Справа № 761/1077/15-ц
Провадження № 2/761/422/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Данилевській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особа Київська міська рада, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Синиця Тетяна Василівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особа Київська міська рада, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Синиця Тетяна Василівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_6 - ОСОБА_7, який на момент смерті мешкав у м. Цюріх, Швейцарія.

Спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_8, складається, зокрема, із нерухомого майна на території України: земельної ділянки та будівлі у АДРЕСА_1 незавершеної будівництвом адміністративно-виробничої будівлі, які складається з триповерхової промислової будівлі та чотирьохповерхової адміністративної прибудови у м. Великі Мости Львівської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Враховуючи, що будинок № АДРЕСА_1 належить до Шевченківського району м. Києва, таким чином даний позов має розглядатися в Шевченківському районному суді м. Києва.

20 травня 2013 року нотаріус Київського міського нотаріального округу Синиця Тетяна Василівна завела спадкову справу № 31/2013, про що було внесено відповідний запис до спадкового реєстру (у спадковому реєстрі справа обліковується за № 54493147).

19 серпня 2014 року ОСОБА_1 (через свого представника) звернувся до нотаріуса Київського міського нотаріального округу Синиці Тетяни Василівни із заявою про прийняття спадщини.

У відповідь на заяву Позивача нотаріус Синиця Т.В. письмово повідомила (лист від 12 вересня 2014 року), що для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно надати, зокрема - рішення суду про продовження строку для прийняття спадщини.

У зв'язку із цим ОСОБА_1 просить суд призначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

У письмових запереченнях представник відповідача зазначає, що з доводами позивача ОСОБА_1 наведеними ним в позовній заяві не погоджується, вважає їх необґрунтованими та безпідставними з огляду на наступне. Батько позивача ОСОБА_9 помер у м. Цюріху (Швейцарія), що підтверджується витягом із реєстраційного запису про смерті станом на ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилась спадщина. За заявою сина померлого ОСОБА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т.В. було відкрито спадкову справу №31/2013 від 20.05.2013 року щодо майна померлого. Позивач ОСОБА_1 є сином померлого, що вбачається із витягу із книги записів смертей від 05.05.2014 року. Позивачем подано заяву 19 серпня 2014 року про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_8 ОСОБА_9, згадану заяву було адресовано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Синиці Т.В. Проте, на зазначену заяву про прийняття спадщини Позивачу було повідомлено нотаріусом, що його заява долучена до спадкової справи та прийнята до уваги, однак для видачі свідоцтва про право на спадщину Позивачу необхідно надати рішення суду про продовження строку для прийняття спадщини, правоустановчі документи на спадкове майно, документи, що підтверджують родинні відносини спадкоємця із спадкодавцем, довіреність на представництво щодо ведення та оформлення спадкових справ.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити. Додатково в своїх поясненнях суду представник позивача просив звернути увагу на те, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості у передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк оформити свої спадкові права на спадкове майно у зв'язку із тим, що: ОСОБА_6 лише 6-го червня 2014 року було визначено як спадкоємця ОСОБА_8, даний факт підтверджується Рішенням районного суду Цюріха від 06.06.2014 року (копія додається). Крім того, протягом 2013 року здійснювалась інвентаризація спадкового майна і зважаючи на те, що ОСОБА_1 мешкає в іншій країні та не міг знати українського законодавства, а також те, що в Україні взагалі існує спадкове майно, ОСОБА_1 був позбавлений можливості скористатись належним йому правом на прийняття спадщини.

Представник відповідача ОСОБА_2, у судовому засіданні позов не визнав повністю та просив суд відмовити у його задоволенні, про що подав до суду свої письмові заперечення на позов, у яких наполягав на тому, що позивачем не наведено суду поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки зазначені причини пропуску строку не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення цих дій.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, у судове засідання не з'явились, хоча про місце, день і час розгляду справи повідомлялась належним чином.

Третя особа Київська міська рада у судове засідання не з'явилась, хоча про місце, день і час розгляду справи повідомлялась належним чином. Разом з тим, на адресу суду надіслала свої пояснення.

Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Синиця Тетяна Василівна у судове засідання не з'явилась, хоча про місце, день і час розгляду справи повідомлялась належним чином. На адресу суду надіслала свої пояснення, матеріали та просила справу розглядати без її участі.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Цюріху (Швейцарія), на момент смерті він мешкав у м. Цюріх, Швейцарія. Після його смерті відкрилась спадщина.

