Справа № 188/393/16-ц
Провадження № 2/188/395/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Філіповій В.С..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.07.2007 р. ОСОБА_1 (далі відповідач) отримав кредит у розмірі 6000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки..

Відповідач підтвердив свою згоду на те , що підписана заява разом з Умовами надання кредитку фізичним особам ( Розстрочка) складає між ним і Банком Договір , про що свідчить підпис Відповідача у заяві .

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку : щомісяця в період сплати. Позичальник повинен надати Банку грошові кошти ( щомісячний платіж ) для погашення заборгованості за Кредитом , яка складається із заборгованості за Кредитом , за відсотками , комісією , а також інші витрати згідно Умов.

При укладанні Договору сторони керувалися нормами ст. ст. 526,527,530 ЦК України відносно того , що зобов"язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав .

Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2.ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 29.02.2016 р. має заборгованість - 11321.22 грн. яка складається з наступного :

- 5982.28 грн. - заборгованість за кредитом;

- 3861.74 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 700.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією .

А також штрафи, відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг :

- 250.00 грн. - штраф (фіксована частина)

- 527.20 грн. - штраф (процентна складова).

Розрахунок суми заборгованості додається.

Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» вищезазначену заборгованість та судові витрати .

Представник позивача у судове засідання не з'явився. Надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутності. Згоден не прийняття заочного рішення . Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав , надав суду письмові заперечення . Пояснив , що дійсно він укладав з позивачем вищевказаний кредитний договір. Гроші необхідні були для ремонту будинку. Визнає також ту обставину , що в силу об"єктивних обставин він не спромігся виконати умови договору , допустив заборгованість . Розмір заборгованості не оспорює. Позов не визнає по причинам пропущення позивачем строків позовної давності. Строк позовної давності на його погляд почався у 2000 році . Просить суд в позові відмовити з цих причин .

Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов не підлягає задоволенню .

Судом встановлено, що 25.07.2007 р. між сторонами дійсно було укладено кредитний договір ( б/н ) і відповідач отримав кредит від позивача у розмірі 6000 ( шість тисяч ) грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом за кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки .

У зв'язку з невиконанням відповідачем кредитних зобов'язань, згідно розрахунку суми заборгованості за кредитним договором за відповідачем числиться вищезазначена сума заборгованості .

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановленого договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином , суд вважає, що позивач надав достатньо доказів на обґрунтування своїх позовних вимог щодо невиконання відповідачем договірних зобов"язань .

В той же час , суд приймає до уваги посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності встановленої ст. ст.257 ,258 ЦК України .

Сплив позовної давності, про застосування якою заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено , що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання . Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору , він автоматично логується на той самий строк .

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо інформації позивача на адресу відповідача про припинення дії договору . Зібранні у справі докази не містять даних про отримання відповідачем нової картки, а отже й про пролонгацію сторонами договірних правовідносин.

Також , із Правил користування платіжною картою, із заяви на отримання кредиту вбачається, що строк дії кредитного договору, кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної картки.

Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Пунктом 5.4 Правил користування платіжною картою встановлено, що погашення по кредиту по платіжним карткам без установленого мінімального платежу проводиться в наступному порядку: строк погашення відсотків - щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH).

Відповідно до частини 1 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Однак ,цим Кодексом встановлено строк, протягом якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу - позовна давність.

До вимоги заявленої позивачем застосовується загальна позовна давність, встановлена ст.257 ЦК України, тривалістю у три роки. За даним Договором кредиту укладеним між сторонами не передбачено збільшення позовної давності відповідно до положень ст.259 ЦК України.

В зв"язку з викладеним та керуючись нормами ст.260 ЦК України про неможливість зміни порядку обчислення позовної давності , суд не приймає до уваги твердження представника позивача про те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов"язання і заборгованість за договором не погашає , що є порушенням законних прав ПАТ КБ " Приватбанк " . Тобто слід розуміти , що строк позовної давності не пройшов, оскільки кредитним договором передбачено, його дію до моменту виконання сторонами своїх обов"язків.

Виходячи з приписів ч. 1 ст.261 ЦК України суд вважає, що перебіг позовної давності почався від дня, коли позивач міг довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила.

Суд бере до увагу ту суттєво важливу обставину , що відповідач почав порушувати умови договору ще 29.01.2008 р. , коли вніс останній платіж по кредиту ( згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості ) .

Отже , початком перебігу строку позовної давності слід вважати з 29.01.2008 р. Адже , позивач повинен був контролювати та стежити за виконанням позичальником ( відповідачем) своїх договірних зобов'язань .

Відповідно до Порядку ведення претензійно-позовної роботи Банку після передачі кредитної справи до підрозділу з роботи з проблемними активами банку подальша робота з повернення проблемної заборгованості здійснюється у порядку, визначеному відповідними внутрішніми положеннями банку. При цьому, у разі, якщо майна при зверненні на нього стягнення недостатньо або з інших підстав кредитна заборгованість не погашена і позов до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором не подавався , необхідно відстежувати строки позовної давності для недопущення пропуску подачі позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором ..

Позовна заява - письмова вимога кредитора щодо спонукання позичальника (поручителя, гаранта, страховика) до виконання зобов'язань перед банком, що подається до судових органів у передбаченому чинними нормативними актами порядку.

Подача позовної заяви в межах строків позовної давності є обов'язковою з огляду на забезпечення можливості в майбутньому списувати в податковому обліку безнадійну заборгованість за кредитним договором за рахунок сформованого резерву. Такі строки позовної давності відстежуються або філією, яка здійснює стягнення заборгованості, або управлінням з роботи з проблемними активами, якщо стягнення заборгованості здійснюється ним.

На обгрунтування вищезазначеного , суд не може взяти до уваги як належний та достовірний доказ вищезазначений розрахунок заборгованості да договіором б/н від 25.07.2007 р. укладеного між сторонами станом на 29.02.2016 р. Тому суд не має можливості визначити строк , з якого можливо визначитися про день , з якого позивач дізнався чи повинен був дізнатися про порушення договірних зобов"язань кредитора( відповідача).

Інших доказів того , що позивач звертався до відповідача з претензією про порушення умов договору у справі немає.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Посилання позивача на інші обставини на думку суду , є безпідставним .

Разом з тим, позивач звернувся до суду з позовом лише 15.03.2016 р. , про що свідчить дата у платіжному дорученні про сплату судового збору позивача та штемпель на поштовому відправленні, яким позовну заяву було відправлено до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області ,22.03.2016 р. тобто з пропуском встановленого законом трирічного строку позовної давності .

Статтею 264 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається, зокрема, вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново; час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Відповідно до вимог ст.72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав переривання строків позовної давності, встановлених ст.264 ЦК України, оскільки відповідачем в період перебігу строків позовної давності не було вчинено будь-якої дії, яка б свідчила про визнання ним свого боргу або іншого обов'язку.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Крім того ,відповідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Питання про поновлення даного строку позивач перед судом не ставить.

Отже , право позивача на позов у розумінні одержання судового захисту погашено у процесуальному аспекті.

На підставі ст. 88 ЦПК України в зв'язку з відмовою у позові не підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат.

На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 3 , 57 , 72, 89 , 212-214 ЦПК України , ст. ст. 251,252,264 , 267 , 1049 ЦК України суд , -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Копію даного рішення направити сторонам.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. П. Полубан