АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Катющенко В.П..
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 вересня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», про зобов'язання вилучити інформацію з кредитної історії,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14 вересня 2016 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій» (далі - ПрАТ «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій»), Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» (далі - ПАТ «Кредитпромбанк»), про зобов'язання вилучити інформацію з кредитної історії.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що була інформація до ПрАТ «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій» щодо нього була внесена без його згоди, а тому підлягає видаленню з бази даних відповідної кредитної історії.

В судове засідання ОСОБА_1, його представник, представники ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Кредитпромбанк» повторно не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Представники ПрАТ «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій» просять відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 березня 2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 09/001/07-НВ-клц.

На підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 27 вересня 2013 року, укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ПАТ «Дельта Банк».

В червні 2015 року ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що в лютому місяці 2015 року йому стало відомо, що ПрАТ «Перще всеукраїнське бюро кредитних історії» здійснює ведення його кредитної історії, в якій міститься інформація про наявність кредитного договору № 09/001/07-НВ-клн 30 березня 2007 року, укладеного між ним та ПАТ «Кредитпромбанк». Посилаючись на те, що він не надавав згоди на передачу до кредитної історії інформації про зазначений вище кредитний договір, ОСОБА_1 просив зобов'язати ПрАТ «Перше всеукраїнське бюро кредитних історії» вилучити з його кредитної історії всю інформацію щодо кредитного договору № 09/001/07-НВ-клн від 30 березня 2007 року.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» кредитна історія - це сукупність інформації про юридичну або фізичну особу, що її ідентифікує, відомостей про виконання нею зобов'язань за кредитними правочинами, іншої відкритої інформації відповідно до Закону.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» передбачено, що інформація для формування кредитної історії надається Користувачем до Бюро лише в разі наявності письмової згоди юридичної або фізичної особи, яка уклала кредитний правочин з Користувачем.

Частиною 2 ст. 10 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» визначено, що Бюро вилучає з кредитної історії всю інформацію, що міститься у кредитній історії у разі відсутності письмової згоди суб'єкта кредитної історії на збір, зберігання, використання та поширення через бюро інформації про нього.

Заперечуючи проти позову, ПрАТ «Перще всеукраїнське бюро кредитних історії» надано суду згоду ОСОБА_1 від 30 березня 2007 року ВАТ «Кредитпромбанк» на доступ до своєї кредитної історії, збір, зберігання, використання та поширення через Бюро кредитних історій інформації щодо себе в порядку, визначеному Законом України «Про організацію формування та обіг кредитних історій». В письмовій згоді ОСОБА_1 також підтвердив, що повідомлений про те, що інформація для формування його кредитної історії буде передана ПрАТ «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій», а також про місцезнаходження зазначеного Бюро. Згода ОСОБА_1 є Додатком № 1 до кредитного договору № 09/001/07-НВ-клм від 30 березня 2007 року (а. с. 21).

В ході розгляду судом першої інстанції позову ОСОБА_1 судом була призначена судово-почеркознавча експертиза.

Відповідно до висновку експерта № 429/1 від 20 травня 2016 року, складеного Українським науково-дослідним інститутом спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, у зв'язку з проведенням судово-почеркознавчої експертизи дати відповідь на питання, чи виконано написанні прізвища та ініціалів «ОСОБА_1.» та відповідний підпис поряд у оригіналі додатку № 1 до кредитного договору № 09/001/07-НВ-клм (згода фізичної особи-суб'єкта кредитної історії ОСОБА_1 від 30 березня 2007 року на доступ до своєї кредитної історії, збір, зберігання, використання та поширення через Бюро кредитних історій інформації щодо себе в порядку, визначеному Законом України «Про організацію формування та обігу кредитних історій») - ОСОБА_1 чи іншою особою, не виявилось можливим (а. с. 78-82).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність ОСОБА_1 законності та обґрунтованості заявлених позовних вимог. Відмова суду у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відповідає положенням ст. 11, 60 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують висновків суду першої інстанції. Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом дана вірна оцінка наявним в матеріалах справи доказам по справі, а тому підстави для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді