Справа № 209/3272/16-ц
Провадження № 2/209/1590/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 грудня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Замкової Я.В.,

за участі секретаря Шепель О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - Адміністрація Дніпровського району Кам'янської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю "Абонент ХХІ", про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 що є підставою для зняття з реєстрації з житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування своїх вимог позивачі в позовній заяві зазначили, що 17 березня 1984 року вони зареєстрували між собою шлюб. У них є двоє повнолітніх дітей: дочка ОСОБА_4 та син ОСОБА_3. У 1989 році рішенням Дніпровського райвиконкому м. Дніпродзержинська від 07 грудня 1989 року їхній сім'ї, яка складалась з чотирьох осіб, була надана двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1. Квартиронаймачем є позивач ОСОБА_1. Житлова площа квартири 28,7 м кв, загальна площа квартири 49,1 м кв. Дочка ОСОБА_4 залишила зазначене житло та знялась з реєстрації в ньому. 23 лютого 2013 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб зі ОСОБА_5. У них народилось двоє дітей дочки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Наприкінці травня 2013 року ОСОБА_3 виїхав з квартири за адресою АДРЕСА_1, та, як їм відомо, переїхав за місцем проживання своєї сім'ї до АДРЕСА_2 Залишаючи спірне житло, відповідач забрав всі свої особисті речі, в т.ч. і меблі. Після того, як відповідач залишив їхню квартиру, він припинив з ними спілкування. Вони ніколи не перешкоджали відповідачеві у проживанні у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, він не звертався до уповноважених органів про перешкоджання йому у проживанні у спірній квартирі протягом 2016 року. На протязі більше трьох років, тобто всього часу свого не проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, відповідач не цікавився квартирою, її санітарно-гігієнічним станом, необхідним поточним ремонтом, сплатою комунальних послуг. Весь тягар по утриманню квартири та сплаті житлово-комунальних послуг несуть тільки вони з дружиною, в т.ч. і по сплаті комунальних послуг, які розраховані на всіх зареєстрованих в квартирі осіб. Їм дуже важко самим здійснювати сплату житлово-комунальних послуг, розрахованих на особу, яка зареєстрована, але фактично не проживає в квартирі і не опікується сплатою комунальних послуг. Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, а його дружина , позивач ОСОБА_2, не досягла пенсійного віку, але вимушена була звільнитися з останнього місця роботи за станом здоров'я, оскільки страждає на хронічний панкреатит та захворювання щитовидної залози. Розмір пенсії ОСОБА_1 складає 2259,70 грн. Це є їхнім єдиним з дружиною доходом, тому для них сплата комунальних платежів за особу, яка тільки зареєстрована, але не проживає в квартирі більше трьох років, є неможливим тягарем. В зв'язку з цим у них вже виникла часткова заборгованість за надання житлово-комунальних послуг. Їхній доход дозволяє їм звернутися за оформленням субсидії на сплату житлово-комунальних послуг, але відсутність відомостей про доходи відповідача, які вони не можуть від нього отримати, робить це неможливим. Вважають, що ОСОБА_3, не проживаючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, на протязі більше трьох років без поважних причин може бути визнаним таким, що втратив право користування житлом у зазначеній квартирі і закон надає їм можливість звернутися з даним позовом до суду.

Позивачі в судове засідання не з'явилися, письмово просили суд розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи.

Представник третьої особи Адміністрації Дніпровського району, в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, заперечень проти позову не мають.

Представник третьої особи ТОВ "Абонент ХХІ", в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, заперечень проти позову не мають.

Відповідач в судові засідання у справі повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин на підставі ч. 9 ст. 74 ЦПК України та ч. 4 ст. 169 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення.

З урахуванням викладеного суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч. 2 ст. 158, 169, 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач по справі - ОСОБА_1 є квартиронаймачем квартири за адресою: АДРЕСА_1, у якій, окрім нього, зареєстровані його дружина - позивач ОСОБА_2 та їхній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується особовим рахунком № НОМЕР_1 (а.с. 10).

З 01 червня 2013 року відповідач у квартирі позивачів за адресою: АДРЕСА_1, не проживає, за місцем реєстрації до житлово-експлуатаційної організації чи міліції з приводу вчинення йому перешкод у проживанні чи користуванні житловим приміщенням не звертався, що підтверджується актом про не проживання ТОВ "Крона-Сервіс 1" від 18 серпня 2016 року (а.с. 11), листом Дніпровського ВП Кам'янського відділу ГУНП МВС України в Дніпропетровській області за вих. № 9206 від 22 серпня 2016 року (а.с. 13), листом ТОВ "Абонет ХХІ" за вих. № 279 від 19 серпня 2016 року (а.с. 12).

Відповідач не цікавиться квартирою за адресою: АДРЕСА_1, її санітарно-гігієнічним станом, необхідним поточним ремонтом, сплатою комунальних послуг, які розраховані на всіх зареєстрованих в квартирі осіб, та які оплачують лише позивачі, що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 21-27).

З урахуванням викладеного суд вважає встановленим факт добровільного залишення відповідачем 01 червня 2013 року квартири за адресою: АДРЕСА_1, за місцем його реєстрації, без будь-яких поважних причин, та за відсутності вчинення йому будь-яких перешкод у проживанні, вибувши на інше постійне місце проживання. Факт реєстрації відповідача у спірній квартирі порушує права та інтереси позивачів, оскільки останні оплачують низку комунальних послуг виходячи з кількості осіб, зареєстрованих у спірній квартирі, у зв'язку з чим несуть додаткові витрати.

На момент пред'явлення позову минуло більше 3-х років як відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації в квартирі позивачів, тому відповідно до ст. 71 ЦК України, сплинув шестимісячний строк, за яким за відповідачем зберігається його право на користування квартирою, квартиронаймачем якої є позивач ОСОБА_1 Інших домовленостей між відповідачем і позивачем ОСОБА_1, як наймачем квартири, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно ст. 71 ЖК України в зв'язку з тимчасовою відсутністю наймача та членів його родини за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців.

Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такої, що втратила право користування житловим приміщенням в зв'язку з відсутністю цієї особи понад встановлених термінів провадиться у судовому порядку.

З урахуванням встановлених судом обставин, позовні вимоги позивачів про визнання відповідача таким, що втратив право у користуванні житловим приміщенням наймачем якого є позивач ОСОБА_1, суд визнає обґрунтованими, надані позивачами докази належними та допустимими, що є підставою для втрати відповідачем його права на користування спірною квартирою, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині де позивачі просять суд зазначити що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації за місцем мешкання, задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що за подання позову позивачем ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 551,20 грн., які відповідно до ст. 88 ЦПК України повинні бути стягнуті з відповідача по справі на користь останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 3, 88, 158, 169, 212-214, 224-226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - Адміністрація Дніпровського району Кам'янської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю "Абонент ХХІ", про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя Я.В. Замкова