Справа № 147/1287/16-ц
Провадження №2/147/632/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючий суддя: Костюк Г.М.,

секретар: Кучер І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тростянець в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Летківської сільської радиТростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Летківської сільскої ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік. Після його смерті відкрилась спадщина на належне останньому майно, зокрема житловий будинок з господарськими спорудами, що в АДРЕСА_1. ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом до майна померлого чоловіка. Вона здійснювала його поховання, фактично прийняла спадщину та звернулася в нотаріальну контору з відповідною заявою. Державним нотаріусом в оформленні спадкового майна їй було відмовлено у зв'язку з тим, що у свідоцтві про право власності на домоволодіння відсутній підпис та печатка Летківської сільської ради. Свідоцтво НОМЕР_3 про право власності на домоволодіння від 03.04.1989 року виписане на ім'я ОСОБА_3 Воно видавалося на підставі рішення Тростянецької районної ради №57 від 27.02.1986 року та на підставі рішення виконкому Летківської сільської ради від 20.03.1986 року №23. Проживаючи у шлюбі з позивачем, померлий ОСОБА_3 володів, розпоряджався і користувався спірним житловим будинком. ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги, просить визнати її власником спадкового майна, а саме житлового будинку по АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала, за обставин, викладених в позові, просила суд їх задовольнити (а.с. 27).

Представник відповідача Летківської сільської ради Тростянецького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позов визнав та просив справу розглянути без його участі (а.с. 25).

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що кожний із них скористався своїми процесуальними правами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 01.11.1987 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 17).

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 29.10.2016 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.16).

Спадкоємцем майна ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, є його дружина.

З дня смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спірний житловий будинок 1952 року побудови, з господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 який належав йому на підставі Свідоцтва НОМЕР_3 на права особистої власності на будинковолодіння.

За життя ОСОБА_3 заповіт на все своє належне майно не залишив.

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, здійснювала поховання чоловіка, користувалася і розпоряджалася спадковим майном.

Таким чином, спадкоємець після смерті ОСОБА_1, який успадкував спірний житловий будинок була ОСОБА_1, однак свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими спорудами, що в АДРЕСА_1, не отримала.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Спортивна, 3, в с. Летківка Тростянецького району позивачу ОСОБА_1 в Тростянецькій державній нотаріальній конторі відмовили, оскільки у наданому нею свідоцтві про право власності на домоволодіння відсутній підпис та печатка посадової особи, яка видавала свідоцтво (а.с.5)

Судом встановлено, що Свідоцтво НОМЕР_3 про право власності на домоволодіння від 03.04.1989 року виписане на ім'я ОСОБА_3 (а.с.13,14).

Згідно довідки № 527 від 15.07.2016 року, виданої в.о. начальника КП «Тульчинське МБТІ», станом на 31.12.2012 року головою колгоспного двору, що розташований за адресою АДРЕСА_1, являється ОСОБА_3 Свідоцтво про право власності № 335 видано виконкомом Летківської сільської ради народних депутатів від 03.04.1989 року на підставі рішення Тростянецької районної ради народних депутатів № 57 від 27.02.1986 року взамін рішення виконкому Летківської сільської ради народних депутатів від 20.03.1986 року №23. Зареєстровано в КП «Тульчинське МБТІ» 03.04.1989 року в книзі №2 р. № 333 (а.с. 6).

Даний факт підтверджується оглянутою в судовому засідання інвентаризаційною справою № 333 на вищевказаний житловий будинок.

Також, факт належності спадкодавцю ОСОБА_3 житлового будинку «А», загальною площею 39,8 кв.м., житловою площею 18,0 кв.м., допоміжною площею 21,8 кв.м., веранда - літера «а», сарай - літера «Б», прибудова - літера «б», літня кухня - літера «В», огорожа - «1-3», колодязь - «4», підтверджується технічним паспортом на дане будинковолодіння (а.с.9-15).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до вимог законодавства, був наділений правом власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право власності НОМЕР_3 від 03.04.1989 року та зареєстрованого в КП «Тульчинське МБТІ» 03.04.1989 року в книзі № 2. ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005року у справі «Смірнова проти України»).

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Встановленим судом фактичним обставинам відповідають спадкові правовідносини, що регулюються Книгою шостою Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та нородженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Таким чином, за викладених обставин, враховуючи, що станом на 03.04.1989 року ОСОБА_3 був власником житлового будинку АДРЕСА_1 позивач ОСОБА_1, являється спадкоємцем за законом до майна померлого чоловіка, прийняла спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, інші спадкоємці до майна померлого відсутні, що не порушує прав та інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що позивач має право на спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, а тому її вимоги про визнання за нею права власності на даний житловий будинок підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись 316, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1261, 1268, 1269 ЦК України ст.ст. 10, 11, 15, 60, 158 ч.2, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок «А» з господарськими спорудами, розташований в АДРЕСА_1, загальною площею 39,8 м.кв., житловою площею 18,0 м.кв., допоміжною площею 21,8 м.кв., що складається з веранди - «а», сараю - «Б», прибудови - «б», літньої кухні - «В», огорожі - «1-3», колодязю - «4», в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми під час проголошення судового рішення, в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя