Суддя Саркісян О. А.
Справа № 644/8241/15-ц
Провадження № 2/644/337/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 червня 2016 р. м.Харків

Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого - судді Саркісян О.А.

при секретарі- Зоріній Н.В.,

з участю сторін, представника відповідача- ОСОБА_7., третьої особи,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа- приватний нотаріус ХМНО Сергієнко Наталя Вікторівна про визнання недійсним заповіту,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася з позовом до відповідача, в якому просить визнати недійсним заповіт, укладений ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Сергієнко Н.В. 08.12.2014 року, яким він заповідав все своє майно ОСОБА_2. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що заповіт не відповідав волевиявленню батька- ОСОБА_4 Також зазначає, що батько в момент посвідчення заповіту не усвідомлював своїх дій та не міг керувати ними. Також вказує на те, що за станом здоров'я батько не міг сам прочитати та підписати заповіт, текст заповіту не читав і що заповіт підписаний від його імені не знав.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Однак зазначає, що не підтримує і не буде доказувати зазначені нею, як одну із підстав позову недійсності заповіту, як те, що батько в момент посвідчення заповіту не усвідомлював своїх дій та не міг керувати ними.

Відповідач та його представник проти позову заперечували з тих підстав, що заповіт ОСОБА_4 повністю відповідав його волі, так як тривалий час його хвороби близько десяти років саме відповідач доглядав його, а коли батька помістили до ХОСПІСу, то саме він купував медикаменти, продукти, оплачував лікування, кожну вільну хвилину проводив з батьком та був до нього дуже близьким, в той час, як позивачка практично не спілкувалася з батьком, а коли того помістили до ХОСПІСу приходила всього декілька разів. Заповіт складений без порушень форми і без порушень процедури посвідчення.

Третя особа- приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Н.В. проти позову заперечувала та пояснила, що підстав для визнання заповіту недійсним немає, так як волевиявлення та дієздатність ОСОБА_4 на час складання нею заповіту були нею перевірені і сумнівів не викликали. Попередньо поспілкувавшись з ОСОБА_4 вона встановила, що той не може самостійно підписати заповіт, а також самостійно прочитати його, а тому при посвідченні заповіту були запрошені свідки та рукоприкладчик.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача та його представника, третьої особи, показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6,, дослідивши письмові докази, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав:

Відповідно до ст.10 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таке ж положення міститься в ст.60 ЦПК України, в ч.4 якої зазначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 203 ЦК України передбачає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а статтею 215 ЦК України передбачені підстави недійсності правочину.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1257 ЦК України передбачені підстави недійсності заповіту, відповідно до якої заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Судом встановлено, що 08.12.2014 року ОСОБА_4 залишив заповіт, відповідно до змісту якого на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження,що все його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, та все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, він заповідав своєму сину ОСОБА_2( а.с.30).

Цей заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Н.В. 08.12.2014 року за реєстровим номером № 2027.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер ( а.с.5).

Позивачка зазначила дві підстави для визнання вказаного заповіту недійсним, однак жодної з них не доказала в судовому засіданні. Підставу для визнання заповітом недійсним внаслідок того, що батько на час здійснення заповіту не міг віддавати відлік своїм діям та керувати ними, відмовилася доказувати, клопотання про призначення відповідної експертизи відмовилася заявляти.

Доказів того, що батько не хотів робити заповіт на ім.*я сина ОСОБА_4 позивачкою також суду не надано, а її припущення з цього приводу не ґрунтуються на законі.

Разом з тим, зібрані по справі докази, зокрема, показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, письмові докази, зокрема відповідь з КЗОП «Хоспіс» (а.с.70), які повністю підтверджують пояснення відповідача по справі та приватного нотаріуса ХМНО Сергієнко Н.В. , підтверджують той факт, що волевиявлення ОСОБА_4 було вільним, що він хотів скласти саме заповіт і заповідати все своє майно саме сину ОСОБА_2, що висловлював не тільки жестами, але й мовою, яка хоч і мала дефекти, але його можна було цілком зрозуміти. Крім того, перед підписанням заповіту він був неодноразово прочитаний ОСОБА_4 нотаріусом, свідками і заповідач ствердно відповідав показував жестами про те, що йому зрозумілий зміст заповіту, що заперечень він не має і це відповідає його волі.

Більш того, судом встановлено, що ОСОБА_2, якому ОСОБА_4 заповідав все майно є його сином, а позивачка- донькою. Жодних доказів того, що батько не бажав заповідати своє майно синові, суду не надано. Як пояснила сама позивачка та пояснив відповідач, то він був найближчий до батька, доглядав його, під час знаходження батька у ХОСПІСі саме він мав перепустку та проводив з батьком багато часу, і проаналізувавши ці обставини, в сукупності з зібраними доказами, суд прийшов до висновку, що складання заповіту батьком на користь сина ОСОБА_2 є цілком логічним та відповідало його волі.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не доведені позивачкою і тому відмовляє в їх задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст..10,11,60,88,209,212-215 ЦПК України, ст.ст.1233,1257 ЦК України. суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа- приватний нотаріус ХМНО Сергієнко Наталя Вікторівна про визнання недійсним заповіту ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Сергієнко Н.В. 08.12.2014 року- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ: