АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 квітня 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Білич І.М.

ПоливачЛ.Д.

при секретарі Литвиненку Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Перша київська державна нотаріальна контора в особі Головного управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права спадкування за законом, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року, -

у с т а н о в и в :

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом ОСОБА_3, третя особа - Перша КДНК в особі ГУЮ у м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права спадкування за законом.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року позов задоволено частково: встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року у м. Києві, актовий запис про смерть № 4880, як між донькою та батьком; визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом, як спадкоємця першої черги після померлого ОСОБА_4, право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 66,5 кв.м., в тому числі житловою площею 48,0 кв.м., та право власності на ј частину вкладів з відповідними відсотками та компенсаціями, нарахованими станом на день отримання вкладів, що знаходяться в електронному реєстрі вкладів АТ «Родовід Банк» НОМЕР_1; НОМЕР_2 від 13 квітня 2011 року в наступних відділеннях АТ «Ощадбанк» м. Києва: у філії - Дніпровському відділенні № 7989 - № ДРГ.501.НЛ06-26714/11-2010 від 15 листопада 2010 року: НОМЕР_4 на суму за договором 35143,57 грн., НОМЕР_5 на суму 1962,76 грн. (відсотки). Стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 3654,00 грн. В решті позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом

_____________________________________________________

Справа № 761/5544/14-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/202/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Катющенко В.П.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідач, зокрема, посилається на ті обставини, що суд дійшов помилкового висновку про доведеність позовних вимог, зазначає, що позивачем не надано належних і достовірних доказів того, що вона є дочкою померлого ОСОБА_4, а суд виходив лише із деяких співпадінь в документах по суті різних людей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також зазначає, що позивачем не оспорюється і не заперечується рік народження її батька в документах про державну реєстрацію актів громадського стану. Посилається на те, що з усіх наданих суду документів підтверджено, що ОСОБА_4 всупереч заяви позивача про помилку в прізвищі під час заміни паспортів СРСР ніколи за життя не змінював прізвища і помилка (наявність букви «я» замість «е») не прослідковується ані в паспорті, ані в жодному документі (починаючи із свідоцтва про народження, про освіту, у військовому квитку, в документах про трудову діяльність, нагородних документах).

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у їх відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Теткіно Глушківського району Курської РСФСР народився ОСОБА_4, батьками якого були записані ОСОБА_8 та ОСОБА_9, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану зроблено актовий запис за № 114, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 9 вересня 1931 року (том І, а. с. 12).

10 серпня 1952 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження Курська область, Глушковський район, с. Теткіно, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, м. Казалінск, про що було здійснено запис за № 1465, після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловіку - ОСОБА_4, дружині - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_7 від 10 серпня 1952 року (том І, а. с. 10).

В подальшому, від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_8 від 8 березня 1955 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 8 березня 1955 року зроблено запис за № 631; батько: ОСОБА_4, мати: ОСОБА_5 (том І, а. с. 11).

18 квітня 1973 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_13 було укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_2, що підтверджується витягом № 4 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, актовий запис № 1891 складений 18 квітня 1973 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї та записом акту про укладення шлюбу № 1891 від 18 квітня 1973 року (том І, а. с. 13, 87).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, 14 червня 1973 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було розірвано (том І, а. с. 14).

17 серпня 1974 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого 17 серпня 1974 року, актовий запис № 458 (том І, а. с. 91).

4 березня 1982 року шлюб, укладений між ОСОБА_13 та ОСОБА_2, розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 4 березня 1982 року зроблено запис за № 132, після розірвання шлюбу присвоєні прізвища: йому - ОСОБА_13, їй - ОСОБА_2, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_9 виданий Відділом ЗАГС м. Києва 4 березня 1982 року.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року помер ОСОБА_4 в м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторне) серії НОМЕР_10 від 11 квітня 2011 року, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві 11 квітня 2011 року, про що в книзі реєстрації смертей 16 березня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 4880 (а. с. 15).

11 квітня 2011 року позивач звернулася до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька - ОСОБА_4 (том І, а. с. 68).

31 жовтня 2011 року уповноважена особа позивача звернулася до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом (том І, а. с. 116).

Згідно відповіді Першої Київської державної нотаріальної контори від 31 жовтня 2011 року № 8938/02-14, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_4, так як є розбіжності в документах, які підтверджують факт родинних відносин з померлим ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_4 (том І, а. с. 16).

Як вбачається з свідоцтва про шлюб та свідоцтва про розірвання шлюбу гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5, в останніх існує розбіжність у літері «е» та «я» в записі прізвищ осіб, зокрема: укладено шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_5, а розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а саме: відповідно до копії свідоцтва про шлюб НОМЕР_7 виданого 10 серпня 1952 року, посвідченого 1 лютого 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиною Л.О., 10 серпня 1952 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження Курська область, Глушковський район, с. «Теткино», та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, м. Казалінск, про що було здійснено запис за № 1465, після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловіку - ОСОБА_4, дружині - ОСОБА_5; відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_11, виданого 14 червня 1973 року, посвідченого 1 лютого 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиною Л.О., шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 14 червня 1973 року зроблено запис за № 620; після розірвання шлюбу присвоєно прізвища: йому - ОСОБА_4, їй - ОСОБА_5. Крім того, вказані розбіжності містяться і у свідоцтві про народження позивача, а саме: згідно свідоцтва серії НОМЕР_8, виданого 8 березня 1955 року, актовий запис № 631, прізвище останньої значиться як ОСОБА_4, прізвище батьків як ОСОБА_4 (том І, а. с. 11).

В той же час, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6, виданого 9 вересня 1931 року, прізвище гр. ОСОБА_4 значиться як ОСОБА_4, як і прізвище його батьків (том І, а. с. 12).

Крім того, як вбачається з особової картки гр. ОСОБА_4, останній поступив в 1950 році в Ризьке Вище інженерно-авіаційне військове училище та закінчив його в 1955 році, що підтверджується дипломом НОМЕР_12 (том І, а. с. 25).

Відповідно до послужного списку ОСОБА_4, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. «Теткино» Глушковського району Курської області; закінчив повний курс Ризького вищого інженерно-авіаційного військового училища, дата закінчення - 1955 рік; батько - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, мати - ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_5; дружина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, донька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, св. про народж. НОМЕР_8 від 8 лютого 1955 року, видане Міськбюро ЗАГС м. Риги (том І, а. с. 21 - 23).

Згідно відомостей автобіографії ОСОБА_4, вказано, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. «Теткино» Курської області Глушковського району; батько - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, мати - ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_5; дружина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродж. м. Казалінск, свідоцтво про шлюб НОМЕР_7, видане Чкаловським міськбюро ЗАГС від 10 серпня 1952 року (том І, а. с. 24).

Також, в особовій картці після виправлення внесені наступні відомості: сімейний стан: жінка - ОСОБА_6; паспорт: НОМЕР_13, виданий 21 березня 1978 року; домашня адреса: АДРЕСА_2 (том І, а. с. 20).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 7 січня 1971 року гр. ОСОБА_4 Міністерством оборони СРСР було видано ордер № 1/852 на сім'ю: дружина - ОСОБА_5 та донька - ОСОБА_2 на право заняття квартири АДРЕСА_3 (том І, а. с. 17).

Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що є доведеним факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року у м. Києві, актовий запис про смерть № 4880, як між донькою та батьком.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції законними та обґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Таким чином, враховуючи докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що є встановленим факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року у м. Києві, актовий запис про смерть № 4880, як між донькою та батьком.

Встановлення факту родинних відносин має значення для охорони прав та інтересів ОСОБА_2, створення умов здійснення нею особистих немайнових та майнових прав, зокрема, для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Також задовольняючи позов в частині визнання за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом як спадкоємця першої черги права власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1, та права власності на ј частину вкладів в банках, суд виходив з того, що позивач отримала право на спадкування після смерті ОСОБА_4 з моменту прийняття спадщини.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції законними та обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 заповіту не склав.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною Радою народних депутатів 10 листопада 1994 року, ОСОБА_4 та членам його сім'ї - ОСОБА_6, ОСОБА_26 та ОСОБА_27 на праві власності в рівних долях належить квартира АДРЕСА_1 (том І, а. с. 102).

У подальшому, ОСОБА_6 набула права власності ще на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_26, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (том І, а. с. 73).

Згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, ОСОБА_6 на праві власності належить на праві власності 1/2 та 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_4 - 1/4 частина вказаної квартири (том І, а. с. 103).

Відповідно до технічної характеристики квартири АДРЕСА_1, квартира розташована на сьомому поверсі дванадцятиповерхового будинку та складається з трьох кімнат жилою площею 48 кв.м., у тому числі: перша кімната - 12,9 кв.м., друга кімната - 18,3 кв.м., третя кімната - 16,8 кв.м., кухні площею - 7,6 кв.м., ванної кімнати - 2,2 кв.м., вбиральні (поєднаної) - 1,1 кв.м., коридору - 6,5 кв.м., вбудованої шафи - 1,1 кв.м.. Квартира обладнана лоджією - 4,6 кв.м. Загальна площа квартири - 66,5 кв.м. (том І, а. с. 104).

Крім того, відповідно до відповіді ПАТ «Державний ощадний банк України» Філії-Головне управління по м. Києву та Київській області, на ім'я ОСОБА_4 виявлено рахунки в електронному реєстрі вкладників АТ «Родовід Банку» переданого відповідно до договору про передавання активів та зобов'язань АТ «Родовід Банк» НОМЕР_1; НОМЕР_2 від 13 квітня 2011 року в наступних відділеннях АТ «Ощадбанк» м. Києва: у філії - Дніпровському відділенні № 7989 - № ДРГ.501.НЛ06-26714/11-2010 від 15 листопада 2010 року: НОМЕР_4 на суму за договором 35143,57 грн.; НОМЕР_5 на суму 1962,76 грн. (відсотки) (том І, а. с. 100).

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців (ст. 1297 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1298 ЦК України визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

31 жовтня 2011 року до Першої Київської державної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 року її чоловіка ОСОБА_4 (том І, а. с. 106).

Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 жовтня 2011 року, виданого Першою київською державною нотаріальною конторою, спадкоємцями 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року є його: дружина ОСОБА_6 та дочка громадянка США ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (том І, а. с. 107).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 жовтня 2011 року, виданого Першою київською державною нотаріальною конторою, спадкоємцями 1/2 частини вкладів з відповідними відсотками та компенсаціями, нарахованими за станом на день отримання вкладів, що знаходяться в електронному реєстрі вкладів АТ «Родовід банку» переданого відповідно до договору про передавання активів та зобов'язань АТ «Родовід Банк» НОМЕР_1; НОМЕР_2 від 13 квітня 2011 року в наступних відділеннях АТ «Ощадбанк» м. Києва: у філії - Дніпровському відділенні № 7989 - № ДРГ.501.НЛ06-26714/11-2010 від 15 листопада 2010 року: НОМЕР_4 на суму за договором 35143,57 грн.; НОМЕР_5 на суму 1962,76 грн. (відсотки), які належали померлому ОСОБА_4 є дружина ОСОБА_6 та дочка громадянка США ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (том І, а. с. 109).

Отже, єдиними спадкоємцями майна померлого гр. ОСОБА_4 є дружина ОСОБА_6 та донька ОСОБА_2, при цьому частка кожного із спадкоємців в майні померлого ОСОБА_4 становить 1/8 частину спірної квартири та 1/2 частину банківського вкладу.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, ОСОБА_6 на праві приватної власності належала 1/8 квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 31 жовтня 2011 року, 1/2 частина квартири - на підставі свідоцтва про право на спадщину від 08 липня 2004 року та 1/4 частина квартири - на підставі свідоцтва про право власності від 10 листопада 1994 року, що загалом становить 7/8 частини спірної квартири (том ІІ, а. с.113-116).

ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (том ІІ, а. с. 4).

За життя, ОСОБА_6 заповіла належну їй на праві приватної власності всю частину квартири АДРЕСА_1 відповідачу ОСОБА_3 (том ІІ, а. с. 69).

18 травня 2012 року до Першої київської державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 (том ІІ, а. с. 3).

21 січня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_6 (том ІІ, а. с. 118).

21 січня 2014 року Першою київською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого спадкоємцем 7/8 частин квартири АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_6 є ОСОБА_3 (том ІІ, а. с. 120).

13 березня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою, в якій просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом в порядку спадкової трансмісії на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1, оскільки інших спадкоємців не існує, а ОСОБА_6 не встигла отримати в спадщину від свого померлого чоловіка 1/8 частину квартири, так як померла (том ІІ, а. с. 125).

Постановою державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Василевською О.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 березня 2014 року, ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_6, оскільки ОСОБА_6 отримала свою частку у спадщині, а у ОСОБА_2 виникло право на спадкування з моменту прийняття спадщини (том ІІ, а. с. 144).

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач як спадкоємиця першої черги після смерті свого батька ОСОБА_4 отримала право на спадкування 1/8 частини спірної квартири та ј частини вкладів у банках.

Судом також вірно вирішено питання про розподіл судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України.

Доводи ОСОБА_3 з приводу того, що позивачем не надано належних і достовірних доказів того, що вона є дочкою померлого ОСОБА_4, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, яким дана оцінка вище.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не відносяться до підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість скасування або зміни оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції законними та такими, що відповідають дійсним обставинам справи. Судом повно та всебічно з'ясовано фактичні обставини, вірно встановлено правовідносини сторін та правильно застосовано відповідну норму закону, що їх регулює, з огляду на що апеляційна скарга має бути відхилена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: І.М. Білич

Л.Д.Поливач