Провадження № 2/161/854/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Сіньчук Л.О.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Веселівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4, про встановлення факту батьківства, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Веселівської сільської ради про встановлення факту батьківства.

Свій позов обґрунтовує тим, що їй відомо, що її мати ОСОБА_5 та батько ОСОБА_6 з 1959 року спільно проживали однією сімєю і вели спільне господарство в с. Веселе по вул. Зеленій, 31 Луцького району. Позивач вказує, що вона народилася 24.10.1962 року в с. Веселе Волинської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 02.07.1963 року за № 20 зроблений відповідний запис, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 252937 виданим 24.04.1972 року Луцьким районним ЗАГСом Волинської області.

Позивач вказує в позовній заяві, що з розповідей матері, ОСОБА_6 ще до її народження визнавав щодо неї батьківство.

13.08.1983 року після одруження позивач змінила прізвище з «Одражій» на «Філіпчук», що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕГ № 388134, виданим 27.10.1986 року Пожарківською сільською радою Рожищенського району Волинської області. Після розірвання шлюбу, 01.03.2002 року, прізвище залишилося «Філіпчук», що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ТП № 067461, виданим відділом РАГСу Богунського районного управління юстиції м. Житомира. 17.01.2006 року позивач вдруге одружилася та змінила прізвище з «Філіпчук» на «Чудовська», що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 011600, виданим 17.01.2006 року виконкомом Зарічанської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

26.10.2009 року мати позивача ОСОБА_5 померла.

22 серпня 2015 року помер ОСОБА_6. Інших дітей у померлого немає.

Позивач після смерті батька бажає прийняти спадщину. Проте оскільки в свідоцтві про її народження в графі «батько» стоїть прочерк, то в нотаріальній конторі відмовлено у видачі свідоцтва.

Покликаючись на викладені обставини та посилаючись на КпШС, просить суд встановити факт батьківства ОСОБА_6 щодо ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою суду від 22 березня 2016 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено ОСОБА_4.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. В попередньому судовому засіданні позов визнала, заперечень щодо задоволення позову немала.

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити задоволенні позову за безпідставності.

Заслухавши представників позивача та третьої особи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, суду необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази.

Статтею 53 КпШС України визначено, що походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану.

В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства батьками дитини до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Судом встановлено, що матір позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не перебували у зареєстрованому шлюбі. Позивач вказує в позовній заяві, що їй відомо, що її мати ОСОБА_5 та батько ОСОБА_6 з 1959 року спільно проживали однією сімєю і вели спільне господарство в с. Веселе по вул. Зеленій, 31 Луцького району. Також з позовної заяви вбачається, що з розповідей матері, ОСОБА_6 ще до народження позивача визнавав щодо неї батьківство.

Позивач ОСОБА_3 народилася 24.10.1962 року в с. Веселе Луцького району Волинської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 02.07.1963 року за № 20 зроблений відповідний запис, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 252937 виданим 24.04.1972 року Луцьким районним ЗАГСом Волинської області (а.с. 7). Там же в графі «батько» наявний прочерк.

В письмовій заяві ОСОБА_4 вказала, що вона являється рідною сестрою ОСОБА_6, що підтверджено копіями свідоцтв про народження обох (а.с. 74-75). Вона вказує, що протягом усього життя її рідний брат ОСОБА_6 жодного разу не загадував про наявність у нього дітей, про даний факт не було їй відомо як рідній його сестрі. Після смерті ОСОБА_6 ОСОБА_4, як єдиний спадкоємець усього майна, що належало на праві власності померлому, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі за № 41952943 (а.с. 77). Дані обставини підтверджуються також і матеріалами спадкової справи № 114/2015 до майна померлого 22.08.2015 року ОСОБА_6 (а.с. 37-46).

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні були допитані свідки зі сторони позивача - ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та свідки зі сторони третьої особи - ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20

Суд відноситься критично до показів свідків, оскільки свідки зі сторони ОСОБА_3 підтвердили її твердження, а свідки зі сторони ОСОБА_4 повністю заперечили показання свідків зі сторони позивача. Тому судом вбачається підготовка свідків з обох сторін до надання показів необхідних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно. Також суд не знайшов підстав, з яких надати перевагу показам одних свідків чи інших.

Відповідно до ст.ст. 57-59 ЦПК України доказами визнання батьківства можуть бути фактичні дані, які з достовірністю підтверджують факт визнання відповідачем батьківства, а саме: листи, анкети, заяви відповідача, інші докази.

Суд вважає, що позивачем не надано достатніх та вагомих доказів на підтвердження обставин визначених ст. 53 КпШС України, які могли б бути підставою для встановлення батьківства.

За таких обставин суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 9, 10, 53, 56 КпШС України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Веселівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4, про встановлення факту батьківства - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_21