Справа №621/2828/15-ц
Провадження №2/621/117/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

03 червня 2016 року Зміївський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Чигриної Л.Г.

при секретарі Єрмоленко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Зміївського районного суду

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

ОСОБА_3 « Про примусове виселення з житлового будинку»,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення

перешкод у здійсненні права користування житловим будинком з надвірними будівлями,

належними їй на праві власності та розташованим за адресою: Харківська область,

Зміївський район, с. Гусина Поляна, вул. Залізнична, 7, шляхом виселення відповідачки

ОСОБА_2 з цього будинку та всіх осіб, мешканців, що проживають там з її дозволу

чи згоди або без такого дозволу ( згоди) і вивезти звідти всі належні їм речі.

В обґрунтування позову ОСОБА_1, зазначила, що 09.06.2006 року

відповідачка ОСОБА_2 позичила у неї валютні цінності у вигляді в натурі та на суму

5 320 доларів США, які зобовязалася повернути частинами (з розстроченням) не пізніше

09.05.2007 року.

На підтвердження вказаного факту та на виконання вимоги ч. 1 ст. 1047 ЦК

Україниміж ними в той же день в письмовій формі було укладено договір позики, який

09.06.2006 року був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського

нотаріального округу ОСОБА_4, реєстр № 1074.

Зауважила на те, що з метою забезпечення виконання власних зобовязань за

договором позики від 09.06.2006 року за реєстровим № 1074, того ж дня був укладений

договір іпотеки між нею та відповідачкою ОСОБА_2, посвідчений приватним

нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстр № 1076.

За умовами договору іпотеки, в забезпечення виконання зобовязань відповідачки

з повернення їй боргу за договором позики, ОСОБА_2 передала їй в іпотеку

житловий будинок « А-1» житловою площею 29,6 кв. м., загальною площею 57, 4 кв. м.,

з надвірними будівлями: гаражем «Б»; погрібом «В», сараєм «Г», вбиральнею «Д»,

огорожею № 1,2, що розташовані за адресою: Харківська область, Зміївський район,

с. Гусина Поляна, 7, на земельній ділянці площею 0.07 га..

Також зазначила, що 09.06.2006 року між нею та ОСОБА_2 був

укладений договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним

нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4,

реєстр № 1079.

Зазначила, що відповідачка ОСОБА_2 належним чином не виконала

своїх зобовязань з повернення їй боргу, визначеного п. 1 договору позики, внаслідок

чого виникло прострочення боржника.

Відповідно до абзацу 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення

на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса

або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 14 п. 2 п.п. 4 Закону України «Про виконавче провадження»

підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи

як, зокрема, виконавчі написи нотаріусів.

30.05.2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу

ОСОБА_4 на договорі позики було вчинено виконавчий напис, реєстр № 1141,

згідно якого нотаріус запропонував стягнути з ОСОБА_2 на її ОСОБА_1,

користь грошові кошти в сумі 26 866 гр., яка є заборгованістю за цим договором

за офіційним курсом долару США на момент здійснення виконавчого напису, тобто

30.05.2007 року, а також гроші в сумі 26 700 гр., які є штрафом згідно п. 3 вказаного

договору позики.

Загалом запропоновано стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на її користь суму

у розмірі 53 566 гр..

30.05.2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального

округу ОСОБА_4 було здійснено виконавчий напис на договорі іпотеки, згідно

якого приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4

запропонував вилучити в натурі у відповідачки ОСОБА_2 і передати їй,

ОСОБА_1, житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за

адресою: Харківська область,Зміївський район, с. Гусина Поляна, вул. Залізнична, 7.

Вказаний житловий будинок з надвірними будівлями перейшов у її власність

відповідно до договору про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого

приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4

09.06.2006 року, реєстр № 1079, та ст.ст. 33, 36 Закону України «Про іпотеку», про що

приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було

вчинено відповідний посвідчу вальний напис на договорі про задоволення вимог

іпотекодержателя.

