У х в а л а

іменем україни

23 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

АмелінаВ.І., Дербенцевої Т.П., СавченкоО.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання договору оренди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 06 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 21 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 27 вересня 2014 року між ним та ОСОБА_5 укладено договір оренди нежитлового приміщення, предметом якого є приміщення загальною площею 300 кв. м по АДРЕСА_1. У зв'язку з тим, що при укладенні вказаного договору відповідач не міг розрахувати прибутків, орендна плата згідно з п. 5.1 спірного договору становить 00 грн 00 коп. Умовами договору, а саме п. 5.6, передбачено можливість переглянути суму орендної плати протягом терміну дії договору оренди. 10 червня 2015 року він звернувся з письмовою претензією до відповідача про встановлення розміру орендної плати, визначивши її у розмірі 5 000 грн. Посилаючись на те, що ОСОБА_5 погодилась сплачувати орендну плату у розмірі меншому, ніж він просив, а саме, 2 500 грн та на те, що остання користується річчю всупереч умов договору, не погодившись сплачувати 5 000 грн щомісячно, просив суд розірвати договір оренди від 27 вересня 2014 року.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 06 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 21 грудня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК Українидоговір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ст. 782 ЦК Українинаймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що відсутні підстави для розірвання договору. Як встановлено судом, з претензією про встановлення орендної плати у розмірі 5 000 грн позивач звернувся 10 червня 2015 року, а з указаним позовом у липні 2015 року, тобто встановлений ст. 782 ЦК України порядок повернення речі за договором найму не додержаний, а тому такі вимоги позивача є передчасними. Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судів першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 06 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 21 грудня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін Т.П. Дербенцева В.О. Савченко