Справа № 138/2892/15-ц
Провадження №:2/138/43/16
РІШЕННЯ

Іменем України

19 лютого 2016 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Цибульського О.Є.,

з участю: секретаря Спічко А.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, мотивуючи його тим, що їй на праві приватної власності належить житлова квартира АДРЕСА_1. 03.09.2015 відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн., оскільки 18.08.2015 відповідачі, перебуваючи по АДРЕСА_1 Вінницької області, стукали у двері квартири позивача, в ході чого їх пошкодили, також було пошкоджено дверний замок та дверну ручку, вирвали телефонний дріт та інтернет кабель, чим порушили громадський порядок та спокій громадян. Своїми діями відповідачі завдали ОСОБА_1 матеріальних збитків в розмірі 6593 грн., з яких: інтернет кабель - 100 грн., замок дверний - 350 грн., дзвінок дверний - 200 грн., телефонний кабель - 33 грн., двері вхідні - 5910 грн.

Тому позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом та просить стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 6593 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги зменшили на 350 грн., а саме на вартість дверного замка. Просили зменшені позовні вимоги задовольнити.

Позивач пояснила в суді, що ОСОБА_4 - це рідний брат її чоловіка, а ОСОБА_3 - це його співмешканка. Вони проживають з нею в одному будинку та в одному під'їзді поверхом вище. 18.08.2015 року її чоловік біля 22 години пішов в магазин. Коли він повертався з магазину, його біля під'їзду зустрів його брат, відповідач по справі ОСОБА_4, між ними виникла суперечка щодо спадщини їхніх батьків, при цьому він не пускав його до під'їзду. Бачачи це з балкона, вона крикнула ОСОБА_4, щоб той не чіплявся до її чоловіка. На цьому вони розійшлися. Біля 23 години, вони лягли спати, потім почули, що в двері хтось стукає і вимагає відкрити їх. Через дверний глазок вони побачили відповідачів по справі, на їхнє прохання залишити їх в спокої, відповідачі не реагували. Тому вона вимушена була зателефонувати в міліцію, так як телефон знаходиться в вітальні, почувши про виклик міліції, відповідачі вирвали на площадці телефонний та інтернет кабель, побили дзвінок та глазок дверний, двері були пошкоджені так, що відновленню не підлягають. Міліцію вони викликали по мобільному телефону, яка приїхала на їх виклик та втихомирювала відповідачів. Це тривало майже усю ніч, свідками дій відповідачів було багато мешканців будинку.

Діями відповідачів, їй завдано матеріальної шкоди, вона вимушена була замінити двері, купляти телефонний кабель та для інтернет мовлення, купляти дзвінок, викликати спеціалістів для усунення пошкоджень.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні просили в задоволенні позовних вимог відмовити, з підстав зазначених в запереченнях на позовну заяву, так як їхніми діями ніякої шкоди позивачу не завдано.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що в серпні місяці 2015 року проводив ремонт в квартирі по сусідству позивача ОСОБА_1 по АДРЕСА_1. Біля 23 години вечора він почув крик з погрозами та стукіт в двері. Коли він відкрив двері на площадку то побачив, що чоловік з жінкою б'ють якимись предметами в сусідні двері з вимогою їх відкрити. Коли він спитав, що вони роблять, то вони сказали, щоб він зайшов назад в квартиру, бо достанеться і йому. Пізніше вони втихомирилися. Коли він йшов додому то побачив, що двері та дверний глазок були побиті, вирвані кабелі.

Заслухавши позивача, його представника, відповідачів, свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності, суд вважає, що зменшені позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав:

як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником житлової квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування квартири від 14.05.2014 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.5-7).

Згідно постанов Могилів-Подільського міськрайонного суду від 03 вересня 2015 року, ОСОБА_4, ОСОБА_3, визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено на них адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 51 грн. (а.с.9-10).

Викладене підтверджується також листом управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області Могилів-Подільського МВ № 10561 від 09.10.2015 (а.с.8).

Окрім того, з вказаних вище постанов вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебуваючи по АДРЕСА_1 Вінницької області стукали у двері квартири № 61, яка належить позивачу, та пошкодили дверну ручку, вирвали телефонний дріт та інтернет кабель, чим порушили громадський порядок та спокій громадян (а.с.9-10). Крім того, згідно пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 доданих до матеріалів справ про адміністративні правопорушення, оглянутих в судовому засіданні, дійсно було пошкоджено дверну ручку (замок), дверний глазок, та було пошкоджено самі двері, які підлягали ремонту.

На підставі ч.3 ст. 61 ЦК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Загальна сума матеріального збитку, якого зазнала позивач становить 6593 грн., що підтверджується товарними чеками (а.с.12).

В судовому засіданні відповідачі заперечували проти задоволення позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, наданих до суду. Зокрема, вказували, що судом не був доведений факт пошкодження ними дверей, телефонного та інтернет кабелів. Хоча ОСОБА_3, визнавала факт пошкодження нею телефонного кабелю в запереченні в розмірі 33 грн., але пізніше в поданій нею заяві до суду, позовні вимоги вона не визнала в повному об'ємі.

Однак, суд вважає, що твердження відповідачів безпідставні, оскільки факт вчинення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пошкоджень підтверджується показами свідка, а також фотографіями, доданими до матеріалів справи (а.с.31-32) та іншими матеріалами справи.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачений ним судовий збір за подання позову до суду в сумі 487,20 грн.

Керуючись ст. 23, 61, 1166 ЦК України, ст. 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Зменшені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, завдану їй матеріальну шкоду в розмірі 6 243 (шість тисяч двісті сорок три) гривні, а також сплачений позивачем судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: