Справа № 289/993/16-ц
Номер провадження 2/289/655/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2016 року м.Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі :

головуючого судді Сіренко Н.С.,

при секретарі Галькевич Ю.В.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Котівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

29.06.2016 позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначає, що 08.10.2012 померла його тітка ОСОБА_2, яка ще за життя склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла своєму племіннику ОСОБА_1. На день її смерті заповіт не скасовано і не змінено.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, що складається в тому числі із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 17-а по вул. Польовій в с. Філонівка Радомишльського району Житомирської області. Позивач є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв шляхом подачі заяви до приватного нотаріуса Радомишльського районного нотаріального округу, проте оформити спадкові права на зазначений вище житловий будинок позивач не може, в звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на право власності на спірний будинок за спадкодавцем ОСОБА_2 і вирішення зазначеного питання підлягає в судовому порядку.

Сторони в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просять задовольнити.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом.

За ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Судом встановлено, що 14.03.2002 у віці 72 років у с. Котівка Радомишльського району Житомирської області помер ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 17.03.2002 (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, що складається в тому числі із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 17-а по вул. Польовій в с. Філонівка Радомишльського району Житомирської області, право власності на який за спадкодавцем не було зареєстровано.

На час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР, його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини).

Згідно із статтею 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 у порядку та строки визначені чинним на той час законодавством прийняла його дружина ОСОБА_2, що підтверджується матеріалами справи, а саме Довідкою від 06.06.2016 № 257, виданою виконавчим комітетом Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, відповідно до якої, спадщину у шестимісячний строк після смерті ОСОБА_3 прийняла його дружина ОСОБА_2, а саме: обробляла земельну ділянку, проводила поточний ремонт будинку, сплачувала страхові внески (а.с.15), проте за життя не оформила спадкові права.

08.10.2012 у віці 91 року у с. Котівка Радомишльського району Житомирської області померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09.10.2012 серії І-ТП № 198280 (а.с.9).

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла своєму племіннику ОСОБА_1. На день її смерті заповіт не скасовано і не змінено (а.с.11).

Відповідно до Довідки від 06.06.2016 № 257, виданої виконавчим комітетом Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, померла ОСОБА_2 на дань своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, крім померлої у цьому будинку більше ніхто не проживав та не був зареєстрований на день смерті спадкодавця (а.с.15).

Також відповідно до Виписки із погосподарських книг від 23.07.2014 № 399, виданої виконавчим комітетом Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, відповідно до записів погосподарських книг (за 1967-1979 рр., за 1980-1990 рр., за 1991-2000 рр., за 2001-2010 рр., за 2011-2015 рр.) ОСОБА_3 рахувався головою домогосподарства за вищевказаною адресою до 14.03.2002 рахувався головою двору, а потім головою двору рахувалась ОСОБА_2 (а.с.20).

Згідно з довідкою КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» від 21.06.2016 № 381, згідно з наявними даними БТІ, право власності на нерухоме майно за адресою вул. Польова, 17-а, с. Філонівка Радомишльського району Житомирської області, не зареєстровано (а.с.13).

Із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок та довідки про вартість майна, вбачається, що зазначене домоволодіння складається з: житлового будинку 1958 року побудови, двох сараїв, літньої кухні, вбиральні, скважини та має інвентаризаційну вартість 49 273,00 грн. (а.с.16,17-18).

Як вбачається із Листа приватного нотаріуса ОСОБА_4, у спадковій справі № 112/2014 до майна померлої ОСОБА_2, яка померла 08.10.2012 зберігається:

-заява про прийняття спадщини ОСОБА_1 від 19.08.2014;

-копія Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 19.08.2014 про продовження строку для прийняття спадщини;

-дублікат заповіту на все майно на імя ОСОБА_1;

-копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3, який помер 14.03.2002.

Листом нотаріуса від 23.06.2016 № 294/02-14 позивачу розяснено, що в нотаріальному порядку позивач не може отримати документи на спадкове майно у вигляді житлового будинку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок з надвірними спорудами за адресою вул. Польова, 17-а, с. Філонівка Радомишльського району Житомирської області, тому було рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на оспорюване домоволодіння, а відтак позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 524-527, 529, 548-549 ЦК УРСР, ст.ст. 1220, 1223, 1233, 1235, 1268-1270, 1273 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Котівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії ВМ 621211, виданий Радомишльським РВ УМВС України в Житомирській області 03.10.1998, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 17-а, що знаходиться в по вул. Польовій в с. Філонівка Радомишльського району Житомирської області, після смерті ОСОБА_2, яка померла 08.10.2012 у віці 91 року у с. Котівка Радомишльського району Житомирської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. С. Сіренко