєтова

І.К. Парінова

О.М. Ситнік