пр. № 2/759/1542/16
05 травня 2016 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Ул'яновської О.В.,
секретаря Чернишук К.О.,
за участю: позивача ОСОБА_1,
представника третьої особи Гуценко О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: Святошинський районний відділ головного управління ДМС у м. Києві, Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та реєстрацію місця проживання дитини та місцем реєстрації матері,
У грудні 2015 позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, просить суд визнати місцем проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації та проживання його матері ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1; надати дозвіл Святошинському районному відділу ГУ ДМС у м. Києві на здійснення реєстрації місця проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем реєстрації його матері ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1 без згоди батька ОСОБА_3, посилаючись на ті підстави, що між сторонами був зареєстрований шлюб, який 19.08.2015 було розірвано, від цього шлюбу у сторін є неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 який проживає разом з позивачкою, батько дитини участі у вихованні не приймає, згоду на реєстрацію дитини за місцем проживання не надає.
У судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.
Відповідач у судові засідання не з'явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив (а.с. 19, 29, 30, 37).
Третя особа Святошинський РВ ГУ ДМС у м. Києві у судові засідання не з'явилася повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надіславши на адресу суду клопотання в якому просила розглядати справу без участі представника третьої особи (а.с. 31-33, 39-41).
Третя особа Служба у справах дітей Святошинської РДА у м. Києві у судовому засіданні проти позовної заяви не заперечувала.
Суд з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Святошинсьокго районного суду м. Києві від 19.08.2015 було розірвано (а.с. 7)
У даному шлюбі у сторін народилася дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за місцем реєстрації позивачки (а.с. 6, 9).
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Згідно довідки форми №3 від 23.11.2015 №292 за адресою: АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 які не заперечують стосовно реєстрації малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за вказаною адресою (а.с. 8, 45-52).
Позивачкою 21.11.2014 було подано заяву про реєстрацію місця проживання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 до Святошинського РВ ГУ ДМС України у м. Києві, однак їй було відмовлено, оскільки реєстрація дитини здійснюється за згодою батьків або в судовому порядку (а.с. 10, 11).
Як вбачається із довідки від 12.11.2014 про реєстрацію місця проживання/перебування особи ОСОБА_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12).
ОСОБА_1 згідно довідки про заробітну плату від 09.02.2016 працює у ТОВ «Богдана» на посаді менеджера з ключовими клієнтами та згідно характеристики у неї немає дисциплінарних зауважень, проявляє особисту ініціативу при вирішенні службових задач, відповідальна, трудолюбива (а.с.43, 44).
Згідно висновку Святошинської РДА у м. Києві від 24.02.2016 № 107-1005/40 про визначення проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено що дитина проживає разом із матір'ю за місцем її реєстрації, думку батька дитини заслухати не виявилося можливим, оскільки на засідання комісії він не з'явився, дитина бажає проживати разом з матір'ю та на сьогоднішній день хлопчик ніде не зареєстрований, а тому вирішено визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з позивачко (а.с.53, 54).
Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бети забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України.
Статтею 27 Конвенції передбачено, що дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Як встановлено при розгляді справи, після розірвання шлюбу сторони проживають окремо їх малолітня дитина проживає разом з позивачкою та ніде не зареєстрована, оскільки відсутня згода батька.
Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених вище.
Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 30, 57-61, 88, ч. 4 ст. 169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 224-228, 360-7 ЦПК України, Конституцією України, ст. 2,7, 160, 161 СК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: Святошинський районний відділ головного управління ДМС у м. Києві, Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини тат реєстрацію місця проживання дитини та місцем реєстрації матері задовольнити.
Визначити місцем проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації та проживання його матері ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1.
Надати дозвіл Святошинському районному відділу ГУ ДМС у м. Києві на здійснення реєстрації місця проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем реєстрації його матері ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1 без згоди батька ОСОБА_3.
Стягнути з ОСОБА_3 документально понесені судові витрати на користь ОСОБА_1 у розмірі 487 грн. 20 коп.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
СУДДЯ: