Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

20 травня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Жарікова О. В. ,

при секретарі Гавриш О. П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві, в залі суду № 3 справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 10.09.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», яке перейменоване в ПАТ «Укрсоцбанк», в особі начальника відділення АКБ «Укрсоцбанк» ОСОБА_2, та відповідачем було укладено кредитний договір № 388/38/08-А, на підставі якого позичальнику було надано кредит в сумі 37135,00 доларів США, строком до 09.09.2015 року, зі сплатою 13,5 % річних. За умовами кредитного договору позивачем видано кредитні кошти відповідачу у вказаній сумі, однак, позичальник умови договору не виконав, загальна сума заборгованості відповідача перед банком з нарахуванням процентів, пені, становить станом на 09.11.2015 року 79 281,78 доларів США, що в еквіваленті складає 1 795 650, 39 грн.. Оскільки боржник не виконав свої зобов'язання за договором, то позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 79 281,78 доларів США , що в еквіваленті за курсом НБУ, станом на 09.11.2015 року становить 1 795 650, 39 грн., судові витрати по справі в сумі 26 934,76 грн..

Представник позивача в судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належно, подали до суду клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника, позов підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач в судове засідання не зявився, про місце час та дату розгляду справи повідомлявся належно, що підтверджується матеріалами справи. В звязку з зазначеним, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. ст. 224, 225 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновків які мотивує наступним чином.

Так, судом встановлено, що 10.09.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», яке в подальшому було перейменовано в ПАТ «Укрсоцбанк», та відповідачем ОСОБА_1, було укладено договір кредиту № 388/38/08-А на купівлю транспортних засобів, на підставі якого позичальнику було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 37135,00 доларів США, строком до 09.09.2015 року, та зі сплатою 13,5 % річних. За умовами кредитного договору позивачем видано кредитні кошти відповідачу у вказаній сумі, однак, позичальник умови договору не виконав, загальна сума заборгованості відповідача перед банком з нарахуванням процентів, пені, становить станом на 09.11.2015 року 79 281,78 доларів США, що в еквіваленті станом на 09.11.2015 року становить 1 795 650, 39 грн..

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, кредитор надає позичальнику у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти у сумі 37135,00 доларів США, зі сплатою 13,50 процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості до 20 числа кожного місяця згідно графіку, який вказаний в пп. 1.1.1 п. 1.1 ст. 1 договору.

Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, кредит надавався позичальнику на наступні цілі: для оплати придбаного автомобіля марки MITSUBISHI моделі OUTLANDER 2.4, 2008 року випуску, чорного кольору, згідно з договором купівлі-продажу № 01/28/02/08 від 28 лютого 2008 року, укладеним з ТОВ «Ніко-Україна».

Відповідно до п. 1.3 п. 1.3.1 кредитного договору, в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов»язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, сторони уклали договір застави вказаного транспортного засобу, який, також, забезпечує виконання зобов»язань позичальника за договором.

Відповідно до п. 3.3.7 кредитного договору, позичальник зобовязаний сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному п.п. 2.4 , 2.5 цього договору.

Відповідно до п. 3.3.9 кредитного договору, позичальник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати кредит із нарахованими відсотками за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному в п. 1.1 цього договору.

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору, в разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених в п. 2.4 цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1 цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення.

Відповідно до п. 7.3 кредитного договору, цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов»язань.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 отримав обумовлену в договорі суму кредитних коштів, що підтверджується копією заяви на видачу готівки № ав24197685 від 10.09.2008 року, в якій міститься підпис відповідача ОСОБА_1 про отримання кредитних коштів.

Позичальник зобов'язувався повернути в повному обсязі одержаний кредит та сплатити проценти, та інші платежі, нараховані за обслуговування кредиту.

В суді також було встановлено, що відповідач не виконав умови кредитного договору щодо своєчасного повернення основного кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.

Позивач просить суд стягнути суму заборгованості за кредитним договором з боржника.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію/передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Отже, з врахуванням всього наведеного, суд вважає за можливе позов задовольнити і стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.

Судом встановлено, що позивач звертався до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 з заявою на вчинення виконавчого напису, який було видано 01.04.2009 року. За результатами виконання зазначеного виконавчого напису МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ Київської області було проведено аукціон, за результатами проведення якого 06.03.2012 року, лот № 1 автомобіль MITSUBISHI моделі OUTLANDER 2.4, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, що належав відповідачу ОСОБА_1 було реалізовано за 104000,00 грн., що підтверджується копією відповідного акту. Після реалізації майна на користь позивача було перераховано кошти в сумі 80010,70 грн..

Згідно розрахунку позивача заборгованість за кредитним договором, станом на 09.11.2015 року становить 79 281,78 доларів США, що в еквіваленті складає 1 795 650,39 грн. (заборгованість за кредитом 35 809,00 доларів США, що складає 811036,82 грн.; заборгованість за відсотками 21174,46 доларів США, що складає 479 579,60 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 16405,36 доларів США, що складає 371564,38 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 5892,97 доларів США, що складає 133469,58 грн.).

Щодо заявлених позовних в іноземній валюті, суд вказує, що відповідно до розяснень, наданих в п.п.12 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках та порядку, встановлених законом.

Таким чином, не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті.

Відповідач ОСОБА_1 альтернативного розрахунку суду не надав, а проведений позивачем розрахунок допустимими доказами не спростував, і тому позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, отже їх слід задовольнити.

Таким чином, позов підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір в сумі 26 934,76 грн., відповідно до наданого платіжного доручення, і тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вказані судові витрати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. І0, 60, 79, 88, 174, 209, 212-215, 224, 225, 226, 294, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк заборгованість за кредитним договором станом на 09.11.2015 року в розмірі 79 281, 78 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 1 795 650 гривень 39 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк, понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 26934 гривні 76 копійок.

Рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя ОСОБА_4