АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/5737/2016 Головуючий у 1-й інстанції: Осаулов А.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

за участю секретаря Горбачової І.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ЯкухноН.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 25 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокосметикс», Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про розірвання договорів, зобов»язання виконати кредитне зобов»язання, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суд з позовом, у якому просила:

- розірвати усний договір купівлі-продажу, укладений 18 липня 2015 року між нею та ТОВ «Єврокосметикс»;

- розірвати кредитний договір №401680513 від 18 липня 2015 року, укладений 18 липня 2015 року між нею та ПАТ «Альфа-Банк»;

- зобов»язати ТОВ «Єврокосметикс» повернути ПАТ «Альфа-Банк» кредитні кошти у розмірі 10920 грн. з усіма нарахуваннями за кредитом, пені та штрафними санкціями;

- стягнути з ПАТ «Альфа-Банк» 1000 грн., які сплачені на забезпечення кредитного договору;

- стягнути з ТОВ «Єврокосметикс» 6000 грн. моральної шкоди.

Вимоги обґрунтовує тим, що 18 липня 2015 року погодилась на пропозицію відповідача відвідати спа-салон та пройти безкоштовні процедури із використанням косметичних засобів для шкіри обличчя. Про характеристики косметичних засобів її не повідомили, запевнивши у їх безпечності. Під час процедури працівники спа-салону почали нав»язувати пропозицію придбати річний курс на відвідування салону та косметичну продукцію для домашнього використання, коли відвідування салону буде неможливим, на що позивач погодилась.

Для придбання послуг та продукції вартістю 10920 грн., позивач уклала з ПАТ «Альфа-Банк» кредитний договір на суму 12575,32 грн.

Зазначає, що всі ці обставини та укладення кредитного договору відбувались під час спа-процедури, працівники салону постійно квапили та відволікали її, чинили психологічний вплив, відмовляли від розмови з чоловіком для погодження цього питання та просили надати йому не всі відомості щодо ціни послуг та продукції, в результаті чого позивач підписала, як вона вважала, договір купівлі-продажу на обговорених умовах (з послугами при відвіданні спа-салону) та кредитний договір. Одночасно зазначає, що має слабкий зір, навіть в окулярах не може читати дрібний шрифт, який використано в кредитному договорі.

Згодом, після користування косметичними засобами в домашніх умовах, почала відчувати свербіж та печіння в області обличчя, у зв»язку із чим звернулась по телефонному зв»язку до спа-салону де їй повідомили, що консультацій не надають та зазначили, що вона не придбавала послуг з відвідування спа-салону. Після цього позивач перечитала надані їй документи та виявила, що договору на обговорених умовах, із послугою по відвідування спа-салону протягом року, фактично укладено не було, єдиним документом від спа-салону була видаткова накладна на косметичні засоби.

З приводу негативного впливу косметичних засобів позивач зверталась до лікарів дерматологів.

23 липня 2015 року вона ОСОБА_1 прийшла до спа-салону з метою розірвання договору, проте її не прийняли.

29 липня 2015 року позивач звернулась до банку із заявою про відкликання надання кредиту, проте відповіді не отримала.

Посилаючись на викладені обставини, позивач зазначає, що ТОВ «Єврокосметикс» діяло з грубим порушенням законодавства про захист прав споживачів.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 25 січня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В апеляційній скарзі посилається на неповне з»ясування обставин, якими позивач обґрунтовувала свої вимоги, невідповідність кредитного договору вимогам, які ставляться до договорів із споживачами .

Зазначає про безпідставність висновків суду щодо розірвання договорів у разі істотної зміни обставин, оскільки підстави її позову ґрунтуються на вимогах Закону України «Про захист прав споживачів» , в тому числі праві споживача відмовитися від отримання кредиту згідно із Законом України «Про захист прав споживачів».

В судовому засіданні позивач та представник позивача доводи апеляційної скарги підтримали, посилаючись на викладені в ній обставини.

Представник ТОВ «Єврокосметикс» в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Представник ТОВ «Альфа Банк» в судове засідання не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст.305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з»явились в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з»явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довела факт того, що косметична продукція є неналежної якості, а також відсутня сукупність ознак відповідно до ч.2 ст.652 ЦК України. Окрім того, суд вказав, що вимоги про повернення кредитних коштів, стягнення з ПАТ «Альфа-Банк» на користь позивача коштів в сумі 1000 грн., відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог про розірвання договору купівлі-продажу та кредитного договору, відтак такі вимоги також не підлягають задоволенню.

Разом з тим, ухвалюючи рішення, суд виходив з норм ч.2 ст.652 ЦК України, яка не є підставою позовних вимог та в обґрунтування своїх вимог позивач не посилається на розірвання договорів у зв»язку з істотною зміною обставин, а вказує про інші підстави, які судом не досліджено та не проаналізовано.

З матеріалів справи убачається, що 18 липня 2015 року позивачем придбано у ТОВ «Єврокосметикс» косметичну продукцію на загальну суму 10920 грн., що підтверджено даними видаткової накладної від 18 липня 2015 року, а також даними рахунку від 18 липня 2015 року на оплату суми 10920 грн., даними товарного чеку від 18 липня 2015 року про оплату першого внеску в сумі 1000 грн.

18 липня 2015 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №401680513 про надання споживчого кредиту в розмірі 12573,32 грн. для придбання косметичного набору «Діамантова лінія для обличчя основний догляд Trasures TM «DESHELI» вартістю 10920 грн.

29 липня 2015 року позивач звернулась до ПАТ «Альфа-Банк» із заявою про відкликання згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту, яка була отримано відповідачем 03 серпня 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів).

Частина 3 ст.4 цього Закону покладає на споживача наступні обов»язки: 1) перед початком експлуатації товару уважно ознайомитися з правилами експлуатації, викладеними в наданій виробником (продавцем, виконавцем) документації на товар; 2) в разі необхідності роз'яснення умов та правил використання товару - до початку використання товару звернутися за роз'ясненнями до продавця (виробника, виконавця) або до іншої вказаної в експлуатаційній документації особи, що виконує їх функції; 3) користуватися товаром згідно з його цільовим призначенням та дотримуватися умов (вимог, норм, правил), встановлених виробником товару (виконавцем) в експлуатаційній документації; 4) з метою запобігання негативним для споживача наслідкам використання товару - застосовувати передбачені виробником в товарі засоби безпеки з дотриманням передбачених експлуатаційною документацією спеціальних правил, а в разі відсутності таких правил в документації - дотримуватися звичайних розумних заходів безпеки, встановлених для товарів такого роду.

Додатком №3 до постанови Кабінету Міністрів України №172 від 19 березня 1994 року визначено перелік непродовольчих товарів належної якості, зокрема парфюмерно-косметичні вироби, що не підлягають обміну (поверненню), якщо вони не задовольняють споживачів з будь-яких причин.

Таким чином, у разі придбання косметичних виробів неналежної якості, що може бути виявлено споживачем тільки під час індивідуального застосування, на цей товар не може бути поширений абз.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Відтак, споживач відповідно до абз.2 ч.1 ст.8 цього Закону у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Під безпекою продукції визнаються такі властивості товару, при яких відсутній будь-який ризик для життя, здоров'я, майна споживача і навколишнього природного середовища при звичайних умовах використання, зберігання, транспортування, виготовлення і утилізації продукції (п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до п.12 статті 1 цього Закону істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижче наведених ознак: а) він взагалі не може бути усунений; б) його усунення потребує понад чотирнадцяти календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Відповідно до п.27 статті 1 цього Закону фальсифікована продукція - продукція, виготовлена з порушенням технології або неправомірним використанням знака для товарів та послуг, чи копіюванням форми, упаковки, зовнішнього оформлення, а так само неправомірним відтворенням товару іншої особи.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що придбаний позивачем товар містить істотні недоліки, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або внаслідок фальсифікації товару.

Дані консультативного висновку ТМО «Дерматовенерологія» у м.Києві від 11 серпня 2015 року про те, що ОСОБА_1 була обстежена лікарем та установлено діагноз: «демодекоз вій, демодекоз шкіри, рожеві вугрі», не є належним доказом на підтвердження вказаної обставини.

Відповідно до п.13 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах, нормативних документах та умовах договору зі споживачем.

Відповідно до даних Висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 28 листопада 2013 року №05.03.02-03/108583, затвердженого Заступником головного санітарного лікаря України, дійсного до 28 листопада 2016 року, об»єкт експертизи - вироби косметичні для догляду за шкірою обличчя т.м. «Desheli» лінія Diamond Treasures згідно з додатком (код за УКТЗЕД:3304) відповідає встановленим медичним критеріям безпеки/показникам.

Відповідно до даних Сертифікату відповідності державної системи сертифікації УкрСЕПТО серії ВГ, зареєстрованого в реєстрі за №UA1.182.0081618-14, терміном дії з 14 серпня 2014 року до 13 серпня 2015 року, косметичні засоби відповідають вимогам ДСТУ.

Доказів того, що вказані висновки були визнані недійсними, незаконними або скасовані у встановленому законом порядку, матеріали справи не містять.

Відповідно до п.1 ч.7 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Відповідно до даних Видаткової накладної від 18 липня 2015 року ОСОБА_1 підтвердила та посвідчила особистим підписом про те, що вона оглянула та прийняла Товар, отримала документи, що підтверджують його якість і безпечність, одержала необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію у доступній наочній формі про Товар, особисто ознайомилась з його властивостями, що забезпечує можливість свідомого і компетентного вибору, а також роз»яснення щодо правил та умов ефективного та безпечного використання Товару, у присутності продавця здійснила перевірку властивостей, якості, товарного виду Товару і претензій не має.

Вказані обставини спростовують твердження позивача про те, що їй не було своєчасно надано інформацію про продукцію та виробника.

Посилання як на підставу розірвання договору купівлі-продажу продукції на правила ст.ст. 229, 230 ЦК України є помилковими, оскільки ці правові норми встановлюють підстави недійсності правочинів, проте такі вимоги заявлено не було.

Посилання позивача на застосування ТОВ «Єврокосметикс» нечесної підприємницької практики, з огляду на обраний спосіб захисту, правового значення для вирішення даного спору не має, оскільки передбачає інші правові наслідки.

Підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні, оскільки відсутні докази на підтвердження того, що продукція мала недоліки (дефект в продукції).

Вимоги в частині розірвання кредитного договору задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Частиною 6 ст.11 Закону України «Про захист прав споживача» визначено, що споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору. Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов'язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини. З відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором. Споживач також сплачує відсотки за період між моментом одержання коштів та моментом їх повернення за ставкою, встановленою в договорі. Споживач не зобов'язаний сплачувати будь-які інші збори у зв'язку з відкликанням згоди.

Зазначеним установлено обов»язок споживача провести розрахунки із кредитором. Закон не містить норм, відповідно до яких на продавця товару перекладається обов»язок повернути кредитору отримані споживачем кошти, які, до цього, були отримані як кредит.

Доказів того, що позивач повернула грошові кошти, одержані згідно із договором, матеріали справи не містять.

Споживач, який скористався правом відкликати згоду на укладення кредитного договору має право на повернення банком коштів, сплачених ним згідно з договором про надання споживчого кредиту (останній абзац ч.6 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів»). Проте, вимога позивача про стягнення з банку 1000 грн., сплачених на забезпечення кредитного договору не підтверджена касовим документом про здійснення такого платежу на користь банку згідно із укладеним договором кредиту. При цьому матеріали справи містять лише один документ щодо 1000 грн., а саме товарний чек, що виданий 18 липня 2015 року ТОВ «Єврокосметикс». Окрім того, право на таку вимогу виникає у разі виконання вимог 6 ст.11 Закону України «Про захист прав споживача» щодо повернення кредитору коштів чи товару.

Посилання позивача на викладення тексту кредитного договору дрібним шрифтом не дають підстав для розірвання кредитного договору, при цьому частиною 4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» визначена заборона у будь-який спосіб ускладнювати прочитання споживачем тексту детального розпису сукупної вартості споживчого кредиту, зазначеного у договорі про надання споживчого кредиту або у додатку до такого договору, у тому числі шляхом друкування його кеглем, меншим за кегль шрифту основного тексту, злиття кольору шрифту з кольором фону. Проте таких обставин відповідно до тексту детального розпису сукупної вартості споживчого кредиту не установлено.

З огляду на наведене, оскільки рішення суду першої інстанції ухвалено з неповним з»ясуванням обставин справи, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, на підставі ст.309 ЦПК України рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 25 січня 2016 року скасувати та ухвалити нове наступного змісту:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокосметикс», Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про розірвання договорів, зобов»язання виконати кредитне зобов»язання, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов