Справа № 740/2765/16-ц
Провадження № 2/740/924/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1,

при секретарі Філоненко О.В.,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

представник третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та ОСОБА_6, законним представником якої є ОСОБА_3, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Ніжинської міської ради, про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування квартирою №3 в будинку № 8 по вулиці Генерала Корчагіна, в м. Ніжині Чернігівської області з тих підстав, що останні понад рік без поважних причин в зазначеному житлі не проживають.

В позові зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1. З 2004 по 2015 роки позивач перебував у шлюбі з ОСОБА_3, від шлюбу у них є спільні діти, всі вони за його згодою як власника були зареєстровані в належному позивачу житлі. Після розірвання шлюбу відповідач з дітьми виїхала з квартири, але залишилась зареєстрованою в ній. Після укладення шлюбу вдруге, вона народила дочку ОСОБА_6, яку також зареєструвала в квартирі, власником якої є позивач. На даний час ОСОБА_3 з сімєю проживає в м. Ічня. Реєстрація відповідачів у квартирі позивача перешкоджає йому вільно розпоряджатися, володіти своєю власність, вимагає додаткових матеріальних витрат по сплаті комунальних послуг, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб. Їх спільні діти ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 залишаються бути зареєстрованими в його житлі і визнавати їх втратившими правом користування житлом він не бажає. Просив визнати ОСОБА_3 та її малолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 законним представником якої є ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою №3 в будинку № 8 по вулиці Генерала Корчагіна в м. Ніжині Чернігівської області.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2, він дійсно перебував у шлюбі з відповідачкою до 24 лютого 2015 року, яка за власної ініціативи залишила місце свого проживання, забравши спільних дітей переїхала жити до м. Ічня, де вийшла заміж і народила дитину, яку без згоди власника позивача по справі, зареєструвала в спірній квартирі. Добровільно відповідач не змінює місце своєї реєстрації. ОСОБА_5 звертався до Ніжинського міського відділу управління ДМС з вимогою зняти ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з реєстрації, але йому було відмовлено. Враховуючи, що реєстрація відповідачів в належній позивачу квартирі порушує його права як власника, просив суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, яка діє у власних інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_6, в судовому засіданні вимоги позову заперечила пояснивши, що реєстрація в належному позивачу житлі, необхідна їй для отримання допомоги на дитину, так як відсутність реєстрації унеможливить отримання нею вказаної допомоги. Визнала, що з січня 2015 року, тобто більше року разом з малолітньою донькою ОСОБА_6, за місцем реєстрації не проживає, так як має іншу сімю та чоловіка, який є батьком її дитини ОСОБА_6.

Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Ніжинської міської ради ОСОБА_4 в судовому засіданні при вирішенні позову послалась на розсуд суду.

Заслухавши представника позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Свідоцтвом про право власності на житло від 04.10.1995 року підтверджується, що власником 1/4 квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_5 (а.с. 7).

Договором дарування частки квартири ВВС № 313659 від 31 травня 2005 року підтверджується факт передачі 3/4 часток квартири АДРЕСА_3 у власність позивачу (а.с. 8).

Отже позивачу вцілому на праві власності належить квартира АДРЕСА_3.

З рішення Ніжинського міськрайонного суду вбачається, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 розірвано 24 лютого 2015 року (а.с. 10).

Наданий на запит суду актовий запис про шлюб №102 від 15 вересня 2015 року, підтверджує факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в м. Ічня (а.с.27).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз вказаних норм цивільного законодавства України дає підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст. 71,72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника.

Квартира АДРЕСА_4 є майном (житлом) позивача, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності в житлі понад один рік без поважних причин, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідачі не є членами сімї власника житла в силу ст. 64 Житлового кодексу України, дані про укладення з ними договору найму квартири також відсутні.

Норма закону яка б регулювала порядок визнання особи, яка не є членом сімї власника (чи наймачем), такою, що втратила право користування жилим приміщенням в діючому законодавстві, зокрема, ЖК України та ЦК України не передбачена, з огляду на це, слід застосувати аналогію закону, зокрема, ст.405 ЦК України.

В позові ОСОБА_5 стверджував, що ОСОБА_3 з часу розірвання шлюбу 24 лютого 2015 року, а її дочка ОСОБА_6 з народження не проживають в квартирі, власником якої є позивач. В судовому засіданні представник позивача стверджував що відповідач зареєструвала народжену в іншому шлюбі дитину без його на те згоди.

На підтвердження даних тверджень ОСОБА_5 надав суду акт виданий КП «СЕЗ» 24 червня 2016 року, про те що в спірній квартирі зареєстровані, але фактично не проживають ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с. 13).

Крім того, факт не проживання в квартирі більше року не заперечувала і сама позивачка, пояснивши, що вона разом з донькою в квартирі зареєстрована формально, і така реєстрація потрібна їй лише для отримання соціальних виплат на дитину, так як вона не має можливості в даний час зареєструватися за місцем проживання чоловіка з яким зареєструвала шлюб.

На думку суду позивач довів той факт, що відповідачі понад один рік не проживають за місцем реєстрації, тому ОСОБА_3 та ОСОБА_6 слід визнати такими, що втратили право користування квартирою № 3 в будинку № 8 по вул. Г. Корчагіна в м. Ніжині.

Керуючись ст. 391, 405 ЦК України, ст. ст.212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 такою, що втратила право користування квартирою № 3 в будинку № 8 по вул. Генерала Корчагіна в м. Ніжині Чернігівської області.

Визнати ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування квартирою № 3 в будинку № 8 по вул. Генерала Корчагіна в м. Ніжині Чернігівської області.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Г. Пантелієнко

Повний текст рішення виготовлено 12.12.2016 року