Справа № 204/1086/16-ц
Провадження № 2/204/912/16
РІШЕННЯ

Іменем України

02 червня 2016 року м.Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

за участю секретаря Духневича В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна», моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

12 лютого 2016 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач, просить стягнути з відповідача-1, відповідача-2 та відповідача-3 на користь позивача суму у розмірі 32768грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.03.2014р. близько 17год. відповідач-1 керуючи в стані алкогольного спяніння, власник автомобіля «БМВ-525», державний номер НОМЕР_1 по вул.Новошкільній у м.Дніпропетровську не впорався з керуванням, виїхав на зустрічний бік проїзної частини і скоїв зіткнення з рухаючись у зустрічному напрямку з ним напрямку автомобілем ЗАЗ-1103, державний номер НОМЕР_2, що належить позивачу. Згідно висновку ВДАЇ від 02.09.2014р. м.Дніпропетровська та постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.10.2014р. власник автомобіля відповідач-1 визнаний винним в ДТП. Згідно висновку №2232 експертного дослідження від 15.09.2014р. експерта ОСОБА_3 вартість матеріального збитку нанесеного автомобілю позивача, пошкодженого внаслідок ДТП становить 22768грн. В наслідок ДТП відповідач-1 пошкодив позивачу здоровя, від міцного удару в автомобіль у позивача був струс головного мозку, травма голови та інші пошкодження, що зафіксовані лікарем швидкої допомоги м.Дніпропетровська, після чого позивач проходив курс лікування, в наслідок травми голови у позивача погіршився зір. 05.02.2015р. позивачу було зроблено операцію у Глазному центрі м.Дніпропетровська. СК ПрАТ «СК «Україна» м.Київ відмовилася від сплати страхової суми грошей за застрахований автомобіль власника відповідача-1 та на численні звернення про сплату грошей ні яким чином відповіді не дали. На час ДТП 23.08.2014р. по страховому полісу серія АС №395617значиться, що автомобіль БМВ-525, державний номер НОМЕР_1 власник відповідач-1 бувзастрахований в страховій компанії ПрАТ «СК «Україна» м.Київ. Позивачем 24.12.2014р, 21.07.2015 до цієї страхової компанії направлені листи про сплату страхової суми грошей у сумі 22768грн. за пошкодження автомобіля, однак грошову суму не сплатили відповіді не дали. 24.12.2014р. позивач одночасно звернувся по цьому питанню до МТСБУ м.Києва, однак і ця установа на звернення позивача ні яким чином не відреагувала. 01.02.2016р. позивач звернувся по цьому питанню до Ген. Прокурора України зі скаргою про не сплату грошей страховою компанією ПрАТ «СК «Україна», після чого його заяву було переадресовано до Національного комітету, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та було повідомлено, що страхова компанія ПрАТ «СК «Україна» м.Києва за порушення у сфері фінансових послуг 04.06.2015р. за №1263 позбавлена від страхової діяльності, а також повідомлено, що відповідно до діючого законодавства передбачені виплати з централізованих страхових резервних фондів МТСБУ. Сам відповідач до страхової компанії ні разу не звертався. Відповідач-1 від сплати збитків за пошкоджений автомобіль, лікування та інші збитки ні одної гривні не сплатив. Своїми діями відповідач-1 позивачу спричинив моральну шкоду, яка позначилася на стані його здоровя. Позивачу не по його вині було зроблено хірургічну операцію на оці. Моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 10000грн. та на відновлення автомобіля необхідна сума у розмірі 22768грн., а всього 32768грн.

Позивач у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від позивача надійшла заява, у якій просить розглядати справу за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі-1,2 у судові засідання двічі підряд не з'явилися. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення.

Представник відповідач-3 у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду письмові заперечення, в яких просив в задоволені позову відмовити та розглядати справу без участі представника.

У звязку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.10.2014р. у справі № 199/7911/14-п (3/199/3225/14) встановлено, що 23.08.2014р. близько 17год.10хв., ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_3, у стані алкогольного спяніння, в районі буд.№46а по вул.Новошкільній у м.Дніпропетровську, під час руху не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_1, після чого автомобіль «БМВ 525» №АЕ7571ВІ виїхав за межі проїзної частини і скоїв наїзд на електроопору. ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.2.9 «а», 12.1 ПДР України. Під час ДТП транспортні засоби та електроопора отримали механічні ушкодження, завдано матеріальні збитки. Водій автомобіля НОМЕР_3, ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, які на час надходження справи про адміністративне правопорушення до суду не можна вважати такими, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього та тяжкого ступені тяжкості. ОСОБА_2 до суду не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Обставини справи підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБ2 №151676 від 01.09.2014р. де викладені обставини скоєння ОСОБА_2 правопорушення; рапортом старшого слідчого СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 23.08.2014р.; протоколом огляду місця ДТП від 23.08.2014р., схемою та фото-таблицею до нього; довідкою з Клінічного обєднання швидкої медичної допомоги від 23.08.2014р., складеної о 18-20 про те, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного спяніння; письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_1 та правопорушника ОСОБА_2, згідно яких він свою провину фактично визнав (а.с.6).

Згідно з цією постановою відповідача-1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, яка не оскаржувалась та набрала законної сили 13.10.2014р.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Цивільно-правова відповідальність відповідача-1 застрахована згідно з полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АС 3956917 страховик ПрАТ «СК «Україна» (а.с.41).

ДТП спричинена на момент дії полюса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із висновком №2232 від 15.09.2014р. експертного дослідження автотоварознаця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля ЗАЗ 110308, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, пошкодженого у наслідок від ДТП складає 22768грн.06коп. (а.с.8-13).

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб.

Частиною 2. ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон) врегульовано відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначений закон спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до пунктів 1.4, 1.6, 1.7 ст.1 Закону особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які експлуатують забезпечений транспортний засіб на законних підставах; власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Статтею 6 Закону передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За загальним правилом та з огляду на положення ст.1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідач-2 зобов'язаний був здійснити страхове відшкодування в розмірі 22768грн.06коп., проте, всупереч закону, відповідач-2 не здійснив виплату страхового відшкодування, отже, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про солідарне стягнення суми страхового відшкодування з відповідача-3 необхідно зазначити таке.

Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містить підстав для солідарного відшкодування МТСБУ та страховою компанією страхового відшкодування.

Солідарне відшкодування шкоди МТСБУ та страховою компанією не передбачено також і ЦК України, або будь - яким іншим законодавчим актом України, тобто в чинному законодавстві взагалі відсутня правова норма про солідарну відповідальність МТСБУ та страхової компанії.

Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є профільним законом, який регулює правовідносини сторін у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто правовідносин, які існують в даному випадку.

Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко визначено випадки, коли страхове відшкодування сплачується страховою компанію, а коли МТСБУ, але солідарного відшкодування МТСБУ та страховою компанією закон не передбачає.

Відповідно до ст.39 вищезазначеного Закону МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією, яка створена за ініціативою держави і здійснює свою діяльність відповідно до Закону, законодавства України та свого Статуту, на відміну від страхових компаній, які створені для отримання прибутку.

Приписи ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначають випадки, коли МТСБУ відшкодовує шкоду потерпілому.

Зазначений в ст.41 Закону перелік підстав для проведення регламентних виплат МТСБУ є вичерпним і не підлягає додатковому тлумаченню.

Відповідно до п.п. а п.41.2 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах визначених цим Законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 ст.1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Отже МТСБУ відшкодовує шкоду за водія (власника) транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, тобто на момент ДТП не мав чинного полісу страхування.

Таким чином, як випливає із матеріалів справи, цивільна правова відповідальність винуватця ДТП ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК «Україна» згідно з полісом серії АС №3956917.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про страхування» факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою страхування тобто видача страхувальнику поліса засвідчує факт укладання договору страхування цивільно-правової відповідальності.

