У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Закропивного О.В., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-1» про відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником - ОСОБА_6, на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 1 липня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року та касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-1» на рішення апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. 1 жовтня 2014 року відбулося залиття її квартири з технічного поверху будинку. Відповідно до акта від 15 жовтня 2014 року причиною залиття квартири є те, що на технічному поверсі будинку в систему гарячого водопостачання власником квартири № 167, яким є ОСОБА_5, було виконано незаконне втручання в систему водопостачання будинку («врізка») з запірною арматурою, що не передбачена в проекті системи гарячого водопостачання будинку та являється власністю квартири № 167, на різьбі якої виникло протікання. У результаті залиття було пошкоджено облаштування квартири,вартість відновлювального ремонту становить 49 667 грн.

Позивач вважала, що завдана їй майнова шкода стала внаслідок бездіяльності ОСОБА_4, який тримав у неналежному технічному стані здійснену ним «врізку» до системи гарячого водопостачання на технічному поверсі будинку. Також позивач зазначала, що товариством з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-1» (далі - ТОВ «Житлобуд-1») неналежно виконувалися обов'язки по утриманню технічного поверху, у зв'язку з чим його санітарний стан був неналежним, при обстеженні були виявлені залишки життєдіяльності птахів, послід, яйця, мертві птахи, незасклені вікна. Внаслідок залиття до належної їй квартири потрапили небезпечні мікроорганізми, що створює небезпеку для життя та здоров'я її та родини, тому вважала, що їй завдано моральної шкоди.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просила суд стягнути на її користь з ОСОБА_4 49 667 грн на відшкодування майнової шкоди та 2 500 грн на відшкодування моральної шкоди, а з ТОВ «Житлобуд-1» 2 500 грн на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_5

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 1 липня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 26 833 грн 50 коп. з кожного на відшкодування майнової шкоди. Стягнуто з ТОВ «Житлобуд-1» на користь ОСОБА_3 2 500 грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових втрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 скасовано. У задоволенні позову в цій частині відмовлено.

Рішення районного суду в частині стягнення з ТОВ «Житлобуд-1» 2 500 грн на відшкодування моральної шкоди в апеляційному порядку не оскаржувалось.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі представника - ОСОБА_6, просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове рішення про стягнення з ТОВ «Житлобуд-1» на її користь 49 667 грн на відшкодування майнової шкоди, 5 тис. грн на відшкодування моральної шкоди та судові витрати в розмірі 2 046 грн 67 коп.

У касаційній скарзі ТОВ «Житлобуд-1» просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального й процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Отже, судові рішення в частині стягнення з ТОВ «Житлобуд-1» 2 500 грн на відшкодування моральної шкоди не оскаржуються, тому в силу ч. 1 ст. 335 ЦПК України в цій частині в касаційному порядку не переглядаються.

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_5 зробила самовільну «врізку» до труби гарячого водопостачання, після чого контроль за трубами гарячого водопостачання, які знаходяться на технічному поверсі будинку та перебувають у приватній власності відповідачів ОСОБА_5, не здійснювався, у результаті чого відбулося залиття належної позивачу квартири й останній завдано майнової та моральної шкоди. Також внаслідок неналежного виконання ТОВ «Житлобуд-1» своїх обов'язків зі своєчасного прибирання технічного поверху та утримання його у належному санітарному стані, нечистоти, які містять небезпечні для здоров'я мікроорганізми, потрапили до помешкання позивача, чим останній завдано моральної шкоди.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог до ОСОБА_4, ОСОБА_5 й відмовляючи в задоволенні цих позовних вимог, виходив із того, що обов'язок здійснення контролю за інженерним обладнанням будинку, яке розташовано на технічному поверсі будинку, був покладений на ТОВ «Житлобуд-1», однак до останнього позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди ОСОБА_3 не пред'явлено. Разом з тим,притягнувши до участі у справі у якості співвідповідача ОСОБА_5, суд не врахував, що позивачем відповідно до вимог ст. ст. 118, 119 ЦПК України до неї не було пред'явлено позовних вимог, тому, стягнувши з ОСОБА_5 майнову та моральну шкоду, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог.

Проте погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна, тому що суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 15 листопада 2000 року належить квартира АДРЕСА_1. 1 жовтня 2014 року сталося залиття зазначеної квартири з технічного поверху будинку, про що 15 жовтня 2014 року працівниками ТОВ «Житлобуд-1» складено відповідний акт.

Згідно зі звітом про оцінку матеріального збитку від 10 листопада 2014 року вартість матеріального збитку, завданого власнику квартири, становить 49 667 грн.

Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

Розпорядженням Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від 29 серпня 2003 року № 768, до якого внесено зміни розпорядженнями від 27 листопада 2003 року № 1021 та від 16 січня 2004 року № 16, ОСОБА_5 надано дозвіл на перепланування квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Переобладнання - це улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Таким чином, улаштувавши додатковий обігрівальний пристрій у ванній кімнаті - рушникосушник, відповідачі, ОСОБА_5, здійснили не перепланування, а переобладнання квартири, що не передбачено Проектом капітального ремонту з переплануванням квартири АДРЕСА_2.

Згідно зі ст. 152 ЖК УРСР у редакції, що діяла на час проведення ОСОБА_5 «врізки» до труби гарячого водопостачання, переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

У листі Оболонською районною державною адміністрацією в м. Києві від 1 липня 2015 року роз'яснено, що «врізка» до загальнобудинкової системи гарячого водопостачання будинку є втручанням у систему загального користування, тому дозвіл на таке переобладнання може бути наданий лише на підставі відповідного проекту переобладнання, погодженого в установленому порядку.

Разом з тим у даному листі зазначено, що на проведення робіт по врізці до загальнобудинкової системи гарячого водопостачання будинку для роботи додаткового нагрівального приладу (рушникосушника) у квартирі АДРЕСА_2 дозвіл не надавався.

Крім того, у наданому ТОВ «Житлобуд-1» інженерному проекті розташування на технічному поверсі внутрішньобудинкових мереж водопостачання відсутнє зазначення здійсненого ОСОБА_5 підключення.

Проте у порушення положень ст. ст. 212 - 214, 303, 316 ЦПК України апеляційний суд на зазначені вище положення закону уваги не звернув, не з'ясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог та дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Крім того, ухвалою суду ОСОБА_5 залучено до участі у справі в якості співвідповідача. Отже, якщо до участі в справі залучено співвідповідача, а позовні вимоги не змінено, то вони вважаються пред'явленими до обох відповідачів у заявлених межах.

При цьому суд також не з'ясував, чи підтримує ОСОБА_3, позивач у справі, вимоги до залученого співвідповідача, чи не відмовляється від вимог до нього.

За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи не встановлені, рішення апеляційного суду в частині позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню в цій частині з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, під час розгляду якої суду належить урахувати викладене, дати відповідну правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити судове рішення відповідно до установлених обставин і вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-1» та ОСОБА_3, подану представником - ОСОБА_6, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року в частині позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ТОВ «Житлобуд-1» про відшкодування майнової та моральної шкоди у зв'язку із залиттям квартири скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

О.В.Закропивний

В.А.Черненко