Справа № 333/7379/15-ц
Пр. № 2/333/197/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2016 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Шевченко І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш» про стягнення надбавки, премії, середнього заробітку за час затримки та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 01.12.2014 р. він був прийнятий на посаду заступника директора з комерційноїдіяльності ПАТ НВАТ ВНДІкошіресормаш за строковимтрудовим договором на період з 01.12.2014 р. по 10.03.2015 р.

11.03.2015 р. строк дії зазначеного трудового договору був подовжений на невизначений термін.

01.07. 2015 р. позивач був звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з переїздом на нове місце проживання, за ст. 38 КЗпП України.

Зазначені обставини підтверджуються записами у трудовій книжці позивача.

В порушення ст.ст. 47,116 КЗпП України, Відповідач при звільненні позивача повного розрахунку з ним не провів, про нараховані суми, належні позивачу при звільненні, письмово не повідомив

Так, відповідно до умов укладеного між сторонами трудового договору, Відповідач зобов'язувався щомісячно сплачувати позивачу надбавку до заробітної плати у розмірі10 000 грн.

Відповідач, з порушення укладеного трудового договору, при звільнені позивача не сплатив йому нараховану та несплачену надбавку до заробітної за період січень березень2015 р. у розмірі 8 000, 00 грн.

Також, при звільненні позивачу не була виплачена премія у розмірі 0,05% віл фактичної ціни реалізації продукції по укладеним співробітниками управління з продажу готової продукції договорам поставки (купівлі-продажу) при надходженні грошових коштів на розрахунковийрахунок підприємства за березень 2015 р. у розмірі 9500 грн. та премія у розмірі 1% від валового маржинального прибутку підприємства, отриманого за реалізацію готової продукції за січень, лютий, березень 2015 р. у розмірі 118 630 грн., що підтверджується службовою запискою начальника управління продажу готової продукції ОСОБА_2 та банківською випискою за картковим рахунком, на який перераховувалася заробітна плата.

Як вбачається з зазначеної службової записки, начальник управління продажу готової продукції просить узгодити маржинальний прибуток, зокрема за напрямком «Продукція та послуги ВНДІ», у розмірі 12 676 тис. грн.

Відповідно до резолюції Завідуючого ПЕВ ОСОБА_3 маржинальний прибуток за напрямком Продукція та послуги ВНДІ узгоджений у розмірі 11 863 тис. грн.

Відповідно до п. 2.9, Положення про мотивацію персоналу управління продажу готової продукції AT «НВАТ «ВНДІкомпресормаш», яке затверджене наказом Директора AT НВАТ «ВНДІкомпресормаш» № 277 від 29.12.2014 p., премія заступника директора з комерційної діяльності формується у розмірі 0,05% від фактичної ціни реалізації продукції по укладеним співробітниками управління з продажу готової продукції договорам поставки (купівлі-продажу) при надходженні грошових коштів па розрахунковий рахунок підприємства та премія у розмірі 1% від валового маржинального прибутку підприємства, отриманого за реалізацію готової продукції за звітний місяць.

1% від валового маржинального прибутку підприємства, отриманого за реалізацію готової продукції у першому кварталі 2015 р складає: 11 863 000,*00 грн. х 1% = 118 630, 00 грн.

Відповідач був зобовязаний в день звільнення виплатити на користь Позивача надбавку до заробітної за період січень - березень 2015 р.у розмірі 8000 грн., премію у розмірі 0.05% від фактичної ціни реалізації продукції по укладеним співробітниками управління з продажу готової продукції договорам поставки (купівлі-продажу) при надходженні грошових коштів fia розрахунковий рахунок підприємства за березень 2015 р. у розмірі 9500 грн. та премію у розмірі 1% від валового маржинального прибутку підприємства, отриманого за реалізацію готової продукції за січень, лютий, березень 2015 р. у розмірі 118 630 грн.

На час подання позову Відповідач свій обовязок не виконав.

За таких обставин середньоденна заробітна плата складає 730 грн. 11 коп. виходячи з розрахунку, наданим позивачем.

Кількість робочих днів затримки за період з 01.07.2015 р. по 30.09.2015 р. складають 65 днів (лист Міністерства соціальної політики України від 09.09.2014 р. № 10196/0/І4-14/13 Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік)

Середньомісячна заробітна плата за час затримки розрахунку становить 47 457 грн. 15 коп. (730,11 грн. х 65 днів).

Починаючи з січня 2015 р. Відповідач, в порушення діючого законодавства про працю, виплачував позивачу заробітну плату, надбавки та премії з порушенням встановлених строків та у не повному обсязі. Будь-які вимоги позивача до Директора підприємства про виплату заробітної плати, надбавки та премії у повному обсязі та в строки, передбачені законодавством та трудовим договором, ігнорувалися, а згодом переросли у конфлікт, в результаті якого Директор намагався примусити позивача написати заяву про звільнення за власним бажанням.

Конфлікт на роботи та нервовий стан, у якому перебував позивач спричинили конфлікти у сім'ї позивача, які згодом стали причиною його розлучення із дружиною. Вищевказане призвело позивача до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Спричинену йому моральну шкоду позивач оцінюю у 48 000 гри.

Таким чином, зазначає позивач у позові, Відповідач зобов'язаний сплатити на його користь надбавку до заробітної за період січень - березень 2015 р. у розмірі 8000, 00 гри., премію у розмірі 0,05% від фактичної ціни реалізації продукції по укладеним співробітниками управління з продажу готової продукції договорам поставки (купівлі-продажу) при надходженні грошових коштів на розрахунковий рахунок підприємства за березень 2015 р. у розмірі 9500,00 грн. та премію у розмірі 1% віл валового маржинального прибутку підприємства, отриманого за реалізацію готової продукції за січень, лютий, березень 2015 р. у розмірі 118630,00 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 47457,15 грн., моральну шкоду у розмірі 48000,00 гри.

Позивач просив суд стягнути з ПАТ «НВАГ «ВНДІкомпресормаш» на його користь надбавку до заробітної за період січень - березень 2015 р. у розмірі 8000 грн.; премію у розмірі 0,05% від фактичної ціни реалізації продукції по укладеним співробітниками управління з продажу готової продукції договорам поставки (купівлі-продажу) при надходженні грошових коштів на розрахунковий рахунок підприємства за березень 2015 р. у розмірі 9500 грн. та премію у розмірі 1% від валового маржинального прибутку підприємства, отриманого за реалізацію готової продукції за січень, лютий, березень 2015 р. у розмірі 118630 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 47 457 грн. 15 коп., моральну шкоду у розмірі 48 000 грн., а разом 231587 грн. 15 грн. та судові витрати.

Під час судового розгляду справи позивач неодноразово уточнював позовні вимоги, звертаючись до суду із заявами про збільшення (за період з 01.07.2015р по 14.03.2016р.) або зменшення позовних вимог. Так, приймаючи до уваги довідку відповідача про розмір маржинального прибутку відповідача, отриманий від реалізації готової продукції за період з 01.01.2015р. по 31.03.2015р., загальний розмір якого за зазначений період складає 9333000,00 грн., 1% від валового мержинального прибутку підприємства, отриманого за реалізацію готової продукції у першому кварталі 2015р. складає 93 330,00 грн., заявою від 24.05.2016р. позивач зменшив позовні вимоги та остаточно просив суд стягнути з відповідача на його користь надбавку за високі досягнення в праці за період грудень 2014 р. - червень 2015 р. у розмірі 82 085, 03 грн., премію у розмірі 0,05% від фактичної ціни реалізації продукції по укладеним співробітниками управління з продажу готової продукції договорам поставки (купівлі-продажу) при надходженні грошових коштів на розрахунковий рахунок підприємства за період з січня 2015 р. по червень 2015 р. у розмірі 7885,60 грн. та премію у розмірі 1% від валового маржинального прибутку підприємства, отриманого за реалізацію готової продукції за період з січня 2015 р. по березень 2015 р. у розмірі 93 330, 00 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 209 407, 06 грн., моральну шкоду у розмірі 48 000, 00 грн., а разом 440707, 69 грн. та судові витрати.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, надали суду пояснення, викладені в позовній заяві, просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав повністю, посилаючись на протокол засідання наглядової ради ПАТ НВАТ «ВНДІкомпресормаш» від 29.12.2014р., Контракт з директором від 07.04.2014р., Додаток № 3 до Контракту з директором від 29.12.2014р., довідкою про обсяги реалізації готової продукції АТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш» за період з 01.01.2015р. по 30.03.2015р, та Наказ № 283 від 29.12.2014р. про відміну дії Положення про порядок встановлення та виплати надбавок за високі досягнення в праці, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог як безпідставних.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 94 КЗпП України та ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці, структура заробітної плати складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Зокрема, до останніх належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно п. З Методичних рекомендацій щодо організації матеріального стимулювання праці працівників підприємств і організацій, які рекомендовані наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29.01.2003 р. № 23, матеріальне стимулювання праці усіх працівників на підприємствах здійснюється за такими видами і напрямами:

-преміювання за основні результати виробничої, господарської, фінансово- економічної та науково-технічної діяльності;

-застосування доплат і надбавок до тарифних ставок і посадових окладів;

-системи матеріального стимулювання соціального характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Частиною 1 ст. 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом встановлено:

Наказом №196-к від 01.12.2014 року позивача ОСОБА_1 прийнято на посаду заступника директора з комерційної діяльності за строковим трудовим договором з 01.12.2014 р. по 10.03.2015 ро.

Відповідно до вказаного наказу та штатного розкладу Позивачу призначено оклад в розмірі 16 130,00 грн. та надбавку за високі досягнення в праці в розмірі 12 410,00 грн.

11.03.2015 р. строк дії зазначеного трудового договору був подовжений на невизначений термін.

Наказом № 153-к від 30.06.2015р. позивач був звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з переїздом на нове місце проживання, за ст. 38 КЗпП України.

Зазначені обставини підтверджуються записами у трудовій книжці позивача.

За змістом ст.2 Закону України «Про оплату праці» структуру заробітної плати, зокрема, складає основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців та додаткова заробітна плата, яка є винагородою за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає в себе доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Отже, виходячи із наведених норм Закону України «Про оплату праці» надбавка за високі досягнення в праці Позивача є додатковою заробітною платою.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок та доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування.

Так, відповідно до ст. 15 ЗУ «Про оплату праці», ст. 97 Кодексу законів про працю України встановлено, що форми і системи праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних та компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

На час прийняття на посаду Позивача на підприємстві Відповідача діяв колективний договір між адміністрацією та трудовим колективом АТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш» на 2011-2013 роки.

Відповідно до п.5.1 колективного договору оплата праці працівників підприємства перебуває в прямій залежності від результатів кожного працівника та колективу в цілому за умови виконання всіх основних техніко-економічних показників, освоєння і випуск конкурентоздатної, якісної продукції, її реалізації та одержуваного прибутку. На підприємстві діють форми та системи оплати праці згідно Положення про оплату праці.

Пунктом 14 Положення про оплату праці передбачено встановлення працівникам підприємства надбавки за високі досягнення в праці в розмірі до 50% посадового окладу.

Відповідно до п.5.4 колективного договору розмір і термін дії стимулюючих виплат залежать від результатів роботи працівника, а також від результатів фінансової діяльності підприємства і тому можуть бути зменшені або скасовані за узгодженням із профкомом.

Наказом від 29.12.2014 року № 283 з 01.01.2015 на підприємстві Відповідача відмінено дію Положення про порядок встановлення та виплати надбавок за високі досягнення в праці керівникам, спеціалістам та за професійну майстерність робітникам (копія наказу міститься в матеріалах справи).