На цей час у ПрАТ «СК «Україна» існує обовязок щодо сплати суми страхового відшкодування перед потерпілим ОСОБА_4

Відповідно до ст.11 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Інформація про договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) страховик (ПрАТ «СК «Україна») подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Так, з централізованої бази МТСБУ (доступна у вільному доступі будь - якій особі на офіційному сайті МТСБУ - mtibu.kiev.ua, в розділі «для споживачів»/«перевірка чинності полісу») вбачається, що ПрАТ «СК «Україна» самостійно подала до централізованої бази МТСБУ інформацію, що поліс АС/3956917, яким була застрахована відповідальність винуватця ДТП станом на 23.08.2014 року (дата ДТП) був діючим та забезпечував відповідальність водія ТЗ.

Аналогічне вбачається з полісу, виданого ПАТ «СК «Україна» - на момент ДТП цей поліс був чинний.

Так на момент ДТП даний договір був чинний, та згідно з п.2 полісу страхування та ліміту відповідальності страховика ПАТ «СК «Україна» визначеного ст.9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» ліміт відповідальності ПАТ «СК «Україна» складає 50000 грн.

Відповідно до ст.41.3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ не відшкодовує шкоду потерпілим, якщо вони можуть задовольнити вимоги на підставі договорів інших видів страхування.

За вищевикладеного підстав для стягнення з МТСБУ відшкодування за завдану матеріальну шкоду не вбачається.

З матеріалів справи вбачається, що ДТП мало місце 23.08.2014р. та на дату ДТП поліс був чинний, тому ПАТ «СК «Україна» зобовязане нести відповідальність за раніше укладеними договорами страхування.

Позбавлення права ПрАТ «СК «Україна» права укладати договори страхування з 01.07.2015р. позбавляє ПрАТ «СК «Україна» продавати нові страхові поліси з дати 01.07.2015р., але нести відповідальність за раніше укладеними договорами страхування ПрАТ «СК «Україна» зобовязане.

Відповідно до п.п.ґ п.41.2 ст.41 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах визначених цим Законом у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобовязань за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до вимог ст.ст.20, 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» та Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» МТСБУ приймає на себе обовязки по виконанню вимог страховика, який визнаний банкрутом та/або ліквідований лише в разі недостатності коштів та/або майна Страховика за умови, що: застрахованою особою подана відповідна заява з документами про підтвердження боргу до Господарського суду на протязі 30 днів з дня опублікування оголошення; така вимога застрахованої особи внесена в реєстр кредиторів; після реалізації всіх виявлених активів страхової компанії не було отримано страхове відшкодування за недостатністю майна.

Враховуючи, що між ПрАТ «СК «Україна» та винуватцем ДТП було укладеного договір страхування, ПАТ «СК «Україна» існує, не виключена з реєстру ЄДРПОУ, відносно страхової компанії не порушена справа про банкрутство в силу приписів ст.41.3 підстав для стягнення з МТСБУ матеріального збитку не вбачається.

За змістом ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з вимогами ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Як роз'яснює Пленум Верховного Суду України в п.5 своєї Постанови №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з послідуючими змінами) при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суд обов'язково повинен з'ясувати: наявність такої шкоди, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

Судом встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, який він пережив під час дорожньо-транспортної пригоди; моральних та психічних переживаннях, пов'язаних з пошкодженням належного йому майна, вишукуванням додаткового часу і додаткових психічних та фізичних зусиль для підготовки та подачі до суду необхідних документів з метою відшкодування завданої шкоди.

Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, розмір заподіяної шкоди майну, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково та з відповідача-1 необхідно стягнути на користь позивача моральну шкоду в сумі 5000грн.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивачем частково були доведені обставини, які викладені у позовній заяві, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.88, 209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна», моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» на користь ОСОБА_1 виплату страхового відшкодування у розмірі 22768 (двадцять дві тисячі сімсот шістдесят вісім)грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 5000 (пять тисяч)грн.

У задоволенні цивільного позову в іншій частині відмовити.

Стягнути із приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 327 (триста двадцять сім)грн.68коп.

Стягнути із приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» на користь держави судовий збір у розмірі 223 (двісті двадцять три)грн.52коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 100(сто)грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 451 (чотириста пятдесят одну)грн.20коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя І.В. Тітова