У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Гвоздика П.О., МартинюкаВ.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» про стягнення страхового відшкодування, пені, моральної шкоди; за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» до ОСОБА_4 про визнання договору недійсним, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 14 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що 18 червня 2014 року його транспортний засіб марки «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Протасів Яр у м. Києві згорів, внаслідок чого йому завдано майнової шкоди.

Цивільно-правова відповідальність позивача застрахована на підставі договору страхування від 11 квітня 2014 року № 330588556.15, укладеного між ним та Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» (далі - ПАТ «АСК «Інго Україна»).

Про настання страхової події ОСОБА_4 було заявлено до Солом'янського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у м. Києві (далі - Солом'янське РУ ГУ МВС України у м. Києві), а також повідомлено відповідача.

12 серпня 2014 року він повторно подав заяву про виплату страхового відшкодування.

21 серпня 2014 року від страхової компанії надійшла відповідь про відмову у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі, оскільки позивачем свідомо було подано недостовірні відомості про предмет договору страхування, а саме про вартість автомобіля.

Просив стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 583 860 грн 51 коп., пеню у розмірі 58 386 грн 05 коп. та 63 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

У вересні 2015 року ПАТ «АСК «Інго Україна» звернулося до суду з зустрічним позовом, у якому просило визнати недійсним договір № 330588556.14 добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків від 11 квітня 2014 року, посилаючись на те, що ОСОБА_4 було введено страховика в оману шляхом надання недостовірної інформації про вартість застрахованого майна, що призвело до безпідставного завищення страхової суми.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 14 січня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «АСК «Інго Україна» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 583 860 грн 51 коп. та пеню у розмірі 58 386 грн 05 коп. У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні зустрічного позову ПАТ АСК «Інго Україна» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «АСК «Інго Україна», посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_4 у позові.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 11 квітня 2014 року між ПАТ АСК «Інго Україна» та ОСОБА_4 укладений договір № 330588556.14 добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_1. Згідно з договором дійсна вартість транспортного засобу встановлена у розмірі 630 тис. грн, страхова сума - 630 тис. грн (а. с. 10−15).

18 червня 2014 року в автомобілі марки «Lexus GS 350», державний номерний знак НОМЕР_2», по вул. Протасів Яр, 2-д у м. Києві сталася пожежа, внаслідок якої вогнем було знищено розташований поруч автомобіль «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується довідкою Солом'янського районного управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій України у м. Києві від 01 липня 2014 року № 21/1815 (а. с. 17), актом про пожежу від 18 червня 2014 року (а. с. 18, 19), довідкою Солом'янського РУ ГУ МВС України у м. Києві від 26 червня 2014 року (а. с. 20), витягом з кримінального провадження (а. с. 21).

18 червня 2014 року ОСОБА_5 повідомив ПАТ АСК «Інго Україна» про настання страхового випадку, а 12 серпня 2014 року − звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування (а. с. 22).

Листом від 21 серпня 2014 року № 3497 ПАТ АСК «Інго Україна» відмовив ОСОБА_4 у виплаті страхового відшкодування, у зв'язку з тим, що відповідно до заяви на страхування від 11 квітня 2014 року, поданої позивачем страховику, дійсна вартість автомобіля заявлена у розмірі 630 тис. грн, тоді як згідно з довідкою-рахунком № 416247 серії ВІА від 04 квітня 2014 року, автомобіль придбано позивачем за 127 600 грн (а. с. 23, 24).

Відповідно до п. 3 ст. 26 Закону України «Про страхування» підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку.

Відповідно до звіту № 3299 про визначення ринкової вартості автомобіля від 12 травня 2014 року, ринкова вартість автомобіля марки «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_1 становить 730 821 грн 57 коп. (а. с. 27−34).

Із заяви на страхування транспортного засобу від 11 квітня 2014 року, виготовленої на бланку ПАТ СК «Інго Україна» із застосуванням комп'ютерної техніки, вбачається, що дійсна вартість транспортного засобу марки «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_1 зазначена представником ПАТ АСК «Інго Україна» у розмірі 630 тис. грн, заява підписана представником страховика та страхувальником ОСОБА_4 ( а. с. 16, 117).

Згідно з п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Міністерством юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, ринкова вартість колісного транспортного засобу (далі - КТЗ) (його складників) - це вартість, за яку можливе відчуження КТЗ (його складників) на ринку подібного КТЗ (його складників) на дату оцінки за договором, укладеним між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо без примусу. Поняття дійсної вартості, що вживається у судовій практиці, за своїм змістом і числовим значенням рівнозначне поняттю ринкової вартості.

Згідно з п. п. 3, 33 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 дійсна вартість майна для цілей страхування - це вартість відтворення (вартість заміщення) або ринкова вартість майна, визначені відповідно до умов договору страхування.

Імовірний розмір страхової суми визначається на основі результатів аналізу умов договору страхування в цілому, для окремого страхового випадку, групи страхових випадків, а також врахування особливостей фізичного стану майна, його поточного використання, впливу зовнішніх факторів на формування ринкової вартості майна тощо.

Таким чином, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що відповідно до договору страхування сторони погодили, що дійсна вартість транспортного засобу становила 630 тис. грн, про що свідчать підписи сторін.

Крім того, пунктом 8.3.1 договору страхування передбачено, що страховик мав право перевіряти інформацію, надану страхувальником. Згідно з п. 8.3.3 страховик мав право вимагати надати для огляду транспортний засіб при укладанні договору страхування для визначення його дійсності, що було можливо, якби страхова компанія діяла обачливо, розсудливо і відповідально. Доказів того, що ОСОБА_5 ввів страхову компанію в оману матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 10.2.4 договору страхування при повній загибелі (конструктивній чи фактичній) страхове відшкодування сплачується у межах страхової суми з вирахуванням франшизи та дійсної ринкової вартості залишків пошкодженого транспортного засобу.

Суди правильно визначили розмір страхового страхування у розмірі 583 860 грн 51 коп.: 630 тис. грн (визначена сторонами вартість автомобіля) − 3150 грн (визначена договором франшиза − 0,5%) − 42 989 грн 49 коп. (вартість утилізації автомобіля згідно зі звітом від 14 вересня 2015 року № 4159-ост). Оскільки пеня за період прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України становить суму більшу, ніж 10 % від суми страхового відшкодування, пеня у даному випадку склала 58 386 грн 05 коп., що становить 10 % від суми боргу.

Суди обґрунтовано задовольнили позов ОСОБА_5 частково і відмовили у зустрічному позові ПАТ АСК «Інго Україна». Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 14 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Гвоздик П.О., МартинюкВ.І.