Справа № 760/6075/16-ц
№4-с-92/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кушнір С.І., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на постанови Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на постанови Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про арешт майна боржника, які просила скасувати та зобов'язати начальника Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві зняти арешт з усього майна в тому числі з квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. №6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" такі скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, тобто вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Скарга на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця є процесуальним документом, який відповідно до вимог ст. 119, 120 ЦПК України та ч. 7 ст. 82 ЗУ "Про виконавче провадження" має містити, зокрема, ім'я заявника, стягувача та боржника, їх місце проживання або знаходження; реквізити виконавчого документа (назва виконавчого документа, орган, який його видав, дата видачі виконавчого документа, його номер, резолютивна частина виконавчого документа); зміст оскаржуваного рішення, дій або бездіяльності (предмет оскарження); виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги; зміст вимог заявника; перелік документів, що додаються до скарги.

Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, суб'єктом оскарження є державний виконавець або інша посадова особа ДВС, рішення, дія чи бездіяльнсть якої оскаржуються.

Як вбачається з матеріалів поданої скарги, остання за формою та змістом не в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки в скарзі не викладені обставини, тобто ті юридичні факти, на основі яких скаржник обґрунтовує свої вимоги щодо скасування постанов про арешт майна боржника, а саме: не зазначено дату постанови Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про арешт майна, яку просить скасувати скаржник.

До того ж, у скарзі не міститься викладення обставин, якими підтверджуються доводи скаржника щодо скасування постанов про арешт майна.

Отже, в матеріалах скарги відсутні посилання на обставини порушення прав скаржника та на докази, що підтверджують кожну таку обставину та є обов'язковими для викладення особою, яка пред'являє скаргу, оскільки без зазначення цих обставин та без посилання на докази, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

На підставі таких обставин, в силу ч. 1 ст. 121 ЦПК України вважаю за необхідне скаргу залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення вказаних недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанови Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві - залишити без руху.

Надати строк заявнику на усунення недоліків терміном п'ять днів з моменту отримання копії ухвали, шляхом подання нової скарги, з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, скарга буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Кушнір