Згідно наказу від 15.09.2014 №225 за узгодженням з профкомом з 01.01.2015 на підприємстві Відповідача введено Положення про матеріальне стимулювання (преміювання) персоналу.

Відповідно до п.1.1 Положення про матеріальне стимулювання (преміювання) персоналу впроваджується з метою підвищення зацікавленості співробітників в своєчасному і якісному виконанні свої службових та професійних обовязків, та визначає порядок преміювання працівників підприємства.

Згідно п.1.3 Положення про матеріальне стимулювання (преміювання) персоналу стимулювання персоналу підприємства здійснюється за рахунок власних коштів підприємства, отриманих за результатами господарської діяльності звітного періоду. Звітними періодами вважаються місяць, квартал, рік.

Для кожного працівника підприємства встановлюється плановий (очікуваний) розмір премії у відповідності до умов діючого на підприємстві колективного договору.

Таким чином, у відповідності до Положення про матеріальне стимулювання (преміювання) персоналу Відповідача, згідно штатного розкладу на 01.01.2015 Позивачу встановлено наступні умови оплати праці: посадовий оклад в розмірі 16 130,00 грн. та планова премія (виплачується згідно Положення не на постійній основі) в розмірі 12 410,00 грн.

Як вбачається з пояснень представника відповідача, виходячи із вищевикладеного, планову премію згідно Положення про матеріальне стимулювання (преміювання) персоналу запроваджено на підприємстві Відповідача з 01.01.2015 на підставі наказу №225 від 15.09.2014 замість надбавки за високі досягнення в праці без зменшення їх розміру.

Вказане відповідає нормам Положення про систему оплати праці, яке є додатком №3 до Колективного договору між адміністрацією та колективом АТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш» на 2015-2017 роки, відповідно до якого для кожного працівника підприємства встановлено базовий розмір премії.

Таким чином, положеннями Колективного договору між адміністрацією та колективом АТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш» на 2015-2017 роки не передбачено такої форми додаткової заробітної плати як надбавка, натомість передбачено встановлення планової премії.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає вимоги Позивача про сплату надбавки за високі досягнення в праці за період грудень 2014 - червень 2015 безпідставними, оскільки надбавка як вид додаткової заробітної плати Позивача нараховувалася та сплачувалася в грудні 2014 року, а з січня 2015 року змінена на планову премію.

З метою обгрунтування позиції по справі Позивачем в якості доказів надано копію таблиці з показниками плану/факту обсягів реалізації готової продукції та надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок підприємства за 1 квартал 2015 року.

Проте, суд вважає, що вказані копії документів не можуть бути прийняті судом до уваги як належні докази виконання Позивачем зазначених показників виходячи із наступного.

Відповідно до п.7.1 Статуту АТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш» органами управління товариством є загальні збори акціонерів, наглядова рада, директор, ревізійна комісія.

Згідно п.7.2.1 Статуту АТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш» вищим органом товариства є загальні збори. В період між проведенням загальних зборів товариства, органом, що здійснює захист прав акціонерів товариства, і в межах компетенції контролює та регулює діяльність директора товариство є наглядова рада (п.7.3.1 Статуту АТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш»).

На підставі викладеного, наглядовою радою АТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш» на засіданні від 29.12.2014 року затверджено план реалізації продукції на 2015 рік в розмірі 192 615, 67 тис. грн. із розрахунку по кварталам: І квартал 2015 року - 47 610,67 тис. грн., II квартал 2015 року - 47 905,00 тис. грн., III квартал 2015 року - 48 340,00 тис. грн., IV квартал 2015 року - 48 760,00 тис. грн., та план надходження грошових коштів АТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш» на 2015 рік в розмірі 192 618,22 тис. грн. із розрахунку по кварталам: І квартал 2015 року - 40 307,22 тис. грн., II квартал 2015 року - 49 400,00 тис. грн., III квартал 2015 року - 50 205,00 тис. грн., IV квартал 2015 року - 52 706,00 грн.

Відповідно до п.2.9 Положення про мотивацію персоналу управління продаж готової продукції виплата премії залежить від виконання наступних показників: виконання плану з реалізації продукції місяця та виконання плану з надходження грошових коштів. При виконанні планових показників менше ніж 70% премія за даним показником не нараховується.

Таким чином, виходячи із того, що предметом спору в даній справі є стягнення на користь Позивача комерційної премії за результатами роботи в І кварталі 2015 року, з урахуванням вимог встановлених Положенням про мотивацію персоналу управління продаж готової продукції, план з реалізації продукції за І квартал 2015 року в розмірі 47 610,67 тис. грн. та план з надходження грошових коштів за І квартал 2015 року в розмірі 40 307,22 тис. грн. мали бути виконані не менше ніж на 70%.

Однак, відповідно до довідки від 20.05.2016 обсяг реалізації готової продукції АТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш» за І квартал 2015 року склав 32 713,47 тис. грн., що становить 68,7% від затвердженого плану.

В той же час відповідно до довідки від 21.01.2016, копія якої міститься в матеріалах справи, обсяг надходження грошових коштів за І квартал 2015 року склав 23 090.6 тис. грн., що становить 57,2% від затвердженого плану.

Наказом № 283 від 29.12.2014р. з 01.01.2015р. відмінено дію Положення про порядок встановлення та виплати надбавок за високі досягнення в праці керівникам, спеціалістам та за високу професійну майстерність робочим АО «НВАТ «ВНДІкомпресормаш».

Вищезазначене підтверджується протоколом засідання наглядової ради ПАТ НВАТ «ВНДІкомпресормаш» від 29.12.2014р., Контрактом з директором від 07.04.2014р., Додатком № 3 до Контракту з директором від 29.12.2014р., довідкою про обсяги реалізації готової продукції АТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш» за період з 01.01.2015р. по 30.03.2015р, та Наказом № 283 від 29.12.2014р. про відміну дії Положення про порядок встановлення та виплати надбавок за високі досягнення в праці.

Таким чином, у першому кварталі 2015р. підприємством (відповідачем), в тому числі і позивачем, не виконано затверджених наглядовою радою АТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш» планових показників з реалізації готової продукції та надходження грошових коштів на 70%, а відтак, відповідно до п.2.9. Положення про мотивацію персоналу управління продаж готової продукції, премія за даними показниками не нараховувалась та не виплачувалась. Тобто, позовні вимоги щодо стягнення премії в розмірі 7 885,60 грн. є необгрунтованими.

Також суд приходить до висновку, що не зважаючи на твердження позивача, про те, що йому не відомо про заміну надбавки за високі досягнення в праці на планову премію, а також про внесення змін до Положення про мотивацію персоналу управління продаж готової продукції в частині нарахування премії від валового маржинального прибутку, позивач шість місяців продовжував роботу з зазначеними умовами оплати праці, отримував планові та комерційні премії, не оскаржував до суду відповідні накази та був звільнений 01.07.2015 року за власним бажанням, тобто погоджувався на продовження роботи з зазначеними умовами.

Щодо пояснень позивача про примушення його з боку керівництва підприємства подати заяву про звільнення за власним бажанням, на підставі якої його було звільнено за ст. 36 КЗпП України, позивач погодився з Наказом № 153-к від 30.06.2015р. за яким його було звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з переїздом на нове місце проживання, за ст. 38 КЗпП України, зазначений наказ позивачем оскаржений у встановленому законом порядку не був.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з ПАТ «Наукового-виробничого акціонерного товариства «ВНДІкомпресормаш» про стягнення 440 707грн. 69 коп. (надбавки, премії та середнього заробітку) та моральної шкоди не підлягають задоволенню як безпідставні.

Керуючись ст.ст.116,117 КЗпП України, ст.ст. 212-214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.І. Боровікова