Справа № 148/934/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2016 року м.Тульчин

Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Карнауха А.П.

при секретарі Грабовській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до Тульчинського районного суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договоро мопсики, мотивуючи свої позовні вимоги наступним.

Відповідно до розписки від 19.10.2015 року ОСОБА_2 отримав у позику від позивача 25000 доларів США, які зобов»язався повернути 20.03.2016 року. Станом на 26.04.2016 року позику не повернуто. На звернення позивача про повернення боргу відповідач не реагує. Відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України на 26.04.2016б року 1 долар США коштує 25,338921 гривні.

Просить суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором позики в сумі 25000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ щодо іноземних валют на день звернення становить 633473 грн.25 коп. Стягнути з відповідача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник позивача адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні позові підтримав та просив його задовольнити. Пояснив суду,що ОСОБА_1 дав у борг ОСОБА_2 25000 доларів США строком до 20.03.2016 року. ОСОБА_2 при отриманні позики написав письмову розписку, що ї належним письмовим доказом укладення договору позики. Жодних доказів примусу відповідача написати таку розписку. про що стверджує представник відповідача, немає. При отриманні коштів та написанні розписки були присутні свідки, які це підтвердять. Про звернення відповідача до Тульчинського РВ УМВС з приводу примусу до написання розписки пройшло більше як півроку, але до відповідальності ніхто не притягнутий. Просить стягнути з відповідача 633473 грн.25 коп., що в гривнях еквівалентно 25000 доларам США. Жодних позовів до суду про визнання договору позики недійсним ніхто не подавав. Договір позики сторонами не розірвано. Жодних доказів, що позика пов»язана з якимись іншими відносинами між сторонами немає.

Судові витрати просить стягнути з відповідача судовий збір на подання позову та за подання заяви про забезпечення позову. Судові витрати на правову допомогу просить не стягувати.

Відповідач у судове засідання не з»явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову заперечував.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Пояснив суду, що ніякого договору позики між сторонами не було. Але рішення про визнання цього договору недійсним немає. Зі слів відповідача йому відомо, що такі гроші йому не передавались. Про написання письмової розписки про позику він не знав. Ще в жовтні 2015 року до нього телефоном звернувся відповідач і повідомив, що його примусили написати боргову розписку. Про це він повідомив Тульчинський відділ поліції. Повідомлення було 20.10.2015 року. Хто писав розписку йому невідомо. Ця розписка свідчить не про укладення договору позики, а лише про наявність заборгованості відповідача перед позивачем. В розписці не вказано місце, час укладення договору. Він нотаріально не посвідчений.

Позивач у такий спосіб хоче стягнути кошти з відповідача за договором оренди майна від 16.06.2010 року, укладеним між ОСОБА_5Н. та ОСОБА_6 Про це свідчить укладений між останніми письмовий договір та акт комісійного приймання орендованого майна від 09.11.2011 року. З приводу стягнення заборгованості за договором оренди в Тульчинському районному суді розглядалась цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 18.10.2015 року він приїхав із змагань. Зустрів у м.Тульчині ОСОБА_1 Вони пішли у кафе та поспілкувались. ОСОБА_1 його розпитував як правильно позичити гроші Попросив бути свідком при цьому.

Наступного дня ОСОБА_1 йому зателефонував. Він під»їхав до поштового відділенні в м.Тульчині. В свою чергу він зателефонував ОСОБА_8 і попросив також під»їхати. ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_2. Роман прийшов. Зайшли в приміщення нотаріальної контори приватного нотаріуса. Сіли за столик. Роман написав розписку. ОСОБА_1 передав 25000 доларів США купюрами по 100 доларів. Роман забрав гроші. Нотаріуса при цьому не було. ОСОБА_9 писав власноручно. Для чого передавались гроші він не знає.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він бачив як ОСОБА_1 давав гроші ОСОБА_2. ОСОБА_7 зателефонував і поросив бути свідком. У приміщенні нотаріальної контори гроші передавались. До контори зайшли, щоб було зручно писати. Хазяї приміщення не заперечували. ОСОБА_2 розписку писав особисто. Вони з ОСОБА_7 не диктували.

Із наданих сторонами письмових доказів вбачається наступне.

