Справа № 182/8073/15-ц
Провадження № 2/0182/707/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03.03.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шестакової З.С.

при секретарі: Пометій Є.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності, суд

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності, посилаючись на наступні обставини.

18 травня 2014 року помер його батько ОСОБА_2

Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,0445 га, що знаходиться в м. Нікополі по вул. Чкалова, №22 надана для обслуговування житлового будинку, яка належала померлому на підставі договору купівлі - продажу від 19 вересня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольським міським нотаріальним округом ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 4-4479.

За життя померлий розпорядився належним йому майном та 04 жовтня 2010 року склав заповіт, яким все належне йому майно заповідав своєму синові позивачу по справі.

У встановлений законом строк позивач звернувся до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, з причини що ним не пред"явлено оригінал правовстановлюючого документу, а саме: Державний акт на право власності на землю на ім"я ОСОБА_2, а було надано лише договір купівлі - продажу земельної ділянки. Для вирішення вказаного питання йому було рекомендовано звернутися до суду.

Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, площею 0,0445 га, розташованої за адресою Дніпропетровська область м. Нікополь, вул. Чкалова, буд. 22 наданої для обслуговування житлового будинку після смерті ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити (а.с.84).

Представник відповідача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в судове засідання не з"вився, з позовними вимогами ознайомлений, надав суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутністю, позовні вимоги ОСОБА_1 визнав та не заперечує проти задоволення позову (а.с.85-86).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.1233 ЦКУ, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 доводиться батьком ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №2113 (а.с.6).

ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу від 19 вересня 2001 року належить земельна ділянка, площею 0,0445 га, розташованої на території м. Нікополя, вул. Чкалова, буд. 22 передану для обслуговування житлового будинку (а.с.7-8).

18 травня 2014 року ОСОБА_2 помер, про що свідчить складений актовий запис № 861 (а.с.10).

За життя померлий належним йому майно розпорядився та 04 жовтня 2010 року склав заповіт, згідно якого все належне йому заповідав своєму синові ОСОБА_1 (а.с.53).

20 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 (а.с.31).

Листом № 202/01-16 від 26 травня 2015 року Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини, що ним не пред"явлено оригінал правовстановлюючого документу, а саме: Державний акт на право власності на землю, виданого на ім"я ОСОБА_2, спадкоємцем було надано договір купівлі - продажу земельної ділянки від 19 вересня 2001 року, а тому право власності померлого ОСОБА_2 ніяким чином не підтверджено (а.с.11-12).

Факт належності спадкодавцю земельної ділянки, площею 0,0445 га, розташованої на території м. Нікополя, вул. Чкалова, буд. 22 передану для обслуговування житлового будинку у суду не викликає сумніву, оскільки підтверджується довідкою №1280 від 07 серпня 2014 року, виданою КП "МБТІ" реєстраційний номер житлового будинку з надвірними будівлями відсутній, оскільки в автоматизовану систему "Реєстр права власності в нерухоме майно" реєстратором не вносилися. Власником вищевказаного житлового будинку є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу від 19 вересня 2001 року, р № 4-4479, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (а.с.62).

Згідно з витягом № 88189590 від 27 лютого 2015 року Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів власником житлового будинку № 22 по вул. Чкалова в м. Нікополі Дніпропетровської області є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу від 19 вересня 2001 року (а.с.72-82).

Як вбачається з довідки, виданою Другою Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлого 18 травня 2014 року звернувся лише позивач ОСОБА_1 в результаті чого була заведена спадкова справа № 281/2014 від 18 травня 2014 року (а.с.30-71).

Оскільки позивач не подавав заяв про відмову від спадщини, то в розумінні ч.3 ст. 1268 ЦК України, він вважається таким, що прийняв спадщину.

Згідно з частиною 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття.

На підставі вищевикладеного, вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши зібрані докази, суд дійшов до висновку, що позивач являється спадкоємцем першої черги за заповітом після смерті ОСОБА_2 прийняв спадщину відповідно до вимог діючого законодавства України, шляхом подання заяви до нотаріальної контори, інші спадкоємці відсутні, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,0445 га, розташованої за адресою Дніпропетровська область м. Нікополь, вул. Чкалова, буд. 22 наданої для обслуговування житлового будинку у порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2, померлого 18 травня 2014 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1217,1218, 1220, 1234,1235,1268 ЦК України, ст.ст. 10,11,209,212,214-215,217-218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на земельну ділянку, площею 0,0445 га, розташованої за адресою: Дніпропетровська область м. Нікополь, вул. Чкалова, буд. 22 наданої для обслуговування житлового будинку у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого 18 травня 2014 року в м. Нікополі Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6