Справа № 446/509/16 Головуючий у 1 інстанції: Самсін М.Л.
Провадження № 22-ц/783/6645/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 Пилип»як ОСОБА_3 на рішення Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 13 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Гніздичівського державного спиртового заводу про стягнення середнього заробітку за час затримки та компенсації, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням у задоволені позову ОСОБА_2 до Гніздичівського державного спиртового заводу про стягнення середнього заробітку за час затримки та компенсації відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 Пилип»як О. П.

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи. Зокрема, зазначає, що суд не врахував, що відповідач провів розрахунок з позивачем по заборгованості з заробітної плати лише 24.01.2014 року, що підтверджується листом відділу державної виконавчої служби Жидачівського районного управління юстиції від 14.12.2015 року № 09-20/2640. Таким чином, відповідач, не провівши своєчасний розрахунок з позивачем та порушивши вимоги ст. 116 КЗпП України, повинен виплатити позивачу його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а саме з 31.12.2010 року по 14.01.2014 року. Вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про пропуск позивачем тримісячного строку звернення до суду з даних правовідносин. Вказує на те, що про розрахунок відповідача ОСОБА_2 дізнався з листа відділу державної виконавчої служби Жидачівського районного управління юстиції від 14.12.2015 року № 09-20/2640, а відтак строки звернення до суду пропущені з поважних причин та підлягають поновленню.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівникові виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України та п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» - до даних правовідносин повинен застосовуватись тримісячний строк для звернення до суду з таким позовом.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 року у справі № 1-13/2013 в аспекті конституційного звернення ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 233 КЗпП України, ст.ст. 1, 12 Закону України «Про оплату праці» положення ч. 1 ст. 233 КЗпП України у взаємозв»язку з положеннями ст.ст. 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Судом встановлено, що рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 23.07.2012 року з Гніздичівського державного спиртового заводу в користь ОСОБА_5 стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 15660 грн. 27 коп. та компенсацію у зв»язку з втратою частини заробітної плати через порушення термінів її виплати в сумі 1051 грн. 17 коп., а всього 16711 грн. 44 коп. за період роботи з 26.11.2009 року по 30.12.2010 року, оскільки така на день звільнення 30.12.2010 року не була йому виплачена.

24.01.2014 року відділом ДВС Жидачівського РУЮ на особистий рахунок позивача перераховано на виконання рішення суду кошти в сумі 16711 грн. 44 коп.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 у зв»язку із закінченням тримісячного строку на звернення до суду із відповідними позовними вимогами, так як Гніздичівський державний спиртовий завод розрахувався з позивачем 24.01.2014 року, перебіг тримічного строку починається з наступного дня, тобто з 25.01.2014 року, закінчується - 25.04.2014 року, а позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом 14.03.2016 року, тому пропустив тримісячний строк звернення до суду з даних правовідносин та не навів поважних причин пропуску такого.

Доводи апеляційної скарги про те, що Петрик і. В. довідався, що відповідач повністю з ним розрахувався, з листа ДВС Жидачівського РУЮ від 14.12.2015 року суд до уваги не приймає, оскільки позивач не мав перешкод для отримання такої інформації у ДВС і до зазначеної дати.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 Пилип»як ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 13 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

ОСОБА_6