РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/17790/15-ц

пр. № 2/759/1184/16

12 січня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Ніколенку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу по позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, та стягнення заборгованості з аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 в листопаді 2015 року заявила позов, за яким, з урахуванням наступних уточнень, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість з аліментів за 2014, 2015 роки, в загальній сумі 33702,66 грн., та постановити рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 в сумі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до закінчення дитиною навчання у ВНЗ, або до досягнення ним 23-річного віку.

Позов мотивовано тим, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на дітей, та не приймає участі в утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання.

ОСОБА_1 в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, пославшись на доводи та підстави викладені в позовній заяві.

ОСОБА_2 в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Оскільки, у справі достатньо даних про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних доказів.

Судом встановлено таке.

Сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження.

На виконанні у відділі ДВС Святошинського РУЮ у м. Києві перебував виконавчий лист №2-5686/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки від заробітку, щомісячно, починаючи з 05.09.2002р. і до повноліття дітей.

Відповідно до довідки державного виконавця від 25.09.2015р., боржник ОСОБА_2 аліментів не сплачував, в наслідок чого за ним станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 р. облікована заборгованість в сумі 79420,26 грн.

В обґрунтування вимог позову в частині стягнення заборгованості з аліментів, позивач послалась на приписи ст. 194 СК України.

Проте, поза її увагою залишилось те, що даною нормою регламентовано лише певний порядок стягнення аліментів за виконавчим листом.

Судовому ж розгляду, відповідно до ст. 47 ч. 9 Закону України «Про виконавче провадження», підлягає спір щодо розміру заборгованості з аліментів. В даному випадку такого спору не має.

Тому, суд вважає, що в задоволенні вимог позову про стягнення заборгованості з аліментів слід відмовити у зв'язку з відсутністю спору, тобто за безпідставністю.

Що стосується вимог позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, то судом встановлено таке.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 виповнилось 18 років, у зв'язку з чим щодо нього було припинено нарахування аліментів.

Разом з тим, згідно з довідкою Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка, ОСОБА_3 є курсантом 2 курсу денної форми навчання, термін навчання з 02.08.2014р. по червень 2018 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 самостійних доходів не має і перебуває на повному утриманні позивача.

Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, як це встановлено ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також сама дочка, син, які продовжують навчання.

Отже, позивач вправі вимагати від відповідача сплати аліментів.

Згідно зі ст.200 цього ж кодексу, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

За поясненнями позивача, відповідач є працездатним, інших осіб на утриманні не має, інших окрім наведених вище аліментних зобов'язань не несе, а тому може надавати допомогу на утримання сина.

Заявлений розмір аліментів, узгоджується з розміром аліментів, що нараховувались на відповідача до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

За таких обставин та вимог закону, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що позов в частині вимог про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання є обґрунтованим, а тому ці вимоги підлягають задоволенню.

Отже, позов може бути задоволений частково.

Витрати у справі суд покладає на відповідача відповідно до частки задоволених вимог на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10,11, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, та стягнення заборгованості з аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 1000 (одна тисяча) грн., щомісячно, починаючи з 13 листопада 2015 року і до закінчення дитиною навчання у ВНЗ, але не пізніше досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. судового збору.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий М.Ф. Сенько