УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючогоКолодійчука В.М.,
суддів: Висоцької В.С., Умнової О.В.,Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом прокурора Петропавлівського району Дніпропетровської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до Державного професійно-технічного навчального закладу «Першотравенський гірничий ліцей», третя особа - служба у справах дітей Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про зобов'язання провести перерахунок стипендії та її виплату, за касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року прокурор Петропавлівського району Дніпропетровської області звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Державного професійно-технічного навчального закладу «Першотравенський гірничий ліцей», третя особа - служба у справах дітей Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, у якому просив суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_6 15 220 грн заборгованості по виплаті стипендії з 01 вересня 2013 року по 31 грудня 2014 року, а також стягнути з відповідача судові витрати у справі.

Позовні вимоги прокурор обґрунтував тим, що ОСОБА_6 з 01 вересня 2013 року зарахований до складу учнів, прийнятих на навчання за державним замовленням на базі базової загальної середньої освіти, з отриманням повної загальної середньої освіти до Державного професійно-технічного навчального закладу «Першотравенський гірничий ліцей», термін навчання 3 роки.

На момент вступу ОСОБА_6 на навчання, його батько - ОСОБА_7 мав стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті з видобутку вугілля більше 15 років, а тому, у відповідності до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», ОСОБА_6 має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленому законом для працездатних осіб.

Позивач зазначив, що в ході проведеної прокуратурою перевірки було встановлено, що відповідачем виплачувалась ОСОБА_6 стипендія, розмір якої є значно нижчим, ніж гарантований йому, як особі, на яку поширюється дія ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», що і стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 червня 2015 року в позові відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині обґрунтування відмови в позові.

В іншій частині рішення міського суду залишено без змін.

У касаційній скарзі заступник прокурора Дніпропетровської області, діючи в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню у зв'язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

При розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що з 01 вересня 2013 року ОСОБА_6 навчається у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Першотравенський гірничий ліцей» за державним замовленням на базі базової загальної середньої освіти з отриманням повної загальної середньої освіти, з терміном навчання 3 роки (термін закінчення навчання 15 лютого 2017 року), та отримує стипендію щомісячно в розмірі 275 грн.

Копією свідоцтва про народження від ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується, що ОСОБА_6, народився ІНФОРМАЦІЯ_2. Його батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Згідно довідки ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 19 лютого 2015 року ОСОБА_7 - батько ОСОБА_6, працював гірником підземним «Шахтоуправління Дніпровське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», та стаж його роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті з видобутку вугілля, станом на день звільнення 30 травня 2014 року, складав 17 років 03 місяці.

ОСОБА_6 при вступі до навчального закладу не було надано документів, що дають йому пільгове право для зарахування на навчання поза конкурсом та отримання інших пільг.

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_6 є особою, на яку розповсюджувалися пільги, передбачені ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», але враховуючи, що своє право на пільгу позивач в порядку, встановленому законодавством, не реалізував, то суд першої інстанції дійшов висновків, що в задоволенні позивних вимог в даному випадку необхідно відмовити.

Апеляційний суд погодився з тим, що судом першої інстанції повно встановлено обставинами справи, однак не погодився з правовими висновками міського суду щодо підстав та предмета спору.

Зокрема, апеляційний суд дійшов висновків, що неповнолітній ОСОБА_6 не є особою, яка здобула загально середню освіту на час вступу до ліцею та на час розгляду справи в суді, а тому, на переконання колегії суддів апеляційного суду, він не наділений пільгами, передбаченими нормами ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Апеляційний суд визнав позов безпідставним та відмовив у його задоволенні.

З такими висновками апеляційного суду повністю погодитися не можна.

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Твердження суду апеляційної інстанції щодо відсутності у ОСОБА_6 загальної середньої освіти є передчасним, оскільки ст. 4 Закону України «Про загальну середню освіту» передбачено, що систему загальної середньої освіти становлять: загальноосвітні навчальні заклади всіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, навчально-виробничі комбінати, позашкільні заклади, науково-методичні установи та органи управління системою загальної середньої освіти, а також професійно-технічні та вищі навчальні заклади I-II рівнів акредитації, що надають повну загальну середню освіту.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про загальну середню освіту» визначено, що відповідно до освітнього рівня, який забезпечується загальноосвітнім навчальним закладом (I ступінь - початкова школа, що забезпечує початкову загальну освіту, II ступінь - основна школа, що забезпечує базову загальну середню освіту, III ступінь - старша школа, що забезпечує повну загальну середню освіту, як правило, з профільним спрямуванням навчання), та особливостей учнівського контингенту існують різні типи загальноосвітніх навчальних закладів. Школи кожного з трьох ступенів можуть функціонувати разом або самостійно.

Таким чином, поняття загальної середньої освіти включає в себе як базову загальну середню освіту так і повну загальну середню освіту, а пільги, передбачені ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» розповсюджуються на осіб, які отримали загальну середню освіту без зазначення її рівня.

Пунктом 1 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1240 від 05 серпня 1998 року передбачено, що професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров'я.

З правил прийому до Державного професійно-технічного навчального закладу «Першотравенський гірничий ліцей» на 2013-2014 навчальний рік (п. п. 3, 4) вбачається, що для вступу на навчання необхідно подати вступникам документ про освіту і прийом на навчання визначається в тому числі з урахуванням середнього бала свідоцтва про базову загальну середню освіту чи атестата про повну загальну середню освіту, тобто неможливо вступити на навчання до відповідача не маючи загальної середньої освіти.

Апеляційним судом не виконано належним чином вимоги ст. 303 ЦПК України, не застосовано до спірних правовідносин положення ст. ст. 4, 9 Закону України «Про загальну середню освіту», та помилково трактовано норми ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а відтак, невірно вирішено даний спір.

У зв'язку з наведеним, вважати, що апеляційним судом належним чином перевірено законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та ухвалено оскаржуване в касаційному порядку рішення з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України, не можна.

З підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до апеляційного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.М. Колодійчук
Судді:В.С. Висоцька О.В. Кафідова О.В. Умнова І.М. Фаловська