Справа № 569/5432/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2016 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі -Грицаюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції, третя особа Публічне акціонерне товариство «УкрСоцбанк» про звільнення заставного майна з-під арешту,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції, третя особа Публічне акціонерне товариство «УкрСоцбанк» про звільнення заставного майна з-під арешту звернувся ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та звільнити з-під арештів, накладених постановами державних виконавців Відділу ДВС Рівненського МУЮ від 09 серпня 2012 року та від 10 листопада 2015 року домоволодіння, загальною площею 262,5 кв.м.; земельну ділянку загальною площею 0,0600 га, кадастровий номер - НОМЕР_1, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 та належить йому на праві власності.

В судовому засіданні представник відповідача Відділу ДВС Рівненського МУЮ заявлені позовні вимоги позивача не визнав та просить суд відмовити у їх задоволенні. Крім того пояснив, що постановою державного виконавця від 22 серпня 2014 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №755/297/13 виданого 26 лютого 2013 року Дніпровським районним судом м.Києва про стягнення із ОСОБА_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 1797318,33 грн., суму витрат пов'язаних з розглядом справи в третейському суді в розмірі 18373,18 грн. та 214,60 грн. судового збору згідно заяви стягувача сума, що підлягає стягненню становить 1815691,51 грн. закінчено. Оскільки на день розгляду справи правового врегулювання для зняття арешту з нерухомого майна у виконавців немає, а нотаріус позбавлений права видати позивачу свідоцтво на спадщину, оскільки, майно, на яке претендує позивач знаходиться під арештом, тому позивач має право в судовому порядку захистити свої законні права та інтереси.

В судовому засіданні представник третьої особи не заперечив проти задоволення позовних вимог позивача.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 17 липня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та матір'ю позивача ОСОБА_3 було укладено договір кредиту №733/037-Д6М, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у сумі 200 000,00 (двісті тисяч) доларів США зі сплатою 14,00 процентів річних з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 16 жовтня 2019 року.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, позичальник передав в іпотеку банку житловий будинок та земельну ділянку, а саме: домоволодіння загальною площею 262,5 кв.м.; земельну ділянку загальною площею 0,0600 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 відповідно до договору іпотеки №733/037-Д6М/1 від 17 липня 2008 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року матір позивача померла. Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 28 лютого 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що 28 лютого 2014 року складено відповідний актовий запис №361.

Залишок заборгованості за кредитним договором погашений не був і станом на день подання позовної заяви до суду - 29 квітня 2016 року заборгованість перед ПАТ «Укрсоцбанк» становить 280 141,27 доларів США, а саме: заборгованість за кредитом в розмірі 185473,76 доларів США, заборгованість за відсотками в розмірі 94 667,51 доларів США.

З метою врегулювання питання погашення заборгованості в межах вартості успадкованого позивачем майна за рахунок коштів, отриманих від його продажу, 31 березня 2016 року позивач звернувся з заявою до першої Рівненської ДНК про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке складається з житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

Однак, отримати вказані документи позивач не може, оскільки спадкове майно обтяжене арештами, які накладені на все нерухоме майно матері позивача ОСОБА_3 постановами відділу ДВС Рівненського МУЮ, а саме: постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09 серпня 2012 року та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10 листопада 2015 року (остання постанова винесена після смерті ОСОБА_3).

Постановою державного виконавця від 22 серпня 2014 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №755/297/13 виданого 26 лютого 2013 року Дніпровським районним судом м.Києва про стягнення із ОСОБА_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 1797318,33 грн., суму витрат пов'язаних з розглядом справи в третейському суді в розмірі 18373,18 грн. та 214,60 грн. судового збору згідно заяви стягувача сума, що підлягає стягненню становить 1815691,51 грн. закінчено.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

З метою швидкого врегулювання питання щодо зняття арештів, позивач звернувся з заявами до Відділу ДВС Рівненського МУЮ, однак дані заяви залишені без реагування.

Суд вважає, що державними виконавцями порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», якими передбачено обов'язковість припинення провадження у зв'язку зі смертю боржника та необхідністю обов'язкового скасування всіх обтяжень, які були накладені державним виконавцем у зв'язку з примусовим виконанням виконавчих документів відносно померлої сторони виконавчого провадження.

Державним виконавцем звернуто стягнення на майно, яке перебуває в іпотеці банку за виконавчими документами для задоволення вимог інших стягувачів, які не є іпотекодаржателями вказаного нерухомого майна. Такі дії суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про іпотеку» і погіршують законні права щодо виконання наявних зобов'язань, які виникли на підставі Закону та забезпечені іпотекою.

Відповідно до ст.1 Закону України іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання

боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Відповідно до ч.2 ст.23 Закону України «Про іпотеку» особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже вказана вище іпотека нерухомого майна є дійсною для позивача, як спадкоємця ОСОБА_3

Згідно даних державних реєстрів іпотек та обтяжень, обтяження обумовлене укладенням іпотечного договору між матір'ю позивача та ПАТ «Укрсоцбанк» виникло раніше, тобто 17 липня 2008 року. А постанови про накладення арешту, винесені державними виконавцями відділу ДВС Рівненського МУЮ 09 серпня 2012 року та 10 листопада 2015 року.

Таким чином, накладені постановами державного виконавця від 09 серпня 2012 року та 10 листопада 2015 року арешти на належне позивачу на праві власності нерухоме майно, а саме на домоволодіння, загальною площею 262,5 кв.м.; земельну ділянку загальною площею 0,0600 га, кадастровий номер - НОМЕР_1, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 і перебуває в іпотеці банку порушує права та інтереси позивача щодо оформлення спадкового майна та унеможливлює вирішення питання з банком шляхом позасудового врегулювання.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні позивач заявлені ним позовні вимоги довів належними та допустимими доказами по справі, він не може оформити спадкове майно, врегулювати спірні з банком відносини у позасудовому порядку, іншим шляхом крім звернення до суду, захистити свої законні права та інтереси по отриманню свідоцтва про право на спадщину не має, тому суд вважає, що позов є обґрунтованим, доведеним та підлягає до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,215,294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції, третя особа Публічне акціонерне товариство «УкрСоцбанк» про звільнення заставного майна з-під арешту - задоволити.

Звільнити з-під арештів, накладених постановами державних виконавців Відділу ДВС Рівненського МУЮ від 09 серпня 2012 року та від 10 листопада 2015 року домоволодіння, загальною площею 262,5 кв.м.; земельну ділянку загальною площею 0,0600 га, кадастровий номер - НОМЕР_1, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: