Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5805/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі головуючого судді Степаненка О.М., за участю секретаря Чубенко К.М., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Черкаське міське управління юстиції Черкаської області про часткове скасування рішення Черкаської міської ради та скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 свої вимоги обґрунтовує наступним, так Черкаська міська рада, розглянувши документацію із землеустрою, враховуючи висновки відповідних служб, своїм рішенням №2-1796 від 19.11.2015 «Про передачу громадянам земельних ділянок безоплатно у власність» затвердила документацію із землеустрою та передала їй у власність безоплатно земельну ділянку площею 0,0092 га кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). На підставі вказаного рішення Черкаське міське управління юстиції Черкаської області видало свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

У березні 2016 року їй стало відомо, що внаслідок технічної помилки на стадії виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки внатурі на підставі плану розподілу, виготовленому ТОВ «Контакт-Сервіс» у 2014 році, були допущені розбіжності між даними розподілу землі і даними технічного паспорту на будинок. Технічна помилка складає 11 кв.м. на її користь.

Вважає, що вищевказане рішення Черкаської міської ради прийнято в порушення чинного законодавства і підлягає скасуванню як таке, що прийнято на підставі технічної документації, що не відповідає фактично встановленим межам земельної ділянки.

Просить скасувати п. 1.3 рішення Черкаської міської ради від 19.11.2015 №2-1796 щодо передачі їй земельної ділянки площею 0,0092 га по АДРЕСА_1; скасувати свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку та зняти його з реєстрації.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, вважає, що рішення підлягає скасуванню так як внаслідок помилкового визначення розміру суміжних ділянок, зокрема її та ОСОБА_2, вона приватизувала менший розмір ділянки на 11 кв.м.

Представник Черкаської міської ради заперечував проти скасування рішення, вважає, що воно прийнято законно на підставі затвердженої документації із землеустрою.

Третя особа ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення позову, підтвердив те, що вимірювання його земельної ділянки, якою він користується, та суміжної земельної ділянки позивача ОСОБА_1 проведено неточно, внаслідок чого розмір його земельної ділянки безпідставно збільшено на 11 кв.м.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 при прийнятті рішення поклались на розсуд суду.

Треті особи ОСОБА_3 та представник Черкаського міського управління юстиції Черкаської області в судове засідання не з'явились, неодноразово належним чином були повідомлені про час та місце розгляду позову. Їх неявка визнана судом неповажною та прийнято рішення про можливість судового розгляду справи за їх відсутністю.

Суд, заслухавши позивача, заперечення представника відповідача, пояснення третіх осіб, а також враховуючи принцип диспозитивності, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Статтею 123 Земельного кодексу України визначений порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.

Так, частиною 1 передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Тобто, у частинах другій, третій та четвертій встановлюється порядок розроблення та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Цей порядок встановлює, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки, в якому зазначає орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення.

Судом встановлено, що оскаржуваним рішенням Черкаської міської ради №2-1796 від 19.11.2015 , зокрема пунктами 1 та 1.3 затверджено документацію із землеустрою та передано ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0092 га (кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Після прийнятого рішення Черкаської міської ради від 19.11.2015 №2-1796, позивач в порядку ст. 125 ЗК здійснила державну реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Суд вважає, що скасування державного акта на право приватної власності на ділянку залежить від доведення незаконності рішення органу місцевого самоврядування. Тобто, державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, тому вимога про скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт.

Прийняттю оскаржуваного рішення передували наступні фактичні обставини, які підтвердженні самою позивачкою, так, ОСОБА_1, відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України як особа, яка зацікавлена у приватизації земельної ділянки, яка перебувала у її користуванні, 13.12.2014 подала заяву до органу місцевого самоврядування - Черкаської міської ради, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У цій заяві вона просила передати їй безоплатно у приватну власність земельну ділянку, яка розташована по АДРЕСА_1

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

За наслідками розгляду цього звернення, орган місцевого самоврядування прийняв рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Так, 26.02.2015 рішенням Черкаської міської ради №2-1047 надано дозвіл позивачеві ОСОБА_1 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,0092 га.

При тій умові що Черкаська міська рада позитивного прийняла рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (№2-1047), ОСОБА_1 в порядку Закону України "Про землеустрій", замовила у землевпорядній організації - Державного агентства України із земельних ресурсів Черкаської регіональної філії ДП «Укрспецзем» виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Суд звертає увагу, що складання документації із землеустрою передбачає, що інженер-землевпорядник повинен визначити точні межі земельної ділянки, їх геодезичні координати і скласти кадастровий план земельної ділянки.

Розроблена технічна документація, яка надана позивачем суду, і на підставі якої Черкаська міська рада приймала оскаржуване рішення містить план розподілу земельної ділянки, розроблений ТОВ «Контакт-Сервіс» в 2014 році так і план встановлення меж, розроблений ЧРФ ДП «Укрспецзем» в 2015 році.

Згідно інформації ЧРФ ДП «Укрспецзем», яка міститься в листі від 07.06.2016, технічна документація розроблена ЧРФ ДП «Укрспецзем» не відповідає плану розподілу виготовленому ТОВ «Землеустрій та оцінка» в 2016 році, тому що на момент розробки технічної документації замовником робіт ОСОБА_1 був наданий інший план розподілу, який розроблений ТОВ «Контакт-Сервіс» в 2014 році, затверджений Рішенням комісії по вирішенню земельних спорів у межах м. Черкаси №1114 від 30.06.2014, на підставі якого Черкаська міська рада надала дозвіл на розроблення технічної документації (рішення Черкаської міської ради від 26.02.2015 №2-1047).

Судом також встановлено, що згідно уточненого плану розподілу земельної ділянки, виготовленому ТОВ «Контакт-Сервіс» в 2016 розмір земельної ділянки позивача ОСОБА_1 збільшився на 11 кв.м., однак суд вказаний уточнений план не бере до уваги, так як згідно акту погодження меж землекористування від 25.06.2015 землекористувачі, зокрема ОСОБА_1, погодили такі межі, де розмір останньої був визначений як 0,0092 га. При цьому в акті землекористувачі, в тому числі й ОСОБА_1 заявила, що такі межі не викликають заперечень.

Частина 1 ст.15 ЦК закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тому на думку суду, особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Однак у даній справі позивачка ОСОБА_1 не спростувала законність рішення відповідача, яке на думку суду прийнято в порядку та у спосіб визначений законодавством та на підставі виготовлених на замовлення позивача документів із землеустрою та наданих останньою до Черкаської міської ради для затвердження.

Керуючись ст. ст. 12, 19, 40, 80, 81, 87, 91, 118, 120, 121, 122, 125, 126, 186 Земельного кодексу України, Законом України «Про Державний земельний кадастр», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Законом України «Про місцеве самоврядування», ст.ст. 3, 10, 11, 12, 60, 61, 79, 86, 88, 146, 209, 212, 213, 215, 223, 292, 294-296 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У позовних вимогах ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Черкаське міське управління юстиції Черкаської області про часткове скасування рішення Черкаської міської ради від 19.11.2015 №2-1796 та скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 0,0092 га по АДРЕСА_1 та зняття його з реєстрації - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: О. М. Степаненко