Справа № 177/370/16-ц
Провадження № 2/177/445/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 квітня 2016 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Приміч Г. І.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю в 3 (три) місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 03.06.2014 року, який обчислювати з дня набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування предявлених вимог позивач зазначає, що 09.06.2014 року померла ОСОБА_3, яка за життя склала заповіт, яким заповідала належну за життя спадкодавиці на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІ-ДП № 117306 від 28.03.2003 року земельну ділянку площею 5,900 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

При зверненні до Шостої Криворізької державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, постановою нотаріуса від 30.11.2015 року у видачі свідоцтва їй було відмовлено з підстав пропуску нею 6-ти місячного строку для прийняття спадщини.

Як на поважність причин пропуску строку позивач вказує, що вона з обєктивних причин не змогла подати заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, оскільки разом зі спадкодавицею на момент її смерті не проживала, про її смерть дізналась від її доньки ОСОБА_2, а знаючи про наявність заповіту на її імя допускала, що зможе спадщину прийняти в будь-який момент. Крім того зазначила, що вона є матірю-одиначкою та має малолітню дитину ОСОБА_4, 23.11.2012 року, яку не мала можливості залишити, що також стало перешкодою для її своєчасного звернення до нотаріальної контори.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_5 правом на участь в судовому засіданні не скористався, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав (а.с.19,20,39).

Представник відповідача Глеваютської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області правом на участь в судовому засіданні не скористався, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду (а.с.38).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, згідно поданої нею заяви просить суд справу розглянути за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.40).

Оскільки справа розглядається за відсутності сторін, то у відповідності до ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09.06.2014 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-КИ № 572027, виданим виконавчим комітетом Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області 12.06.2014 року (а.с.10).

За життя на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 117306 від 28.03.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5023, ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 5,900 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.11).

З повідомлення Шостої Криворізької державної нотаріальної контори № 530/02-14 від 10.03.2016 року слідує, що після смерті ОСОБА_3Є із заявою про прийняття спадщини за заповітом 30.11.2015 року звернулася ОСОБА_1, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, заповіти від імені ОСОБА_3 нотаріальною конторою не посвідчувались (а.с.34).

30.11.2015 року нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №770/2015 (№ у спадковому реєстрі 58287208), що слідує з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.37).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт (а.с.12), посвідчений 07.11.2013 року секретарем Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області ОСОБА_6 в присутності свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі за № 451, яким вона заповіла позивачу ОСОБА_1 належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 5,900 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та належній їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 117306 від 28.03.2003 року(а.с.12).

Заповіт за життя ОСОБА_3 не змінювався, не скасовувався та є чинним, що підтверджується довідкою Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 873 від 10.11.2015 року та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.12,35-36).

При зверненні позивача до Шостої Криворізької державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 09.06.2014 року, постановою нотаріуса від 30.11.2015 року у видачі вказаного свідоцтва їй відмовлено, у звязку з пропуском нею 6-ти місячного строку для прийняття спадщини (а.с.15).

Інша спадкоємиця ОСОБА_2 третя особа у справі, яка є рідною донькою ОСОБА_3, відповідно до поданої нею заяви до нотаріальної контори від 25.11.2015 року (а.с.13), на спадкове майно у вигляді вищевказаної земельної ділянки не претендує, із заявою про визначення додаткового строку до суду для прийняття спадщини не буде, та не заперечує, щоб спадкові права на земельну ділянку оформила за собою ОСОБА_1 позивач у справі.

Згідно ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як визначено ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої 09.06.2014 року, почав відлік відповідно з дати її смерті 09.06.2014 року та закінчився 09.12.2014 року.

Відповідно до ст.. 1217. ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Отже позивач є спадкоємцем за заповітом.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини в межах визначеного законом 6-місячного строку (ч.1 ст.1269 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у 6-місячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

В ході судового розгляду судом достеменно встановлено, що на момент смерті позивач ОСОБА_1 не була зареєстрована та не проживала разом зі спадкодавицею ОСОБА_3, що підтверджується довідкою Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 873 від 10.11.2015 року (а.с.16), копією паспорту ОСОБА_1, в якому адресою зареєстрованого її місця проживання визначено: вул. Ватутіна буд.43/3 кв.48, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область (а.с.50), що також не оспорювалось відповідачем будь-якими належними та допустимими доказами.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Так, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім того, як слідує з правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постановах у справах № 6-85цс12 від 26.09.2012 року та № 6-1486цс15 від 04.11.2015 року, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, істотними, непереборними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, тобто правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані у випадку одночасної наявності двох обовязкових умов: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

В силу ст.3 ЦПК України, Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду згідно ст.3 ЦПК за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі спадкових.

Наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, що повязані з тим, що вона з обєктивних причин не змогла подати заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини у звязку із тим, що не проживала разом зі спадкоємицею на момент її смерті, є матірю-одиначкою, виховує самостійно малолітню доньку ОСОБА_4, 23.11.2012 року (свідоцтво про народження серії І-КИ № 415913 від 28.11.2012 року, а.с.17), з 14.02.2013 року по 23.11.2015 року знаходилась у декретній відпустці (а.с.18), та не мала можливості залишити дитину, у звязку з чим не могла вчасно звернутись до нотаріальної контори, крім того вважала, що маючи заповіт, вона може в будь-який час звернутися за оформленням спадщини, суд визнає поважними, а в своїй сукупності обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на своєчасне звернення до нотаріальної контори, тому на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк тривалістю в 3 місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 09.06.2014 року, який обчислювати з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст. ст. 6,10, 11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк тривалістю в 3 (три) місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 09 червня 2014 року.

Додатковий строк тривалістю 3 (три) місяці обчислювати з дня набрання даним рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: