УхвалА

іменем україни

1 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., ЖуравельВ.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7 в особі законного представника - ОСОБА_5, про визнання спадкоємця негідним та усунення його від спадкування за касаціною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_4 - на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 25 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з указаним вище позовом, який у подальшому було уточнено, посилаючись на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка - ОСОБА_8, який через тяжку хворобу та каліцтво тривалий час перебував у безпорадному стані, відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2. Вказувала, що син померлого - ОСОБА_6 - є негідним спадкоємцем, оскільки ухилявся від надання допомоги хворому батькові, яку той потребував, був відсутній на його похороні.

З огляду на викладене позивачка, посилаючись на положення ст. 203 СК України та ч. 5 ст. 1224 ЦК України, просила суд усунути ОСОБА_6 від права на спадкування за законом.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

У січні 2016 року представник ОСОБА_5 - ОСОБА_4 - звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2015 року, посилаючись на те, що померлий ОСОБА_8 через тяжке захворювання перебував у безпорадному стані, йому була потрібна стороння допомога, у наданні якої відповідач ухилявся, що не було враховано судами при розгляді справи.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 січня 2016 року заяву представника ОСОБА_5 - ОСОБА_4 - було залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

25 січня 2016 року на виконання вимог вказаної ухвали суду від 18 січня 2016 року заявник надіслав уточнену заяву про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами судового рішення, проте по суті її недоліки не усунув.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 25 лютого 2016 року, заяву представника ОСОБА_5 - ОСОБА_4 - визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Визнаючи заяву представника ОСОБА_5 - ОСОБА_4 - про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2015 року неподаною, суд першої інстанції, з висновком якого вірно погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що заява не відповідала вимогам ст. ст. 119, 364 ЦПК України, так як не було зазначено осіб, які брали участь у справі (суди до цих осіб не відносяться), не зазначені нововиявлені обставини, якими б обґрунтовувалась вимога про перегляд судового рішення (п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами».

Колегія суддів погоджується з висновками судів про те, що заявник недоліки, зазначені в ухвалі Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 січня 2016 року про залишення заяви без руху, не виконав, нововиявлені обставини, дату їх відкриття не зазначив, не послався на докази, які їх підтверджують, а фактично зміст його заяви зводиться до повторної апеляційної скарги, незгодою з судовими рішеннями та оцінкою й переоцінкою доказів.

При цьому згідно з ч. 2 ст. 121 ЦПК України заявник не позбавлений права повторно звернутися до суду з такою самою заявою, після усунення обставин, що стали підставою для її повернення.

Отже, судові рішення є законними і обгрунтованими й підстав для їх скасування немає.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 25 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта