справа № 361/1583/16-ц
провадження № 2/361/1427/16
УХВАЛА

06 квітня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Селезньової Т.В.,

при секретарі Коваль А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Марс Девелопмент» про стягнення компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди,

встановив:

Позивач заявив клопотання про забезпечення позову. Дана заява згідно ст.153 ЦПК розглядається судом без повідомлення відповідача і інших осіб, які беруть участь у справі. Заява подана у судовому засіданні, тому розглядається у судовому засіданні у відсутності відповідача.

Позивач просить в забезпечення позову накласти арешт в межах суми позовних вимог (112552грн.) на нерухоме майно, належне відповідачу, а саме на нежилі приміщення механіко - промислового корпусу 3а загальною площею 9409,5м.кв в місті Києві по вул.. Московській, 8 літер Б, що складається з декількох груп нежилих приміщень, та заборонити державним реєстраторам вчиняти будь-які дії щодо реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно - на вказані нежилі приміщення. Клопотання мотивовано тим, що позивач має підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду на його користь, що відомостей про наявність коштів на рахунках відповідача нема, і іншого нерухомого майна нема.

Розглядаючи дану заяву, суд враховує наступне:

Позивачем предявлено позов майнового характеру - на суму 33048,16грн. і 54961,83грн., тобто на загальну суму близько 88 000грн., крім того моральну шкоду 20000грн.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені ЦПК України заходи забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову передбачені ч.1 та ч.2 ст. 152 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України - види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову застосовуються, якщо існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; вжиття заходів забезпечення повинно бути доцільним і співмірним.

Враховуючи ймовірну вартість зазначеного позивачем нерухомого майна (виходячи з його місця розташування, складу, площі та призначення), суд вважає, що вартість вказаного майна є неспівмірно вищою у порівнянні з розміром заявлених позовних вимог, зокрема вимог майнового характеру.

Тому вказаний позивачем захід забезпечення позову не є співмірним позовним вимогам.

Крім того, враховуючи, що відповідачем є підприємство з суттєвим статутним капіталом, враховуючи зміст позовних вимог, відсутність на даний час будь-яких дій, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення у разі задоволення позову шляхом приховання чи відчуження свого майна, суд дійшов висновку, що позивач не обґрунтував необхідності і доцільності в забезпеченні позову саме у названий ним спосіб. І тому відсутні підстави для його застосування.

Згідно ст.151 ЦПК суд вживає заходи забезпечення лише за заявою сторони і не виявляє власної ініціативи при вирішенні даного питання з точки зору необхідності застосування заходу забезпечення, в тому числі іншого, ніж зазначено заявником.

Керуючись ст..151, ст.153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 в застосуванні заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на зазначене ним нерухоме майно ТОВ «Марс Девелопмент», і заборони реєстраторам вчиняти будь які дії щодо реєстрації права власності і інших речових прав на дане майно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Селезньова