Справа № 754/6243/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Кредитна спілка "Українська кредитно-фінансова група", ОСОБА_2, ОСОБА_3, про скасування рішення третейського суду, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств "Бона Деа" від 27 серпня 2015 року у справі № 2306-15/74 за позовом Кредитної спілки "Українська кредитно-фінансова група" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що вказаним рішенням стягнуто з нього, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь КС "УКФГ" суму заборгованості у розмірі 131997, 60 грн. Заявник зазначає, що рішення третейського суду є незаконним і підлягає скасуванню з тих підстав, що третейський суд постановив рішення у справі, що не підвідомча даному суду, відповідно до положень п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про третейські суди", оскільки спір виник щодо заборгованості за споживчим кредитом, а на дані правовідносини поширюються норми Закону України "Про захист прав споживачів".

Заявник у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу в його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності заявника, за наявних у справі матеріалів.

Представник заінтересованої особи - КС "УКФГ" - у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника, за наявних у справі матеріалів.

Заінтересовані особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності заінтересованих осіб, за наявних у справі матеріалів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 389-4 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

У поданій заяві ОСОБА_1 просить поновити строк на звернення до суду із даною заявою, посилаючись на те, що ухвалою суду від 17.11.2015 року йому було повернуто заяву про скасування рішення третейського суду, але дізнався він про наявну ухвалу лише у лютому 2016 року, після чого він повторно звернувся до суду з аналогічною заявою, але 12.02.2016 року йому було повторно повернуто заяву, як таку, що не відповідає вимогам ст. 389-2 ЦПК України.

За викладених обставин суд вважає, що встановлений законом строк звернення до суду заявником пропущений з поважних причин, у зв'язку з чим його клопотання про поновлення процесуального строку підлягає задоволенню.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, заявник ОСОБА_1 просить скасувати рішення третейського суду від 27.08.2015 року з тих підстав, що справа не підвідомча третейському суду відповідно до положення п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про третейські суди", оскільки він є споживачем послуг банку та спір виник щодо заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального Кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Судом встановлено, що Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств "Бона Деа" від 27 серпня 2015 року по справі № 2306-15/74 у складі третейського судді Ногай І.В. позов Кредитної спілки "Українська кредитно-фінансова група" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто із ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 солідарно на користь позивача суму заборгованості у розмірі 131997, 60 грн.

Пунктом 1 частини 3 статті 51 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване, зокрема з підстав, якщо справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

З письмових матеріалів справи вбачається, що 22.08.2008 року між ОСОБА_2 та КС "УКФГ" був укладений кредитний договір № КВ-03328/0612, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) у розмірі 16667, 00 грн. строком на 36 місяців, а остання, у свою чергу, зобов'язалася повернути наданий кредит у повному обсязі, згідно з Графіком щомісячних платежів та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 59,86 % річних.

22.08.2008 року між ОСОБА_3, ОСОБА_1 та Кредитною спілкою, в якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, був укладений Договір поруки, відповідно до якого поручителі відповідають перед кредитором за порушення зобов'язання боржника. Пунктом 2 даного договору, встановлено, що позичальник та поручителі відповідають перед Кредитодавцем, як солідарні боржники.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно із пунктом 14 частини 1 статті 6 Закону України "Про третейські суди" (частину 1 статті 6 Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 3 лютого 2011 року, що набрав чинності 12.03.2011 року) третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує, або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язку найманого працівника.

Частиною 1 статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що захист прав споживачів, встановлених законодавством, здійснюється судом.

Як встановлено при розгляді справи та підтверджується наявними у справі належними доказами, цивільно-правові відносини, що виникли між Кредитною спілкою та ОСОБА_2 на підставі Кредитного договору № КВ-03328/0612 від 27 серпня 2015 року в розумінні Закону України "Про захист прав споживачів", є споживчий кредит і на правовідносини, що виникають між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за даним договором під час його укладення і виконання поширюється дія вказаного Закону.

Виходячи з положень ст. 55, 64, 124 Конституції України, аналізуючи зміст Закону України "Про третейські суди" та ст. 17 ЦПК України, третейський суд, як недержавний орган за цим Законом, має повноваження вирішення тих спорів та лише тих сторін, якими укладено угоду (прийнято рішення) про передачу спору на розгляд третейського суду і ці повноваження третейського суду не поширюються на спори, в яких, крім цих осіб, сторонами є інші особи, які не були сторонами третейської угоди, або спори, які стосуються прав і обов'язків інших осіб, що не є сторонами третейської угоди, а також, на спори, які не підвідомчі третейським судам.

Така правова позиція висловлена і у постанові Верховного Суду України від 02.09.2015 року у справі № 6-856цс15 та постанові Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року у справі № 6-2630цс15.

З огляду на положення ст. 51 Закону України "Про третейські суди", якою визначені підстави для скасування рішень третейського суду, перелік яких є вичерпним, включає можливості скасування рішення третейського суду з підстав, якщо справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств "Бона Деа" від 27.08.2015 року у справі № 2306-15/74 підлягає задоволенню, оскільки відносини, що виникли між сторонами спору та були предметом розгляду у третейському суді, пов'язані з виконанням зобов'язань по кредитному договору, та на момент винесення рішення третейського суду діяла редакція Закону України "Про третейські суди", де передбачена заборона на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), тому справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до Закону.

На підставі викладеного керуючись ст. 3, 10, 15, 60, 389-1, 389-4, 389-5, 389-6 ЦПК України, Законом України "Про третейські суди", Законом України "Про захист прав споживачів", -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств "Бона Деа" від 27 серпня 2015 року у справі № 2306-15/74 - задовольнити.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств "Бона Деа" від 27 серпня 2015 року у справі № 2306-15/74 за позовом Кредитної спілки "Українська кредитно-фінансова група" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом п′яти днів з дня проголошення.

Головуючий: