Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/203/16-ц
Провадження № 2-о/670/8/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Волкової О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Віньківці цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Віньковецька селищна рада Віньковецького району Хмельницької області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, у якій просив встановити факт проживання однією сімєю понад пять років до часу відкриття спадщини із ОСОБА_2 із 1996 року до 10 грудня 2008 року.

Свої вимоги заявник мотивував тим, що у 1983 році з дозволу ОСОБА_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, та згідно рішення загальних зборів колгоспу «Маяк» від 13.08.1983 року на присадибні ділянці ОСОБА_3 йому було виділено 0,05 га землі під будівництво житлового будинку. Після завершення будівництва, та коли ОСОБА_3 помер, заявник у 1996 році запросив ОСОБА_2 перейти жити до його новозбудованого будинку. З того часу і до самої смерті остання була членом його сім`ї, та вони вели спільне господарство. 10.12.2008 року ОСОБА_2 померла, після чого відкрилась спадщина на земельні частки (пай) із земель агрофірми «Маяк» розміром 2,49 га та 2,49 га, що належали померлі на підставі земельних сертифікатів. Маючи намір оформити свої спадкові права заявник звернувся до нотаріуса, який відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин із померлою. Тому з метою переоформлення спадкового майна, він змушений звернутись за захистом своїх прав до суду.

У судовому засіданні 04.04.2016 року заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 вимоги заяви підтримали повністю та просили задовольнити.

В підтримання заяви ОСОБА_1 пояснив, що у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 рідних сестер, братів та дітей не було. Тому після смерті чоловіка, ОСОБА_2 свій будинок подарувала заявнику, а сама перейшла жити у новозбудований будинок до його сім`ї, а її будинок вони стали використовувати як літню кухню. Разом із ОСОБА_2 вони вели спільне господарство, обробляли город,та були повязані спільним побутом.

Представник заінтересованої особи, Віньковецької селищної ради, будучи повідомленими належним чином про дату і час розгляду справи, у суд не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення заявника, його представника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що заяву належить задовольнити.

Судом встановлено, що 10.12.2008 року в смт. Віньківці померла ОСОБА_2, яка проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, та після її смерті відкрилась спадщина на майно, до складу якого входить, зокрема, земельна частка (пай) розміром 2,49 га в умовних кадастрових гектарах із земель агрофірми «Маяк» смт. Віньківці.

Згідно довідки Віньковецької селищної ради від 19.03.2016 року № 646, ОСОБА_2 з 1996 року і до дня смерті 10.12.2008 року проживала ІНФОРМАЦІЯ_3, разом із ОСОБА_1, тобто заявником.

Водночас, як випливає із змісту посвідченого нотаріально договору дарування від 12.11.1996 року, ОСОБА_2 свій жилий будинок в смт. Віньківці по вул. Косіора, 6 (на теперішній час вулиця Кропивницького) подарувала ОСОБА_1

Відповідно до акту, складеного комісією Віньковецької селищної ради від 10.03.2016 року, ОСОБА_2 після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 перейшла жити у будинок до ОСОБА_1, в якому проживала до смерті, і вони разом вели спільне господарство.

Наведені обставини підтвердили у суді свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Так, вказані свідки кожен окремо суду пояснили, що ОСОБА_2 перейшла жити у будинок до її брата, тобто заявника, у 1996 році після того, як помер її чоловік ОСОБА_3 З того часу вони разом садили та обсапували город, користувались одними і тими ж приміщеннями, спільно харчувались.

16.02.2016 року заявник ОСОБА_1, як спадкоємець четвертої черги за законом, звернувся до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно після смерті ОСОБА_2, однак постановою нотаріуса від 16.02.2016 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин з померлою та за пропуском шестимісячного терміну прийняття спадщини.

Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1258, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст. 234 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами, а також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Приписами ст. 1264 ЦК України визначено,що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини.

Згідно з п. 21, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05. 2008 року № 7, до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Встановлення факту постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем заявнику необхідно для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавиці.

Проаналізувавши досліджені докази, суд вважає, що заявником надано належні та допустимі докази на підтвердження вимог про визнання факту його проживання однією сімєю із ОСОБА_2

Керуючись ст. 8, ст. 11, ст. 60, ст. 234, ст. 256, ст. 259 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Віньковецька селищна рада Віньковецького району Хмельницької області про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 проживав із ОСОБА_2, яка померла 10.12.2008 року, однією сімєю понад пять років, а саме з 1996 року по 10.12.2008 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Хмельницької області через Віньковецький районний суд протягом десяти днів із дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Волкова