Відповідно до розписки ОСОБА_2, перебуваючи в здоровому глузді та пам»яті, діючи не під фізичним тиском отримав у ОСОБА_1 кошти в сумі 25000 доларів США у позику без процентів на термін з 19.10.2015 року по 20.03.2016 року. ОСОБА_9 окрім ОСОБА_2 підписана свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Згідно талону-повідомлення № 132 від 20.10.2015 року оперативний черговий Тульчинскього РВ УМВС України у Вінницькій області капітан міліції ОСОБА_10 прийняв заяву про вимагання написання розписки у гр.-на ОСОБА_2

За ксерокопією договору оренди майна від 01.06.2010 року ОСОБА_5 передав в оренду для здійснення підприємницької діяльності майно ОСОБА_6

Із акта від 19.11.2011 року, складеного комісією ОСОБА_2, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, після використання приміщення за договором оренди в м.Тульчині по вул..Семенова,2 ОСОБА_6 залишив приміщення без передачі власнику. Виявлена заборгованість по орендній платі за 10 місяців та пошкодження майна.

Згідно копії ухвали Тульчинського районного суду від 30..01.2012 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення коштів залишено без руху.

Згідно квитанції № QS01 від 26.04.2016 року ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 6334 грн.75 коп.

Згідно квитанції № QS01 від 26.04.2016 року ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 275 грн.60 коп.

Вислухавши пояснення представників сторін, покази свідків,дослідивши надані ними письмові докази, оцінюючи їх відповідно до ст..212 ЦПК України,суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню за наступних підстав.

Для підтвердження своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1. надав суду письмову розписку від 19.10.2015 року, за якою ОСОБА_2, паспорт серії АВ № 393456, виданий Тульчинським РВ УМВС України у Вінницькій області,проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_1, отримав кошти в сумі 25000 доларів США і зобв»язується повернути грошовий борг 20.03.2016 року. ОСОБА_9 підписана позичальником ОСОБА_2. Факт написання та підпису розписки засвідчений підписами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Доказів повернення коштів позивачу стороною відповідача не надано.

Відповідно до ст..1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передачі грошей.

Згідно ст..1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики ті його умов може бути представлена розписка позичальника.

Така розписка позивачем надана.

Ст.1049 ЦК України на позичальника покладається обов»язок повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі.

Пленум Верховного Суду України в п. 14 постанови від 18 грудня 2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснив, що оскільки згідно з ч. 1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня, то при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України гривні (з наведенням розрахунків з переведенням іноземної валюти, яка була предметом позики, в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення).

Відповідно до ст..11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення боргу з відповідача за договором позики, укладеним в іноземній валюті. При цьому сума боргу ним розрахована в гривнях за курсом Національного Банку України на час звернення до суду, а не на день розгляду справи по суті. За таких обставин суд не вправі збільшувати чи зменшувати суму, що підлягає стягненню в зв»язку зі зміною курсу іноземної валюти до гривні.

Суд також вважає за правильне, згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати судовий збір в сумі 6660 грн.35 коп.

Твердження представника відповідача проте, що договір позики є фіктивним, укладеним внаслідок застосованого примусу до позичальника не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 факт примусу при написанні розписки категорично заперечили та підтвердили передачу коштів позичальнику.

Не може взяти до уваги суд як докази фіктивності договору позики і твердження представника відповідача, що розписка була написана через існування бізнесових стосунків між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Жодних доказів такого взаємозв»язку суду не надано.

Не може свідчити про написання розписки під примусом і факт звернення відповідача до Тульчинського РВ УМВС 20.10.2015 року із заявою, оскільки при її розгляді наявність злочину не встановлено, жодна особа до відповідальності не притягувалась.

Договір позики, укладений між позивачем та відповідачем 19.10.2015 року у встановленому законом порядку не визнаний недійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1046,1047,1049 ЦК України, ст.ст.88,215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії АТ № 023715, виданий Тульчинським РС УДМС України у Вінницькій області 26 березня 2013 року, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, грошові кошти за договором позики в сумі 633473 ( шістсот триста тридцять три тисячі чотириста сімдесят три ) грн.. 25 коп., що відповідно до офіційного курсу гривні НБУ на день звернення до суду становить 25000 (двадцять п»ять тисяч ) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_13 6660 ( шість тисяч шістсот шістдесят ) грн.35 коп. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд..

Суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_14