ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року. Справа № 2-н-406/11

п/с 2-с/174/1/2016

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області,в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Пелипас Н.І.

з участю: заявника ОСОБА_1

представника стягувача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Вільногірську, Дніпропетровської області, справу за заявою боржника, ОСОБА_1, про скасування судового наказу, від 20.04.2011 року, у цивільній справі № 2-н-406/11, за заявою Комунального підприємства "Жилсервіс" Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг,

У С Т А Н О В И В:

Згідно заяви, що надійшла до суду 06.06.2016 року, заявник зазначив, що Вільногірським міським судом Дніпропетровської області 20 квітня 2011 року було видано судовий наказ у справі № 2-н-406/11, відповідно до якого, з нього та заінтересованих осіб було стягнуто солідарно на користь КП «Жилсервіс» - 2223 грн. 84 коп. заборгованості з оплати комунальних послуг.

Однак, він вважає, що наказ було винесено незаконно та безпідставно, оскільки він не погоджується як з сумою боргу, так і з наявністю та законністю підстав для нарахування йому боргу, окрім того, він вважає, що наказ був винесений судом із грубим порушенням процесуальних норм права.

Так, відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відношення між ним та стягувачем мають здійснюватись на підставі договору. З пропозицією укласти договір стягувач до нього не звертався по сьогоднішній день. При відсутності договору між ним та стягувачем, останній має право на відшкодування лише тих послуг, які були фактично ним надані. Однак, жодного обгрунтування та жодного доказу про надання послуг в заявленому обсязі та на оспорювану вартість, стягувач суду не надав.

Крім того, шлюб між ним та ОСОБА_3 було розірвано в 2013 році, а розірванню шлюбу передувало те, що він тривалий час спільно з колишньою дружиною не мешкав, а фактично мешкав з іншою жінкою, з якою фактично і перебуває у сімейних відносинах по теперішній час, тобто він комунальних послуг стягувача фактично не споживав.

Більше того, наказ було винесено суддею Литвиновою P.A., яка він вважає, порушила присягу судді при винесенні цього наказу, оскільки вона не мала права цього робити, тому що представник стягувача в судовому засіданні - ОСОБА_2, яка працює керівником юридичного відділу стягувача та за своїми посадовими обов'язками готувала матеріали для звернення до суду з цим наказом, є рідною донькою судді Литвинової P.A., яка з цих підстав не мала права розглядати ці матеріали та виносити по ним судовий наказ, оскільки зобов'язана була заявити про самовідвід відповідно до вимог, передбачених ст. 23 ЦПК України.

Докази перелічених вище обставин, в тому числі покази свідків, допит яких в порядку наказного провадження не передбачений, буде ним надано в судове засідання. Крім того, частина доказів може бути витребувана за запитом суду.

При зазначених обставинах, він вважає, що є усі підстави для відмови стягувачу у видачі судового наказу.

Крім того, про виданий судовий наказ він дізнався лише 27 травня 2016 р. у відділі ДВС Вільногірського МУЮ, куди він звернувся за роз'ясненнями, чому з його пенсійного забезпечення примусово утримуються кошти, де йому й було вручено копію судового наказу, зазначеного вище. Оскільки він про винесений судом наказ не повідомлявся, про те, що судом відбувався його розгляд, він дізнався лише у виконавчій службі, про час та дату судового розгляду справи в порядку наказного провадження, він так само не повідомлявся, за місцем свого проживання він жодних судових повісток не отримував, в зв'язку з чим, він з поважних причин та не з своєї вини пропустив строк на звернення до суду із цією заявою.

На підставі зазначеного вище, та відповідно до вимог ст. 105, 106, 121 ЦПК України, заявник прохає:

1. Визнати поважною причину пропуску ним строку на подання цієї заяви до суду та поновити йому його з підстав, викладених вище.

2. Скасувати судовий наказ Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20.04.2011 року у справі № 2-н-406/11, з підстав, визначених вище.

3. Запропонувати заявнику звернутися до суду в порядку позовного провадження.

В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги та їх обгрунтування, стосовно поновлення йому строку для звернення до суду з заявою про скасування судового наказу. З його додаткових пояснень витікає, що він не може вказати дату, з якої перестав спільно проживати з ОСОБА_3, з якою шлюб розірвав в 2013 році, точної дати розірвання шлюбу не пам'ятає. В тому ж році знявся з реєстрації місця проживання по вул. Лен. КомсомолуАДРЕСА_1, в м. Вільногірську і зареєструвався по вул. Леніна, нині ЦентральнаАДРЕСА_2, в м. Вільногірську.

Представник стягувача в судовому засіданні заявила заперечення проти поновлення заявнику строку для звернення до суду з даною заявою про скасування судового наказу. З її пояснень витікає, що копія судового наказу та копія заяви стягувача з доданими до неї документами була вручена за адресою реєстрації місця проживання заявника, ОСОБА_1, члену його сім'ї ОСОБА_3, тобто його дружині, з чого витікає, згідно закону, що ці документи були вручені належним чином і заявнику ОСОБА_1 Судовий наказ щороку до цього часу направлявся для примусового виконання до виконавчої служби, тому постанови про відкриття виконавчого провадження неодноразово направлялися за адресою реєстрації місця проживання боржників.

Боржники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, але були повідомлені належним чином про час, дату та місце судового засідання, що не перешкоджає проведенню судового засідання за їх відсутності.

Згідно ст. 72 ЦПК України, зазначено наслідки пропуску процесуальних строків, а саме: 1. Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. 2. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Згідно ст. 73 ЦПК України:1. Суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. 2. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Про місце і час розгляду цього питання повідомляються особи, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою. 3. Одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання. 4. З питань, зазначених у цій статті, судом постановляється ухвала.

Відповідно до ч.1 ст. 105 ЦПК України, боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.

Відповідно до ч.2 ст. 105-1 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 105 цього Кодексу, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Відповідно до ч.3 ст. 105-1 ЦПК України, про залишення заяви про скасування судового наказу без розгляду чи про прийняття такої заяви до розгляду суд постановляє ухвалу.

Вислухавши сторони, приймаючи до уваги зміст заяви, дослідивши матеріали цивільної справи № 2-н-406/11, керуючись законом, суд доходить висновку про відмову в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на подачу заяви про скасування судового наказу, оскільки судовий наказ був вручений боржнику ОСОБА_1 належним чином, в порядку, передбаченому ст. 104 ЦПК України, тобто за адресою реєстрації місця проживання боржника ОСОБА_1, його дружині, ОСОБА_3, як члену сім'ї, що підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_3 від 12.05.2011 р. (а.с.12). Тому заява боржника ОСОБА_1, що про наявність судового наказу йому стало відомо лише 27.05.2016 р., є необгрунтованою, інших поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на їх підтвердження заявник не надав.

Керуючись ст.ст. 207-210, 222, 223, 292-294 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визнанняповажною причину пропуску ним 10-денного строку на подання до суду заяви про скасування судового наказу та про поновлення цього строку - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 2-н-406/11, що був виданий 20.04.2011 р. Вільногірським міським судом Дніпропетровської області, - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається, протягом пяти днів з дня її проголошення, через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Г.І. Шаповал