АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/2665/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1594/16Головуючий у 1-й інстанції Січиокно Т.О. Доповідач ап. інст. Буленко О. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді:Буленка О.О.,

Суддів: Дорош А.І., Одринської Т.В.

При секретарі: Ачкасовій О.Н.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17 березня 2016 року

по справі за ,позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк

" Приватбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 15.06.2005 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №PLLAGB08000041, згідно якого останній отримав кредитні кошти у вигляді поновлюваної кредитної лінії у розмірі 257 800,00 доларів США на строк по 15.06.2009 року включно на наступні цілі : 250 000,00 доларів США на придбання об'єкта нежитлового приміщення та 7800,00 доларів США на оплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,92 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до додаткових угод до вказаного договору позичальникові продовжено термін дії кредиту на строк по 11 грудня 2013 року у вигляді непоновлюваної лінії у розмірі 450 000,00 доларів США, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 14,52 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 31 березня 2006 року уклали договір, згідно якого відповідач надав в іпотеку майнові права на незакінчений будівництвом нежитловий будинок для розміщення кафе-бару з літнім майданчиком, який знаходиться у стані проектування та реконструкції згідно рішення виконкому Полтавської міської ради № 256 від 28.09.2005 року, та земельну ділянку площею 1232 кв.м., на якій розташований вказаний об'єкт, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1.

У зв'язку з тим, що кредитні зобов'язання відповідачами належним чином не виконувалися, станом на 25.09.2014 року, виникла заборгованість в розмірі 612437,08 доларів США зв'язку з цим, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2за кредитним договором № PLLAGB08000041 від 15.06.2005 року, в межах суми заборгованості в розмірі 612437,08 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на громадську будівлю (магазин непродовольчих товарів) та земельну ділянку площею 1232 кв.м., на якій розташований вказаний об'єкт, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені Відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Вирішити питання судових витрат.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 17 березня 2016 року Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3про звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором PLLAGB08000041 від 15.06.2005, в розмірі 612 437,08 доларів США, звернуто стягнення на громадську будівлю (магазин непродовольчих товарів) та земельну ділянку площею 1232 кв.м. на якій розташований вказаний об'єкт, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 - предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № б/н від 31.03.2006 р.) ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КБ «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням від імені ОСОБА_2, ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Стягнуто із ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» сплачений судовий збір в розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. з кожного.

З вказаним рішенням не погодився ОСОБА_2та оскаржив його в апеляційному порядку.В обґрунтування своєї апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги, що не було проведено об'єктивної оцінки іпотеки, оскільки суд посилався на висновки експертизи від 30.06.2015 року, тобто строк дії оцінки сплив. Також вказував, на відсутність у матеріалах справи доказів передачі кредитних коштів боржнику. Крім того, останній посилався, що судом допущене одночасне звернення стягнення на предмет іпотеки при наявності рішення суду про стягнення заборгованості. Також, у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що судом не досліджено загальний розмір заборгованості, та не врахував платежі по сплаті кредиту, після винесення рішення про стягнення заборгованості.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про день та час слухання справи були належним чином повідомлені.

Від відповідачів у справі надійшла заява з проханням відкласти розгляд справи, підставою для відкладання вказали участь їх представника ОСОБА_4 в судовому засіданні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ, проте клопотання не містить підтверджуючих документів.

Розглянувши вказану заяву, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, оскільки зайнятість представника відповідачів в іншому судовому засіданні не перешкоджає явці відповідачів в судове засідання для захисту їх інтересів.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування судом матеріального або процесуального права.

Матеріалами справи підтверджуються наступні обставини.

Ввідповідно до укладеного договору № PLLAGB08000041 від 15.06.2005 року ОСОБА_5 5.06.2005 року отримав кредитні кошти у вигляді поновлюваної кредитної лінії у розмірі 257 800,00 доларів США на наступні цілі : 250 000,00 доларів США на придбання об'єкта нежитлового приміщення та 7800,00 доларів США на оплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,92 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк по 15.06.2009 року включно (а.с.23-25).

Сторони неодноразово змінювали умови кредитного договору шляхом укладання додаткових угод.

31 березня 2006 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 уклали договір іпотеки, згідно якого останній надав в іпотеку майнові права на незакінчений будівництвом нежитловий будинок для розміщення кафе-бару з літнім майданчиком, який знаходиться у стані проектування та реконструкції згідно рішення виконкому Полтавської міської ради № и256 від 28.09.2005 року, та земельну ділянку площею 1232 кв.м. на якій розташований вказаний об'єкт, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.31-34).

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 15.06.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полєжаєвою Е.П. ОСОБА_2 було придбано незакінчений будівництвом нежитловий будинок 62 % готовності та приватизовану земельну ділянку, розміром 1232 кв.м., для розміщення кафе - бару з літнім майданчиком, що знаходиться : АДРЕСА_1 (а.с.39-40).

У відповідності до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 05.12.2014 змінено відомості про об'єкт нерухомого майна за адресою : АДРЕСА_1, а саме: з незакінчений будівництвом нежитловий будинок для розміщення кафе-бару з літнім майданчиком, який знаходиться у стані проектування та реконструкції на Громадська будівля (магазин непродовольчих товарів).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень Індексний № 30529582 від 05.12.2014 року змінено відомості про об'єкт нерухомого майна за адресою : АДРЕСА_1, а саме : з незакінчений будівництвом нежитловий будинок для розміщення кафе-бару з літнім майданчиком, який знаходиться у стані проектування та реконструкції на Громадська будівля (магазин непродовольчих товарів).

Відповідно до технічного паспорту на об'єкт нерухомого майна, виготовленого 29.10.2014 року змінено відомості про об'єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, а саме: з незакінчений будівництвом нежитловий будинок для розміщення кафе-бару з літнім майданчиком, який знаходиться у стані проектування та реконструкції на Громадська будівля (магазин непродовольчих товарів). / а.с. 208-217/

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач , станом на 25.09.2014 року, має заборгованість за кредитним договором № PLLAGB08000041 - 612437,08 доларів США, яка складається з наступного:

- 419925,88 доларів США - заборгованість за кредитом;

- 150114,18 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 42397,02 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с.10-21).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що ОСОБА_2 не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, що є підставою для задоволення вимог Банку за рахунок іпотечного майна.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України встановлює обов'язковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 7 ЗУ «Про іпотеку» визначає, що іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність звернення стягнення на іпотечне майно.

В свою чергу, відповідач в апеляційній скарзі як на підставу для скасування рішення місцевого суду посилається, що судом не взято до уваги, що на момент укладення спірного договору іпотеки, не існувало такого предмету іпотеки, як майнові права на об'єкт незавершеного будівництва, а тому вказаний договір іпотеки є недійсним.

Однак, колегія суддів не знаходить підстав для врахування вищевказаних вимог апелянта, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 583 ЦК України заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави.

За змістом ст. 1, 5 Закону України «Про іпотеку» у редакції, яка була чинною на час укладення Договору іпотеки, предметом іпотеки могли бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Відповідно до Правової позиції ВСУ, викладеної у справі № 6-168 цс/12, предметом іпотеки також міг бути об'єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець міг документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому.

Як вбачається з умов спірного договору іпотеки, ОСОБА_2 передав Банку в іпотеку майнові права на незакінчений будівництвом нежитловий будинок для розміщення кафе-бару з літнім майданчиком, який знаходиться у стані проектування та реконструкції згідно рішення виконкому Полтавської міської ради № и256 від 28.09.2005 року, та земельну ділянку площею 1232 кв.м. на якій розташований вказаний об'єкт, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1.

Крім того, в договорі зазначено, що майнові права на предмет іпотеки належать іпотекодавцю на підставі договору купівлі - продажу від 15.06.2005 року.

Також зазначено, що після завершення будівництва майно буде зареєстровано у встановленому законом порядку як окремий виділений в натурі об'єкт права власності та залишиться предметом іпотеки./ а.с.31/

Враховуючи викладене, а також те, що в судовому порядку спірний договір Іпотеки не було визнано недійсним, тому колегія суддів вважає твердження ОСОБА_2 про недійсність іпотечного договору недійсним безпідставними.

Не знаходить колегія суддів підстав для задоволення вимог апеляційної скарги в частині посилання ОСОБА_2 на порушення його прав шляхом подвійного стягнення за одним кредитним договором, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 17 лютого 2015 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» суму боргу за кредитним договором № РLLАGВ08000041 в розмірі 612437,08 дол. США, що за курсом 12,9505 відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.09.2014 року становить 7931366,40 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.

Отже, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно.

Також, на думку колегії суддів, не знаходять свого підтвердження твердження відповідача, що судом першої інстанції не перевірено факт внесення ним коштів в рахунок погашення заборгованості після постановлення рішення про стягнення з нього заборгованості, виходячи з наступного.

Згідно повідомлень ВПВР УДВС ГТУ юстиції у Полтавській 09 червня 2015 року на депозитний рахунок у зведеному виконавчому проваджені від боржника ОСОБА_2 надійшли кошти у сумі 1 000 грн / а.с. 188/.

У матеріалах справи наявна завірена копія квитанції, згідно яких ОСОБА_2 вносив готівку у рахунок погашення заборгованості за кредитом

19 грудня 2014 року - 981,18 долар США,

20 лютого 2015 року - 472 долари США,

13 березня 2015 року - 500 доларів США,

28 квітня 2015 року - 500 доларів США,

28 травня 2015 року - 500 доларів США,

30 червня 2015 року - 542 долари США,

31 серпня 2015 року - 500 доларів США,

24 вересня 2015 року - 500 доларів США,

21 жовтня 2015 року - 500 доларів США,

23 листопада 2015 року - 449,82 долари США.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справ, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В свою чергу, як вбачається з рішення Апеляційного суду Полтавської області від 30 березня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки, даним рішенням було встановлено, що вказані відповідачем платежі були спрямовані на погашення заборгованості за кредитним договором № PLLAGA00000096 , який не є предметом розгляду у даній справі.

Також, у вказаних квитанціях не вказано по якому саме кредитному договору вносилися вказані платежі

Згідно довідки Банку у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № №PLLAGB08000041 від 15.06.2005 року за період з 25.09.2014 року до 25.11.2015 року було внесено 667, 83 долари США / а.с. 194/.

Проте, оскільки після винесення рішення про стягнення з ОСОБА_2заборгованості , зобов'язання останнього не припинились, т о спрямування даних коштів було скеровано на погашення поточних штрафних санкцій.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором та її складові, які встановлені рішенням цього ж суду від 17 лютого 2015 року, не змінилися у бік зменшення.

В свою чергу, відповідно до ст.39 ЗУ «Про іпотеку» в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються:

загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;

заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону;

пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;

початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

При цьому у розумінні норми ст.39 ЗУ «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою ст.38 цього Закону, згідно якої ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Зазначена правова позиція сформульована у постанові ВСУ №6-61цс15 від 27 травня 2015 року.

Суд першої інстанції на наведене уваги не звернув та у резолютивній частині рішення не початкову ціну предмета іпотеки для його реалізації, а тому рішення суду підлягає зміні у вказаній частині.

Згідно висновку №496/497 судово-оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи від 30.06.2015 року ринкова вартість нежитлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на момент проведення експертного дослідження складає 14304770 грн. Ринкова вартість земельної ділянки, площею 1232 кв.м.. на якій знаходиться нежитловий будинок за вказаною адресою складає 419840 грн.(а.с.121-152).

З урахуванням встановленого колегія суддів приходить до висновку про необхідність змінити рішення суду першої інстанції, а саме змінити резолютивну частину рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - частково задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17 березня 2016 року - змінити.

Викласти абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором PLLAGB08000041 від 15.06.2005, в розмірі 612 437,08 доларів США,що за курсом 12,9505 відповідно до службового розпорядження НБУ від 25 вересня 2014 року становить 7 931 366, 40 грн. звернути стягнення на громадську будівлю (магазин непродовольчих товарів) та земельну ділянку площею 1232 кв.м. на якій розташований вказаний об'єкт, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 - предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № б/н від 31.03.2006 р.) шляхом укладання ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КБ «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) від імені від імені ОСОБА_2, ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, з початковою ціною продажу нежитлової будівлі - 14304770 грн. та земельної ділянки, площею 1232 кв.м.. на якій знаходиться нежитловий будинок -419840 грн

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : ______________ О.О. Буленко

Судді: _____________ А.І.Дорош _____________ Т.В.Одринська