Справа № 642/1367/16-ц
Провадження № 2/642/776/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
01 червня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Вікторова В.В.,
при участі: секретаря Лозоватої А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
У березні 2016 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15 200 доларів США, що становить 395 504 грн., а також сплачений судовий збір у сумі 3955,04 грн.
В обгрунтування позову зазначила, що 26 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики у формі розписки, відповідно до якого ОСОБА_1 передав відповідачу грошову позику в розмірі 15 200 доларів США, яку зобов'язався повернути на першу вимогу позивача впродовж місяця. 02 лютого 2016 року позивач надіслав відповідачу грошову вимогу з вимогою повернути вищевказану суму грошових коштів. Однак, відповідач своїх зобов'язань у встановлений у вимозі строк, а саме до 03 березня 2016 року, не виконав та не повернув борг, чим порушив приписи ст.ст. 525, 526 ЦПК України та умови позики, що є підставою для стягнення коштів у зазначеному розмірі на користь позивача.
Позивач та його представник до судового засідання не з'явилися. Від представника позивача суду надійшла заява, у якій вона просила розглядати справу у її відсутність та зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 33)
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не сповістив.
Направлена за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача судова повістка повернута до суду з відміткою відділу зв?язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони (а.с. 25-26, 31-32).
За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлене наступне.
26 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики у формі розписки, відповідно до якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошову позику в розмірі 15 200 доларів США, яку зобов'язався повернути за першою вимогою протягом місяця.
Укладення договору позики підтверджується розпискою відповідача від 26 лютого 2015 року, що відповідає вимогам п. 2 ст. 1047 ЦК України, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи а.с. 37.
Грошові кошти у розмірі 15 200 доларів США були передані 26 лютого 2015 року в момент підписання розписки.
Статтею ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання повинно виконуватися належним чином згідно умовам договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позивальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти у строк та в порядку, що встановлений договором.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму боргу.
Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 15 200 доларів США, що становить 395 504 гривні.
Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути на користь позивача витрати за сплату судового збору у розмірі 3955,04 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-218 ЦПК України, ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача в порядку ст. 228 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В.В. Вікторов