07.09.2007 року вона, ОСОБА_1, зареєструвала в КП «Зміївське бюро

технічної інвентаризації» своє право власності на будинок за реєстраційним № 9674370,

що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно

№ 15848161.

Зауважила на те, що відповідачка ОСОБА_2 порушила свої зобовязання

зі звільнення майна та продовжує безпідставно користуватися будинком з надвірними

будівлями, розташованими за адресою Харківська область, Зміївський район, с. Гусина

Поляна,вул. Залізнична, 7.

Позивачка ОСОБА_1 переконана, що така бездіяльність відповідачки

ОСОБА_2 зі звільнення зазначеного майна є грубим порушенням її прав, як нового

власника зазначеного майна.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції

про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася

відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію

Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого

протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип нерухомості

права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування

своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися

належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди,

відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319,

321 ЦК України).

Згідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування

та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають

у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним для

особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією

власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати,

закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власникові право вимагати

усунення будь - яких порушень його прав, навіть якби ці порушення і не були повязані

з позбавленням володіння.

Зазначила, що аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що

припинення права власності особи на житлове приміщення припиняє його право на

користування ним за відсутності інших для цього підстав.

Відповідно до ст. 158 ЖК Української РСР наймач може користуватися житловим

приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до

договору найму жилого приміщення, що має бути укладений у письмовій формі з

наступною реєстрацією в органах місцевого самоврядування.

Однак, вона жодних усних чи письмових домовленостей або правочинів на

проживання в належному їй майні з відповідачкою ОСОБА_2 не укладала,

згоду на проживання останньої та її друзів або знайомих не надавала.

Послалась на те, що проживання в належному їй на праві власності будинку

з надвірними будівлями, розташованими за адресою Харківська область, Зміївський

район, с. Гусина Поляна, вул. Залізнична, 7 сторонньої особи перешкоджає їй володіти

і вільно користуватися цим житлом, що призводить до порушення її права власності

згідно до ст. ст. 319, 321, 383 ЦК України.

До того ж, окрім перешкод у володінні та користуванні отриманим у власність

від відповідачки будинку, вона зазнає незручностей та ймовірних у майбутньому втрат

у звязку із накопиченням відповідачкою ОСОБА_2 боргів за користування

в належній їй на праві власності квартирі послугами підприємств з надання комунальних

послуг та можливим відключенням такими підприємствами в подальшому житлового

приміщення від мережі постачання своїх послуг.

Дії відповідачки ОСОБА_2 порушують її права і законні інтереси як нового

власника майна, спричиняють їй прямі таопосередковані збитки, призводять до втрати

вигоди та завдають моральної шкоди.

Вказала, що 24.12.2009 року на адресу відповідачки ОСОБА_2 було

направлено письмову вимогу про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом

виселення, в якій було запропоновано:

- усунути перешкоди в користуванні належним їй, ОСОБА_1, на праві приватної

власності житловим будинком з надвірними будівлями, розташованими за адресою:

Харківська область, Зміївський район, с. Гусина Поляна, вул. Залізнична, 7;

- добровільно виселитися з житлового будинку з надвірними будівлями розташованим

за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Гусина Поляна, вул. Залізнична, 7;

- виселити з житлового будинку з надвірними будівлями розташованим за адресою:

Харківська область, Зміївський район, с. Гусина Поляна, вул. Залізнична, 7 відповідачки

родичів, друзів, знайомих та інших осіб, що перебувають в належному їй,

ОСОБА_1 будинку з дозволу відповідачки ОСОБА_2.

Вказану вимогу було направлено нею цінним листом з оголошеною цінністю і,

відповідно, з описом вкладення.

Оскільки відповідно до абз. 6 п. 102 Правил надання послуг поштового звязку,

затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року, поштові

відправлення з оголошеною цінністю вручаються адресатам в обєкті поштового звязку,

то задля підвищення ймовірності отримання відповідачкою ОСОБА_2 цієї вимоги,

її представником було направлено на адресу останньої ще й рекомендованою

кореспонденцією. Згідно з абз. 2 п. 92 Правил надання послуг поштового звязку,

рекомендовані листи підлягають доставці додому.

Відповідачкою ОСОБА_2 було отримано надісланий на її адресу

рекомендований лист із вимогою.

Однак, цінний лист із вимогою відповідачкою було проігноровано, а тому, зі

спливом строку зберігання в обєкті поштового звязку, його було повернуто відправнику

із відповідною позначкою на лицьовій стороні конверту.

Однак, при цьому, житловий будинок з надвірними будівлями розташований

за адресою Харківська область, Зміївський район, с. Гусина Поляна, вул. Залізнична, 7

відповідачка ОСОБА_2 не звільнила та жодної інформації про прийняте за

результатами розгляду вимоги рішення їй не повідомила, а тому вона змушена звертатись

за захистом своїх порушених відповідачкою ОСОБА_2 прав до суду.

Просить усунути їй, ОСОБА_1, перешкоди в користуванні належним їй на

праві власності будинком з надвірними будівлями,що розташовані за адресою: Харківська

область, Зміївський район, с. Гусина Поляна, вул. Залізнична, 7 шляхом виселення

відповідачки ОСОБА_2 з цього будинку та всіх осіб ( мешканців що проживають

там з її дозволу чи згоди або без такого дозволу (згоди) і вивезти звідти всі належні їм

речі.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилась, 23.12.2015 року та

31.03.2016 року на адресу суду надіслала заяви відповідно від 17.12.2015 року та від

24.03.2015 року про розгляд справи у її відсутності, на підставі доказів, які наявні в

матеріалах цивільної справи, проти заочного розгляду справи категорично заперечувала.

( а.с. 37,90-91)

Відповідачка ОСОБА_1 свої інтереси уповноважила представляти:

- ТОВ «Харківський центр правової допомоги», на підставі довіреності, посвідченої

04.11.2013 року приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Харківської

області ОСОБА_5, реєстр № 2127, зі строком дії до 04.11.2018 року, який в свою

чергу уповноважив ОСОБА_6,на підставі довіреності від 30.11.2015 року,

посвідченої генеральним директором ТОВ «Харківський центр правової допомоги»

ОСОБА_7В.( а.с. 50-51)

Представник позивачки ОСОБА_1 ТОВ «Харківський центр правової

допомоги» в особі ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності від 30.11.2015 року

посвідченої генеральним директором ТОВ «Харківський центр правової допомоги»

ОСОБА_7, в судовому засіданні 26.01.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1

підтримав, просив про їх задоволення у повному обсязі.

В подальшому, в судові засідання не зявлявся, про місце та час розгляду справи

повідомлявся належним чином, про причини своєї не явки до суду не повідомляв, заяв про

розгляд справи у його відсутності не подавав.

Із заяви позивачки ОСОБА_1 від 24.03.2016 року, яка надійшла до суду

31.03.2016 року, слідує, що остання не уповноважувала свого представника ОСОБА_6

прибути в судове засідання 18.02.2016 року, а також на всі подальші судові засідання.

( а.с. 90)

Відповідачка ОСОБА_2 судовому засіданні 18.05.2016 року позовні

вимоги ОСОБА_1 не визнала у повному обсязі та пояснила, у житловому будинку з

надвірними будівлями, що розташовані за адресою Харківська область, Зміївський район,

с. Гусина Поляна, вул. Залізнична, 7 вона не зареєстрована та не проживає, а також

відсутні речі.

В 2015 році вказаний будинок постраждав від пожежі.

З 15.07.1994 року і по теперішній час вона зареєстрована та фактично мешкає за

адресою: м. Харків, вул. В.Коновалова,7/6.

Просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

В судове засідання 03.06.2016 року відповідачка ОСОБА_2 не зявилась,

про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить

довідка про доставку СМС повідомлення, яка була доставлена на її номер мобільного

телефону50 24.05.2016 року о 17:11:08. (а.с 114)

Про причини неявки до суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її

відсутністю не надходило.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 212,213 ЦПК

України докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,

повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів,

суд вважає позов ОСОБА_1 таким, що не підлягає задоволенню з наступних

підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 09.06.2006 року між позивачкою

ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений договір позики,

за умовами якого ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 грошові кошти в сумі

5 320 доларів США, в строк повернення до 09.05.2007 року. ( а.с. 3)

Договір позики був посвідчений приватним нотаріусом Харківського

міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстр № 1074. (а.с. 3)

09.06.2006 року також було укладено договір іпотеки між відповідачкою

ОСОБА_2 та позивачкою ОСОБА_1, як засіб забезпечення виконання

зобовязань за договором позики, посвідченим 09.06.2006 приватним нотаріусом

Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 реєстр № 1074, про те,

що ОСОБА_1 прийняла під заставу від ОСОБА_2 в іпотеку житловий будинок

« А-1» житловою площею 29,6 кв. м., загальною площею 57, 4 кв. м.,з надвірними

будівлями: гаражем «Б»; погрібом «В», сараєм «Г», вбиральнею «Д», огорожею № 1,2,

що розташовані за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Гусина Поляна, 7,

на земельній ділянці площею 0.07 га., який був посвідчений приватним нотаріусом

Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстр № 1077.(а.с. 4)

Крім того, 09.06.2006 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою

ОСОБА_2 був укладений договір про задоволення вимог іпотекодержателя,

посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу

ОСОБА_4,реєстр № 1079, яким згідно з домовленістю сторін при виникненні

у іпотекодержателя права звернення на стягнення на житловий будинок з надвірними

будівлями, який розташований за адресою: Харківська область, Зміївський район,

с. Гусина Поляна, 7, відповідно до договору іпотеки, посвідченого 09.06.2006 року

приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4В,

реєстр № 1076, іпотеко держатель має право обернути предмет іпотеки у свою

власність (в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку») в рахунок виконання

забезпеченого цією іпотекою зобовязання.

Для реалізації цього права іпотекодержателеві достатньо надати заяву

нотаріусу про юридичну фіксацію переходу до нього права власності на предмет

іпотеки на умовах договору іпотеки. (а.с. 5)

30.05.2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу

ОСОБА_4 на договорі позики вчинено виконавчий напис, реєстр № 1141,

згідно якого нотаріус запропонував стягнути зі ОСОБА_2 на користь

ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 26 866 гр., яка є заборгованістю за цим договором

за офіційним курсом долару США на момент здійснення виконавчого напису, а саме,

30.05.2007 року, а також гроші в сумі 26 700 гр., які є штрафом за п. 3 вказаного

договору позики.

Загалом запропоновано стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь

ОСОБА_1 суму у розмірі 53 566 гр..(а.с. 3 зворот)

30.05.2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального

округу ОСОБА_4 було здійснено виконавчий напис на договорі іпотеки,

реєстр № 1142, згідно якого приватний нотаріус Харківського міського нотаріального

округу ОСОБА_4 запропонував вилучити в натурі у ОСОБА_2 і передати

у власність ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними будівлями, який

розташований за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Гусина Поляна,

вул. Залізнична, 7, відповідно до договору про задоволення вимог іпотекодержателя,

посвідченого ним 09.06.2006 року, реєстр № 1079.

Позивачкою ОСОБА_1 було направлено відповідачці ОСОБА_2 вимогу

про усунення перешкод в користуванні будинку шляхом виселення від 24.12.2009 року,

якою вимагала:

- усунути перешкоди в користуванні належним ОСОБА_1 на праві приватної

власності житловим будинком з надвірними будівлями розташованим за адресою:

Харківська область, Зміївський район, с. Гусина Поляна, вул. Залізнична, 7;

- добровільно виселитися з житлового будинку з надвірними будівлями розташованим

за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Гусина Поляна, вул. Залізнична, 7;

- виселити з житлового будинку з надвірними будівлями розташованим за адресою:

Харківська область, Зміївський район, с. Гусина Поляна, вул. Залізнична, 7 відповідачки

родичів, друзів, знайомих та інших осіб, що перебувають в належному ОСОБА_1

будинку з дозволу ОСОБА_2.(а.с. 7)

Вказана вимога була отримана відповідачкою 26.12.2008 року за адресою:

Харківська область, Зміївський район, с. Гусина Поляна, 7.(а.с. 9)

Згідно до ст. 47 ч. 3 Конституції України позбавити громадянина житла можна

лише на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в

іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх

мешканців,за винятком наймачів та членів їх сімей.

Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Такий порядок встановлюється ст.40 ч. 2,3 Закону України « Про іпотеку», згідно

з яким після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий

будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу

іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи

житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги.

Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у

встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове

виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому

будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки,

передбачено ч. 3 ст. 109 ЖК Української РСР.

Відповідно до ст. 109 ЖК Української РСР виселення із займаного жилого

приміщення допускається з підстав, установлених законом.

Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Відповідно до ст. 109 ч. 3 ЖК України, звернення стягнення на передане в іпотеку

жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому.

Під час прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в

іпотеку житлове приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на

письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно

звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги.

Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший

погоджений сторонами строк добровільно, примусове виселення здійснюється на підставі

рішення суду.

Таким чином, примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки

за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове

приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця

з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший

погоджений сторонами строк.

Відповідна позиція закріплена у п. 43 постанови Пленуму Вищого

Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику

застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних

правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, згідно якої при розгляді позову іпотекодержателя

про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі

задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати, що

згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК Української РСР, ст.ст. 39, 40 Закону України "Про іпотеку"

виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом

іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом.

При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення

стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює

рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення,

а примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов:

якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення,

на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання

письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений

сторонами строк.

Судом встановлено, що у домоволодінні яке належить позивачці ОСОБА_1,

розташованому за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Гусина Поляна, 7

ніхто не зареєстрований, у тому числі, відповідачка ОСОБА_2, що вбачається з акту

депутата Борівської сільської Ради ОСОБА_8 та листа Борівської сільської Ради

Зміївського району Харківської області № 02-19/442 від 23.05.2016 рок ( а.с. 109,110)

Із зазначених документів також вбачається, що житловий будинок за вказаною

адресою постраждав від пожежі та має зруйнований дах.( а.с. 109,110)

Згідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС в Харківській

області та відповідно до даних паспорта, відповідачка ОСОБА_2 з 19.07.1996 року

та по теперішній час зареєстрована та проживає за адресою: м. Харків,

вул. В.Коновалова,7/6.(а.с. 22, 100,101)

Згідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за

зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах

заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь

у справі.

Позивачкою ОСОБА_1 не надано суду доказів на підтвердження того, що

відповідачка ОСОБА_2 та інші мешканці проживають у належному їй житловому

будинку, розташованому за адресою: Харківська область, Зміївський район,

с. Гусина Поляна, 7, а тому, у суда не має підстав для ухвалення рішення про усунення

перешкод ОСОБА_1 в користуванні належним їй на праві власності житловим

будинком, шляхом виселення мешканців вказаного житлового будинку внаслідок їх

відсутності.

При таких обставинах, суд вважає на необхідне відмовити позивачці

ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до відповідачки ОСОБА_2

« Про примусове виселення з житлового будинку» за необґрунтованістю.

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст. 10,11,60, 209, 212-215,218 ЦПК України

ст.109 Житлового Кодексу Української РСР,

ст.40 Закону України « Про іпотеку», суд

ВИРІШИВ :

ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2

ОСОБА_3 « Про примусове виселення з житлового будинку» - відмовити за

необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Харківської області через

Зміївський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на

апеляційне оскарження.

Суддя Зміївського районного суду Чигрина Л.Г.