АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/2569/16 Головуючий 1 інстанції - Труханович В.В.
Категорія - стягнення коштів
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Гуцал Л.В. , Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Сотнікової А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 березня 2016 року по справі за позовом Фонду загальнообов»язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття,-

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просив стягнути з відповідача вартість наданих соціальних послуг в сумі 3 370,52 грн., та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 09.02.2007 року ОСОБА_1 було надано статус безробітної та призначено виплату допомоги по безробіттю. З метою подальшого працевлаштування в період часу з 26.02.2007 року по 20.04.2007 року відповідач проходила навчання у ТОВ «Консалтинг Менеджмент Бізнес Капітал». 19.07.2007 року відповідачу було припинено реєстрацію безробітного та знято з обліку. 27.07.2015 року Харківським міським центром зайнятості було отримано Витяг з ЄДРЮОФО згідно якого стало відомо, що ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець з 06.05.1999 року по 02.02.2015 року, у зв'язку з чим 29.07.2015 року було видано наказ про повернення коштів, виплачених як допомогу по безробіттю в сумі 2 659,25 грн., та наказ про повернення коштів, виплачених на професійне навчання в сумі 711,27 грн. 30 липня 2015 року відповідачу було направлено лист -претензія з пропозицією повернути кошти протягом 15 календарних днів у добровільному порядку. Але відповідач не повернула вказану суму в добровільному порядку.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 березня 2016 року вказаний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття та вартість наданих соціальних послуг в сумі 3370,52 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на незаконність та необгрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що письмо-притензію від позивача вона не отримувала, оскільки як вбачається з матеріалів справи, претензія була направлена на адресу АДРЕСА_1, а її фактична адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_2. До того ж, апелянт зазначає, що рішенням Господарського суду Харківської області від 13.06.2005 року реєстрація ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця була скасована, рішення набрало законної сили та направлено реєстратору. Зазначене підтверджується листом Державної податкової інспекції Комінтернівського району м. Харкова. Тому вважає, що нею не було порушено умови отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Проте зазначені вимоги закону залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено умови по отриманню забезпечення на випадок безробіття, оскільки на момент встановлення статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю відповідач була зареєстрована як фізична особа-підприємець. ОСОБА_1. не було вчинено усіх необхідних дії для припинення підприємницької діяльності, так як вона не подала державному реєстратору реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням.

Судова колегія не може погодитися з вказаним висновком суду першої інстанції, так як такий висновок не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що 09 лютого 2007 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого РЦЗ м. Харкова з заявою про надання їй статусу безробітного та надання допомоги по безробіттю. При цьому, ОСОБА_1 у своїй заяві вказала, що вона не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності. (а.с. 30)

На підставі наказу Харківського міського центру зайнятості від 09.02.2007 року ОСОБА_1 було надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю відповідно до п.п. 1, 3, 4 ст. 22, п.1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 2.1 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» у розмірі 70% середньої заробітної плати (доходу) з 09.02.2007 року по 03.02.2008 року. (а.с. 7)

З 27.02.2007 року по 22.03.2007 року ОСОБА_1 проходила професійне навчання у ТОВ «Консалтинговий центр «КМБК» за навчальною програмою «Стратегічне планування і розвиток приватного підприємництва» (а.с. 12-20)

19 липня 2007 року ОСОБА_1 було знято з обліку Харківського міського центру зайнятості у зв'язку з працевлаштуванням відповідно до абзацу 2 пп. 1 п. 20 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних. (а.с. 8)

Звертаючись з позовом Фонд загальнообов»язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості зазначав, що у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців за заявницьким принципом», Харківським міським центром зайнятості опрацьовано інформацію яка надійшла з ЄДРЮОФОП стосовно фізичних осіб-підприємців, які припинили підприємницьку діяльність, та 12.02.2015 року стало відомо, що відповідачем було порушено вимоги законодавства, у зв'язку з чим було проведено перевірку достовірності даних, які були підставою для надання ОСОБА_1 статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення.

22 липня 2015 року Харківським міським центром зайнятості було отримано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №20915900, відповідно до якого ОСОБА_1 з 30.06.2005 року по 02.02.2015 року була зареєстрована як фізична особа-підприємець. (а.с. 23-24).

Харківським міським центром зайнятості 28.07.2015 року виданий Наказ за №1040 «Про повернення коштів, витрачених на професійне навчання ОСОБА_1», відповідно до якого наказано вжити заходів по повернення коштів ОСОБА_1, витрачених на професійне навчання за період з 27.02.2007 року по 22.03.2007 року в сумі 711,27 грн. (а.с 22)

Також 29 липня 2015 року Харківським міським центром зайнятості було видано Наказ №1063 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1», відповідно до якого наказано вжити заходів по поверненню коштів, виплачених ОСОБА_1 як допомога по безробіттю за період з 09.02.2007 року по 18.07.2007 року в сумі 2 659,25 грн. (а.с. 10)

30 липня 2015 року на адресу ОСОБА_1 було направлено Лист-претензію разом з наказами про повернення коштів та актом розслідування страхових випадків з пропозицією повернути кошти протягом 15 календарних днів з дня отримання претензії у добровільному порядку. (а.с. 9)

Але письмо-притензію від позивача ОСОБА_1 не отримувала, оскільки як вбачається з матеріалів справи, претензія була направлена на адресу АДРЕСА_1, а її фактична адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_2.

Судом першої інстанції необґрунтовано встановлено, що ОСОБА_1 на момент встановлення статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю була зареєстрована як фізична особа-підприємець, тому порушила умови по отриманню забезпечення на випадок безробіття.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 13.06.2005 року реєстрація ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця була скасована, рішення набрало законної сили та направлено реєстратору. Зазначене підтверджується листом Державної податкової інспекції Комінтернівського району м. Харкова( а. с.59- 61).

Відповідно до ч.1,3 статті 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, у тому числі рішення про визнання фізичної особи - підприємця недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Дата надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця вноситься державним реєстратором до журналу обліку реєстраційних дій.

Державний реєстратор зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем внести до Єдиного державного реєстру запис про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця та в той же день повідомити органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування та фізичну особу - підприємця, щодо якої було

постановлено судове рішення, про внесення такого запису.

В зв»язку з наведеним є необґрунтованим висновок суду першої інстанції , що відповідачем ОСОБА_1 було порушено умови отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття та вона незаконно отримала допомогу по безробіттю та соціальні послуги, оскільки на момент здійснення виплат відносилась до категорії зайнятого населення.

З огляду на вказане колегія суддів, вважає , що рішення районного суду винесено при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи; не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; висновки суду не відповідають обставинам справи; судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

За таких обставин судова колегія задовольняє апеляційну скаргу ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції скасовує, постановляє нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Фонду загальнообов»язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, 309, 313,314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 березня 2016 року скасувати, постановити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позовних вимог Фонду загальнообов»язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття в повному обсязі.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ: СУДДІ: