Провадження № 2/235/792/16
Справа № 235/1209/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

25 липня 2016 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.

при секретарі Іванченко І.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (приватне), -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (приватне).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20 серпня 2015 року о 14 годині ОСОБА_2 в порушення п.16.11 Правил дорожнього руху України в м. Красноармійську на перехресті нерівнозначних доріг вулиці ОСОБА_5 проспект Шахтобудівників, керуючи автомобілем ВАЗ-2109, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_6, не надав перевагу в русі автомобілю «Сузукі-Вітара», державний номерний знак НОМЕР_2 під його керуванням, коли він рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), автомобілі зазнали механічні пошкодження. ДТП сталася з вини відповідача. Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 кримінальне провадження було закрито за відсутністю в діях відповідача складу злочину, передбаченого ст.286 КК України. Постановою судді Красноармійсього міськрайонного суду Донецької області від 17 грудня 2015 року, яка набрала законної сили 29 грудня 2016 року, відповідача було визнано винним за ст.124 КУпАП і накладено штраф в розмірі 340 грн. Свою вину в ДТП відповідач визнав повністю, але не здійснив жодних дій, спрямованих на добровільне погашення спричиненої йому матеріальної шкоди. Згідно ремонтної калькуляції № 05453 38 від 25 листопада 2015 року розмір ремонту його автомобіля становить 156 575,68 грн. Як страхове відшкодування третьої особою на його користь було сплачено грошові кошти в розмірі 42 500 грн. Таким чином, позивач вважає, що відповідач повинен сплатити йому різницю між завданою матеріальною шкодою та сплаченим страховим відшкодуванням в сумі 114 075,68 грн. Крім того, внаслідок ДТП він знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Красноармійської ЦРЛ з 20 серпня 2015 року по 11 вересня 2015 року і поніс витрати, повязані з купівлею ліків, які були призначені йому для лікування, в розмірі 2610,49 грн. З моменту ДТП відповідачем не зроблено жодних дій, спрямованих на добровільне відшкодування спричиненої йому матеріальної шкоди, що свідчить про те, що він не бажає вирішити питання в позасудовому порядку, у звязку з чим він вимушений звернутися до суду з позовом. На підставі наведеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь на відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодження транспортного засобу, 114 075,68 грн., на відшкодування матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоровя, 2610,49 грн.

Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності, за участю представника ОСОБА_1

Представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити повністю.

Відповідач позовні вимоги не визнав і суду пояснив, що вважає себе винним в ДТП, постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності не оскаржував, розмір заподіяної позивачу матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу, становить 42500 грн., яка не перевищує ліміту відповідальності і повністю відшкодована позивачу страховою компанією.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав і суду пояснив, що надані позивачем докази на підтвердження розміру матеріальної шкоди, є неналежними, оскільки суду повинні бути надані або висновок експерта або висновок спеціаліста в області автотоварознавства. Надана ж позивачем ремонтна калькуляція на є належним доказом, оскільки невідомо ким виготовлена та ніким не підписана. Розмір матеріальної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок ДТП, не перевищив ліміт відповідальності 50 000 грн. і повністю відшкодована позивачу в розмірі 42 500 грн. Зазначив, що позивач із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної здоровю, до страхової компанії не звертався, у звязку з чим позивач не зобовязаний її відшкодовувати.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (приватне) - надала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, а також письмові пояснення, згідно яких позивачем 7 грудня 2015 року була надана заява про страхове відшкодування від 7 грудня 2015 року, згідно якої розмір завданої йому шкоди становить 42500 грн., а отже АТ «СГ «ТАС» (приватне) та позивач досягли згоди про розмір завданого збитку в порядку ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» без проведення автотоварознавчого дослідження.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Позивач є власником автомобіля «Сузукі-Вітара», державний номерний знак НОМЕР_2, що належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ 428297.

У володінні відповідача знаходиться автомобіль ВАЗ 219060 110 40 ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_3, що належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САК 764020 ОСОБА_6

20 серпня 2015 року о 14 годині ОСОБА_2 в порушення п.16.11 в м. Красноармійську на перехресті нерівнозначних доріг вул. ОСОБА_5 просп. Шахтобудівників, керуючи автомобілем ВАЗ 2109, держномер ВА 1571 ВА, зареєстрованим в Кіровоградському МРЕВ, що належить ОСОБА_6, не надав перевагу в русі автомобілю «Сузуки-Вітара», державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталася ДТП, автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Зазначені обставини встановлені постановою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 грудня 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., яка набрала законної сили 29 грудня 2015 року.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 як володільця наземного транспортного засобу застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС» (приватне), що підтверджується копією полісу № АЕ/3924916 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30 травня 2015 року зі строком дії з 31 травня 2015 року по 30 травня 2016 року. Відповідно до укладеного договору страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 грн., за шкоду, заподіяну життю і здоровю, становить 100 000 грн., розмір франшиза становить 0 грн.

Позивач знаходився на лікуванні Красноармійсьій центральній районній лікарні з 20 серпня 2015 року по 11 вересня 2015 року з діагнозом ЗСМТ: забій головного мозку легкого ступеня, забій мяких тканин голови, невралгія першої вітки, тройничного нерву справа, отримував лікування. Вартість лікування позивача в лікувально-профілактичній установі не підтверджена належними доказами, оскільки суду надані незавірені копії фіскальних чеків.

Правовідносини, що винили між позивачем, відповідачами та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України), Законом України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 1 липня 2004 року № 1961-1У з наступними змінами та доповненнями (далі Закон № 1961).

Згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Закон № 1961 регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до положень п.22.1 ст.22 Закону № 1961 у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Під шкодою, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, ст.28 Закону № 1961 включає в себе, зокрема, шкоду, пов'язану з пошкодженням чи знищенням транспортного засобу.

Згідно ст.29 зазначеного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як зазначено у п.36.1 ст.36 Закону № 1961 страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п.36.2 Закону № 1961 страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Позивач звернуся до АТ «СГ «ТАС» (приватне) із заявою про здійснення відшкодування шкоди, завданої в результаті пошкодження транспортного засобу «Сузукі-Вітара», державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок ДТП 20 серпня 2015 року з вини водія ОСОБА_2, 1 грудня 2015 року, в якій зазначив, що розмір такої шкоди складає 42500 грн.

Згідно копії страхового акту № 21189В/38/2015, затвердженого директором врегулювання страхових випадків АТ «СГ «ТАС» (приватне) 03.12.2015р., матеріальний збиток на підставі заяви потерпілого та розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті, становить 42500 грн.

Позивачем не оспорюється, що страховиком на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням належного йому автомобіля, йому виплачене страхове відшкодування в розмірі 42500 грн.

Таким чином, між сторонами договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був відсутній спір щодо розміру матеріальної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок ДТП з вини відповідача, а також розміру страхового відшкодування у зв'язку з визнанням майнових вимог позивача.

Отже, у звязку з визнанням майнових вимог позивача третьої особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, різниця між розміром заподіяної шкоди та виплаченої суми страхового відшкодування страховиком, відшкодуванню не підлягає.

Згідно п.23.1 ст.23 Закону № 1961 шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, повязана з лікуванням потерпілого; шкода, повязана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, повязана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; шкода, повязана із смертю потерпілого.

Відповідно до ст.24 Закону № 1961 у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, повязані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоровя. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, повязану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоровя, але не більше 120 днів. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї

статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 4.2 цієї статті.

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, із заявою про відшкодування матеріальної шкоди, повязаної з лікуванням потерпілого, позивач до страховика не звертався, отже підстав для стягнення витрат на його лікування, повязаного з ДТП, немає.

У звязку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Відповідно до ст.ст.979, 1194 ЦК України, ст.ст.22, 24, 28, 29, 36 Законом України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, керуючись ст.ст.15, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (приватне), - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Вступна та резолютивна частини проголошені негайно після проголошення судового розгляду 25 липня 2016 року, повний текст рішення суду виготовлений 29 липня 2016 року.

Суддя Г.В. Назаренко