Справа № 754/4756/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

07 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Петріщева І.В., розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про визнання незаконним нарахування заборгованості за спожиту електроенергію,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просить: 1) Визнати за нею, як за споживачем електричної енергії, право на вибір постачальника електричної енергії; 2) Припинити дії відповідача, які порушують її право на вибір постачальника електричної енергії; 3) Визнати незаконним нарахування відповідачем заборгованості за спожиту енергію.

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить заборонити працівникам Публічного акціонерного товариства "Київенерго" відключати її, як споживача, інваліда I групи від постачання електроенергії до закінчення розгляду справи по суті.

Перевіривши вищезазначену заяву про забезпечення позову й додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про повернення заяви, оскільки вона подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додається також документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову фізичною особою - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Судом встановлено, що до заяви не додається документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Судом встановлено, що у порушення вищевказаних вимог статті 151 ЦПК України, позивачем у заяві не зазначено: причини, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов; обґрунтування необхідності саме цього виду забезпечення позову, який належить застосувати; інші відомості, потрібні для забезпечення позову; яким чином невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Щодо інших відомостей, потрібних для забезпечення позову, наприклад, якщо заявник просить суд застосувати такий вид забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії, то в заяві необхідно зазначити, про які саме дії ідеться.

Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов'язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов'язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов'язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 153 ЦПК України суд, допускаючи забезпечення позову, може вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою, достатньою для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову, яка вноситься на депозитний рахунок суду. Розмір застави визначається судом з урахуванням обставин справи, але не повинен бути більшим за розмір ціни позову.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне повернути заяву про забезпечення позову заявнику, оскільки заяву подано без додержання зазначених вимог ст. 151 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Петріщева І.В.