РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Нестеренка С.Г.

при секретарі Бельченко Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року до суду звернулося ПАТ КБ «Приватбанк» з вказаним позовом, в якому зазначав, що між банком та відповідачем 13 вересня 2006 року було укладено кредитний договір № DNH4KS76210342, згідно якого позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 7800,84 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 25,08% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконав.

Просив стягнути з відповідача борг на загальну суму 80026,49 грн., який виник станом на 21 вересня 2015 року та у повернення сплачені судові витрати.

23 березня 2016 року до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 77069,79 грн., з них: - заборгованість по процентам за користування кредитом 15823,25 грн.; - пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 61246,54 грн.

28 березня 2013 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області було ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором № DNH4KS76210342 від 13 вересня 2006 року в сумі 42587,96 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 7724,35 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 27863,61 грн.; пеня 7000 грн., та судовий збір. Рішення знаходиться на виконанні і цей борг не сплачено.

Представник позивача та відповідач у судове засідання не прибули, просили розглянути справу за їх відсутності,представник позивача позов підтримав, а відповідач погодився частково, про що надали письмові заяви. Відповідач просив застосувати строк позовної давності та ст. 551 ЦК України щодо зменшення розміру неустойки, у звязку з тяжким матеріальним становищем, наявністю тяжкого захворювання та встановленням інвалідності.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно ст.ст. 1049, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти), кредит у строк і в порядку, встановленому договором.

У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором.

Статтею 553 ЦК України визначено, що поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного

законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ст. 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК Українирозмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Судом достовірно встановлено, що 13 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № DNH4KS76210342, згідно якого позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 7800,84 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 25,08% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Фактично між сторонами по справі було укладено кредитний договір, що підтверджується заявою відповідача, згаданими вище Умовами.

Сторонами були визначені всі істотні умови, зокрема: предмет договору, строки дії договору, права, обовязки та відповідальність сторін, передбачено умови щодо застосування строку позовної давності.

Відповідно до умов кредитного договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування у встановлені строки.

Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує належним чином, у звязку з чим у відповідача виникла заборгованість перед банком.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області по справі №537/849/13-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке набрало законної сили 08 квітня 2013 року, було стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в сумі 42587,96 грн.,

З цього рішення постає, що сума боргу складалася станом на 22 січня 2013 року, зокрема з: - «тіло» кредиту 7724,35грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 27863,61 грн.; пеня 7000 грн.

Станом на день розгляду справи вказана сума заборгованості у повному обсязі відповідачем позивачеві не сплачена.

Крім того, сума заборгованості за період з 22 січня 2013 року збільшилася та станом на 25 лютого 2016 року становить 117052,87 грн., з них, як зазначено у позовній заяві та розрахунку: - «тіло» кредиту 5319,47 грн.; - проценти за користування кредитом 43686,86 грн.; - пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за кредитним договором 68246,54 грн. З врахуванням рішення суду від 28 березня 2013 року різниця заборгованості становить 77069,79 грн., з них: - заборгованість по процентам за користування кредитом 15823,25 грн.; - пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 61246,54 грн.

Отже, заборгованість по кредиту, тобто по «тілу» кредиту, яка підлягала б стягненню фактично відсутня.

Суд, перевіряючи надані позивачем розрахунки, визначає, що борг за відсотками за користування кредитом станом на 25 лютого 2016 року становить 15823,25 (43686,86 27863,61) грн., при цьому, погоджуючись з остаточним розрахунком позивач щодо цього виду боргу.

Щодо обчислення розмірів пені суд зазначає наступне.

Згідно розрахунку позивача загальний розмір пені станом на 25 лютого 2016 року становить 68246,54 грн., з них розмір пені, станом на 22 січня 2013 року 39854,44 грн., з яких вже було стягнуто за рішенням суду, але зі зменшенням до 7000 грн. Таким чином, за період з 22 січня 2013 року до 25 лютого 2016 року розмір пені 28392,10 (68246,54 39854,44) грн.

З врахуванням того факту, що сторони не укладали письмовий договір про збільшення строків позовної давності по вимогам про стягнення неустойки (пені), то в межах однорічного строку позовної давності, яку позивач просить застосувати, розмір пені становить 28310,79 грн. за період з грудня 2014 року до дня звернення банку з позовом.

Однак, відповідно наданої заяви позивачем щодо застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України, враховуючи його матеріальне становище, стан здоровя, який є інвалідом 3 групи, має тяжке захворювання, не працює, суд визначає розмір пені який підлягає стягненню у розмірі 3000 грн.

Позивач не уточнював позовні вимоги щодо стягнення боргу в розмірах, обчислених станом на день розгляду справи.

Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин та позову.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № DNH4KS76210342 від 13 вересня 2006 року станом на 25 лютого 2016 року на загальну суму 18823,25 грн., а саме: - заборгованість по процентам за користування кредитом 15823,25 грн.; - пеня 3000 грн. та кошти у повернення сплаченого судового збору в розмірі 1218 грн.

В іншій частині вимог позивачу необхідно відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 536, 553-559, 625,626, 1046-1052, 1054 ЦК України, ст.ст. 14, 57 -59, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DNH4KS76210342 від 13 вересня 2006 року станом на 25 лютого 2016 року на загальну суму 18823,25 грн., а саме: - заборгованість по процентам за користування кредитом 15823,25 грн.; - пеня 3000 грн. та кошти у повернення сплаченого судового збору в розмірі 1218 грн.

У задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Повне рішення виготовлено 08 квітня 2016 року.

Суддя: