№ 207/3424/14-ц
№ 2/207/174/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

судді: Литвинчука В.П.

при секретарі: Єрмаковій Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпродзержинську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-і особи Житлово-будівельний кооператив № 38, Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, 3-я особа Житлово-будівельний кооператив № 38, про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом.

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 уточнила та доповнила свої позовні вимоги і просила суд визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане ОСОБА_2 21 травня 2014 року, та визнати за нею право власності на 1/2 частину кооперативної квартири в порядку спадкування за законом після померлої 27 травня 2013 року її сестри ОСОБА_3.

У грудні 2014 року за клопотанням представника відповідача до участі у справі у якості 3-ї особи без самостійних вимог була залучена Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції.

В обгрунтування пред*явлених позовних вимог позивачка вказала, що 27 травня 2013 року померла її сестра ОСОБА_3. Рішенням виконавчого комітету Брежнєвської районної ради народних депутатів від 22 червня 1984 року № 199 її покійна сестра у Житлово-будівельному кооперативі № 38 отримала квартиру АДРЕСА_1. Із 30 жовтня 1982 року її сестра перебувала у шлюбі з відповідачем. Шлюб між ними був розірваний 24 листопада 1992 року. Сестрою пайовий внесок за вказану квартиру був повністю виплачений в період шлюбу з відповідачем. 18 жовтня 1985 року покійна сестра обміняла квартиру № 17 у ЖБК № 38 на квартиру № 50 у цьому ж кооперативі і набула права власності на квартиру № 50. У встановлений строк вона, позивачка, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті сестри, на квартиру АДРЕСА_2. У видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом їй було відмовлено з тієї підстави, що покійна сестра після сплати пайового внеску не отримала свідоцтво про право власності на квартиру і право власності не зареєструвала у БТІ. Вона, позивачка, єдиний спадкоємець першої черги за законом після смерті сестри на 1/2 частину квартири. 21 травня 1991 року сестра виписалась із нині спірної квартири у зв*язку зі зміною місця мешкання. Однак, сестра до смерті утримувала квартиру, сплачуючи частково комунальні послуги. Вказала, що зняття з реєстраційного обліку не позбавляє члена кооперативу права власності на квартиру. Її сестра не писала заяви про виключення із кооперативу і ніяких угод стосовно квартири з відповідачем не укладала. Після розірвання шлюбу відповідач не звертався до суду із позовом про поділ майна. Просить позов задовольнити.

Представник позивачки підтримав пред*явлений позов та також пояснив, що ОСОБА_4 повністю виплатила пай за квартиру і із членів ЖБК не виходила. Квартиру отримала ОСОБА_3 і вона за квартиру внесла пайовий внесок і свій пай нікому не передавала, а заява про її виключення із членів ЖБК не збереглась. Також немає документів про перехід паю до відповідача, про його розподіл та внесення паю ОСОБА_2 Вказав, що членство ОСОБА_3 у ЖБК припинилось у зв*язку з її смертю. Протоколи зборів мешканців ЖБК сумнівні і голова ЖБК спотворює інформацію. Просить позов задовольнити.

Відповідач пред*явленого позову не визнав та пояснив, що з нині покійною ОСОБА_3 він знаходився у шлюбі з жовтня 1982 року по листопад 1992 року.У 1984 році ними була отримана однокімнатна квартира № 17 у ЖБК № 38. У 1984 році вказану квартиру вони обміняли на двухкімнатну квартиру № 50 у цьому ж кооперативі. На час обміну квартира № 17 ними виплачена не була. 21 травня 1991 року його дружина, ОСОБА_3, знялась з реєстрації і переїхала жити до своєї матері. Ними у період шлюбу було сплачено лише 924 рублі. Вартість нині спірної квартири № 50 ним була сплачена за особисті кошти у 1992 році. Для цієї мети гроші ним були зняті з його ощадної книжки. З 1991 року комунальні послуги сплачував він, а ОСОБА_3 після зняття з реєстрації комунальних послуг не сплачувала. У зв*язку з тим, що вони дітей не мали та між ними не існувало спору стосовно розподілу майна, набутого у період шлюбу, їхній шлюб був розірваний у РАГСі 24 листопадла 1992 року. У 1991 році вона звернулась до ЖБК із заявою про виключення із кооперативу у зв*язку зі зміною місця мешкання. Він же, у свою чергу, звернувся до кооперативу із заявою про прийняття у члени кооперативу. Рішеннями загальних зборів ОСОБА_3 була виключена із членів кооперативу, а він,відповідно, був прийнятий у члени кооперативу. У задоволенні позову просить відмовити.

Представник відповідача також вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Вказала, що членом кооперативу була колишня дружина відповідача. 22 червня 1984 року, у період шлюбу, ними у ЖБК № 38 була отримана однокімнатна квартира № 17, яку у жовтні 1985 року вони у цьому ж ЖБК обміняли на двухкімнатну квартиру № 50. Пайовий внесок ними повністю сплачений не був. Його сплатив відповідач із особистих коштів. У лютому 1991 року вони припинили сімейні стосунки і колишня дружина, знявшись з реєстрації у кооперативній квартирі, переїхала мешкати до своєї матері. Комунальні послуги за квартиру сплачував лише відповідач, що стверджується наданими ним суду квитанціями про їх сплату. Відповідач також повністю сплатив пойовий внесок за квартиру. По день смерті ОСОБА_3, колишня дружина відповідача, проживала ІНФОРМАЦІЯ_1. У 1991 році рішеннями загальних зборів ОСОБА_3 була виключена із членів ЖБК, а відповідач був прийнятий у члени ЖБК. Рішення загальних зборів ЖБК ОСОБА_3І не оспорювала. ЖБК наділений правом виключення та прийому до ЖБК. 25 лютого 1992 року, коли вони вже мешкали окремо і сімейних стосунків не підтримували, відповідач повністю сплатив із особистих коштів пайовий внесок у сумі 2.734 рублі 90 копійок. І з цього часу у відповідача виникло право власності на квартиру. ОСОБА_3І при виключенні із членів ЖБК не набула права власності на квартиру з тих підстав, що квартира не була виплачена: було виплачено лише 50% її вартості. ОСОБА_3 мала право лише на 1/2 частину спільних коштів - 924 рублів, які ними були виплачені за квартиру у період шлюбу. Право власності відповідача на квартиру у період з 1991 року по 27 травня 2013 року, день смерті ОСОБА_3, ніким не оспорювалось.

Представник 3-ї особи, ЖБК № 38, пояснила, що у вересні 2009 року вона була обрана головою ЖБК. Позивачки вона не знає і ніколи її не бачила., а відповідач - член ЖБК. Нині покійна ОСОБА_4 була членом ЖБК № 38, нею був отриманий ордер і вона разом зі своїм чоловіком, відповідачем по справі, вселились у квартиру АДРЕСА_3. У жовтні 1985 року вони квартиру № 17 обміняли на двухкімнату квартиру № 50. У квітні 2014 року до неї, як голови ЖБК, звернувся відповідач стосовно оформлення права власності на квартиру № 50. Довідки про сплату паю знаходяться у мешканців. Пай за квартиру був повністю виплачений і вона на підставі платіжного доручення, наданого відповідачем, видала довідку, що ОСОБА_4 згідно протоколу зборів мешканців ЖБК від 22 травня 1991 року і згідно поданої заяви була виключена із членів ЖБК у зв*язку зі зміною місця мешкання і була знята з реєстрації у квартирі і при житті права на квартиру не пред*являла, а відповідач, згідно протоколу № 2 загальних зборів ЖБК від 15 липня 1991 року, був прийнятий у члени ЖБК. При виключенні із членів ЖБК ОСОБА_4 права на квартиру не пред*являла. На запит адвоката нею була надана відповідь і була поставлена печатка ЖБК № 38, яку вона отримала у 2009 році при обранні головою ЖБК. Після цього до неї приходила позивачка, затіяла скандал і сварку, ображала її і обвинувачувала у видачі, ніби-то, фальшивої довідки.

Представник 3-ї особи, Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, у судове засідання не з*явився. Подав суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Сторони вважають можливим розглядати справу у його відсутність.

Суд, вислухавши сторони, їх представників, 3-ю особу, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Так, свідок ОСОБА_5 пояснила, що сторони вона знає. Стосунки з відповідачем товариські, а з позивачкою ніяких. Позивачка - сестра її покійної подруги. Пояснила, що ОСОБА_4 і відповідач, перебуваючи у шлюбі, вирішили придбати квартиру. Батько відповідача дав гроші на перший внесок за квартиру. Ця обставина їй відома від ОСОБА_4, а потім вони виплачували пай. Після розлучення вони поділили майно і ОСОБА_4 взяла собі меблі, посуд, кухонну техніку і до квартири не мала ніяких претензій. Квартира ними не була виплачена. Покійна ОСОБА_3 квартиру залишила відповідачу, жили вони окремо і вона квартиру не оплачувала. У покійної була своя квартира.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що з відповідачем стоснки товариські, а позивачки не знає. У 1991 році він відповідачу допомагав проводити ремонт у квартирі. На той час ОСОБА_4 у квартирі вже не проживала. Також за його проханням він проводив ремонт за місцем мешкання його колишньої дружини ОСОБА_4 по вулиці Запорізькій. Вони сімейних стосунків не підтримували з 1991 року і проживали окремо. Стосовно розподілу між ними майна він нічого не знає.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона була членом ЖБК № 38 і з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у 1985 році обмінялась квартирою. На час обміну обидві квартири не були виплачені і бухгалтер ЖБК зробив їм перерахунок.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що позивачки він не знає, а з відповідачем стосунки сусідські. Він, свідок, був головою ЖБК № 38 з 1986 по 1998 р.р. Дружина відповідача, нині покійна ОСОБА_3, написала заяву про виключення її із членів ЖБК, а відповідач заяву про прийняття у члени ЖБК. 22 травня та 15 липня 1991 року були проведені збори мешканців і іхні заяви були задоволені. На зборах вони були присутні. Протоколи зборів записувала секретар і протоколи були підписані головою зборів та секретарем. Всі справи ним були передані новому голові ЖБК. Він не пам*ятає чи перепдавав новому голові ЖБК заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_9 про виключення із членів ЖБК та прийом у члени ЖБК. Протоколи збори підписані ним.

У судовому засіданні було встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 та нині покійна ОСОБА_3 перебували у шлюбі із 30 жовтня 1982 року.

У лютому 1991 року сімейні стосунки ними були припинені.

Їхній шлюб був розірваний 24 листопада 1992 року.

У зв*язку з тим, що вони дітей не мали та між ними не існувало спору стосовно розподілу майна, набутого у період шлюбу, їхній шлюб був розірваний у РАГСі.

У судовому засіданні також було встановлено, що ОСОБА_3 була членом ЖБК № 38 і її сім*ї у 1984 році була надана однокімнатна квартира АДРЕСА_1 у ЖБК № 38. Вказану квартиру у 1985 році вони обміняли на двукімнатну № 50 у цьому ж ЖБК.

ОСОБА_3 із реєстрації у квартирі була знята у травні 1991 року і з цього часу у квартирі не проживала, комунальних послуг не сплачувала.

На час зняття з реєстрації квартира виплачена не була.

У судовому засіданні також було встановлено, що, згідно протоколу зборів мешканців ЖБК № 38 від 22 травня 1991 року, була задоволена заява ОСОБА_3 і вона була виключена із членів кооперативу у зв*язку зі зміною місця мешкання, а загальними зборами мешканців ЖБК № 38 від 15 липня 1991 року була задоволена заява відповідача і він був прийнятий у члени кооперативу у зв*язку виключенням ОСОБА_3

При цьому, із рахунку № 19261 ОСОБА_2 вбачається, що 25 лютого 1992 року йому було видано 2.600 рублів.

Відповідач, як член кооперативу, достроково в цей же день, тобто через рік після припинення сімейних стосунків з колишнім членом кооперативу ОСОБА_3, платежем у сумі 2.734 рублі 90 копійок достроково виплатив ЖБК № 38 пайовий внесок за нині спірну квартиру № 50.

При цьому, відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на той час: «Член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім'ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на

інших підставах, передбачених законодавством України. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом."

Тому ОСОБА_3 не набула права власності на квартиру.

ОСОБА_10 ЖБК № 38, який зареєстрований у відділі обліку і надання жилої площі міськвиконкому у 1983 році, рішення № 153 від 13 квітня 1983 р. вбачається, що:

п.26: органами кооперативу є: загальні збори членів кооперативу і правління кооперативу, які, відповідно до п.27 ОСОБА_10 п/п "а" - вирішують питання щодо прийому та виключення членів із його складу.

п.20: члену кооперативу, який добровільно вибув із кооперативу, а також, який був виключений із ЖБК повертається пай за балансовою вартістю., а також витрачені ним витрати по поліпшенню жилого приміщення, виконані з дозволу ЖБК.

Таким чином, ЖБК № 38 при виключенні із членів ЖБК ОСОБА_3 і прийнятті у члени ЖБК ОСОБА_2 діяв відповідно до зареєстрованого ОСОБА_10.

Відповідно до п.24 ОСОБА_10: особа, прийнята в члени кооперативу замість вибувшого члена ЖБК, відповідає за його зобов*язаннями перед кооперативом і, відповідно, до п. 25 член кооперативу зобов*язаний нести видатки по управлінню і експлуатації будинку у розмірі, визначеному загальними зборами членів кооперативу.

Вказаних пунктів ОСОБА_10 ОСОБА_3 не виконувала.

Ця обставина була встановлена у судовому засіданні і стверджується матеріалами справи.

Окрім того, позивачкою суду не надано доказів, що ОСОБА_3 з 1991 року по день смерті сплачувала гроші за кооперативну квартиру та комунальні послуги.

Навпаки, вартість квартири була сплачена відповідачем і весь цей час відповідач, будучи членом кооперативу, проживаючи у квартирі, сплачував комунальні послуги.

Відповідачем був сплачений пайовий внесок і відповідач набув права власності на квартиру.

При цьому, будь-яких претензій матеріального порядку ОСОБА_3 за свого життя до колишнього чоловіка, відповідача по справі, не пред*являла, що свідчить про відсутність між ними спору стосовно майна, набутого у період шлюбу.

Окрім того, у судовому засіданні позивачка та її представник не оспорювали самого факту проведення зборів мешканців ЖБК № 38 відповідно 22 травня та 15 липня 1991 року.

Позивачка та її представник оспорюють лише дату складання протоколів зборів мешканців ЖБК.

Сумнів позивачки та її представника стосовно дати складення протоколів зборів мешканців ЖБК № 38 у цій частині спростовуються самими протоколами зборів мешканців ЖБК від 22 травня та 17 липня 1991 року та поясненнями свідка ОСОБА_8, який на той час був головою ЖБК і був присутній на зборах мешканців ЖБК.

Вказане ним було підтверджено у судовому засіданні.

Оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд вважає, що понесені позивачкою судові витрати необхідно покласти на позивачку.

керуючись ст.ст.368, 384 ЦК України, ст.,ст.135, 138, 143, 146, 147 ЖК України, ст.ст.22, 28, 29 КпШС УРСР, Законом України "Про власність", ст.ст.6-14, 60, 212-218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-і особи Житлово-будівельний кооператив № 38, Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом --- відмовити.

Судові витрати покласти на позивачку.

Рішення може бути оскаржене на протязі 10 днів з моменту його оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя: / ОСОБА_11 /