20 травня 2013 року нотаріус Київського міського нотаріального округу Синиця Тетяна Василівна завела спадкову справу № 31/2013, про що було внесено відповідний запис до спадкового реєстру (у спадковому реєстрі справа обліковується за № 54493147).

Позивач ОСОБА_1 є сином померлого, що вбачається із витягу із книги записів смертей від 05.05.2014 року.

19 серпня 2014 року ОСОБА_1 (через свого представника) звернувся до нотаріуса Київського міського нотаріального округу Синиці Тетяни Василівни із заявою про прийняття спадщини.

У відповідь на заяву Позивача нотаріус Синиця Т.В. письмово повідомила (лист від 12 вересня 2014 року), що для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно надати, зокрема - рішення суду про продовження строку для прийняття спадщини.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Частиною 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з ч. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У пункті 2 роз'яснень наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), не визначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Разом з тим, пунктом 3.5 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, передбачено можливість надіслання заяви про прийняття спадщини поштою.

Положенням «Про порядок здійснення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах і консульських установах України» визначено, що консули зобов'язані здійснювати свою діяльність, зокрема відповідно до Закону України «Про нотаріат».

Таким чином, консул в дипломатичному представництві або консульстві України в будь-якій країні (у т.ч. і в Швейцарії) виконує функції, покладені на нотаріусів України.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що помер батько позивача - ОСОБА_10, який на момент смерті мешкав у м. Цюріх, Швейцарія. 20.05.2013 року нотаріус Київського міського нотаріального округу Синиця Т.В. завела спадкову справу № 31/2013.

Позивач через свого представника звернувся до нотаріуса Київського міського нотаріального округу Синиці Т.В. із заявою про прийняття спадщини. У відповідь на заяву позивача нотаріус Синиця Т.В. письмово повідомила, що для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно надати, зокрема - рішення суду про продовження строку для прийняття спадщини.

Позивач зазначає, що був позбавлений можливості у передбачений шестимісячний строк оформити свої спадкові права на спадкове майно у зв'язку з тим, що: є іноземцем і проживає поза межами України; для того, щоб відвідати Україну необхідно отримати візу та оплатити дорогий авіа переліт; також позивача лише 06.06.2014 року було визначено, як спадкоємця його померлого батька, даний факт підтверджується рішенням районного суду Цюріха від 06.06.2014 року; крім того, протягом 2013 року здійснювалась інвентаризація спадкового майна і позивач не мав достовірних відомостей щодо майна спадкодавця у Швейцарії, Сербії, Князівстві Ліхтенштейн та України. Тому позивач просив суд визначити йому додатковий шестимісячний строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом померлого ОСОБА_10.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З аналізу вказаних положень закону вбачається, що пропуск Позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини з підстав наведених у позовній заяві не можуть бути розцінені судом як поважні, оскільки позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами наявності у нього об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення цих дій.

Не можуть бути взяті до уваги посилання Позивача на те, що протягом 2013 року здійснювалась інвентаризація спадкового майна (у т.ч. і на території України) після смерті ОСОБА_8 ОСОБА_9, що, на його думку, підтверджується постановою Окружного суду міста Цюріха від 29.10.2013 року та є поважною причиною пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки зі змісту наведеної постанови не вбачається, що судом (або нотаріусом) проводилась інвентаризація наявності спадкового майна спадкодавця ОСОБА_8 на території України тощо, водночас саме по собі проведення інвентаризації також не перешкоджало Позивачу вчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини.

Крім цього, фактам та обставинам, на які посилається Позивач, а саме, що Позивача лише 06.06.2014 року було визначено як спадкоємця померлого батька згідно рішення районного суду Цюріха від 06.06.2014 року; протягом 2013 року здійснювалась інвентаризація спадкового майна і позивач не мав достовірних відомостей щодо майна спадкодавця у Швейцарії, Сербії, Князівстві Ліхтенштейн та України) вже була надана оцінка Дарницьким районним судом м. Києва по справі №753/8328/14-ц (рішення набрало законної сили на підставі ухвали Апеляційного суду м. Києва від 22.01.2015 р.) за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_12 ОСОБА_2 про надання додаткового строку про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_8 ОСОБА_9 та Шевченківським районним судом м. Києва по справі № 761/36290/14-ц (рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року набрало законної сили на підставі ухвали Апеляційного суду м. Києва від 24.11.2015р.) за позовом ОСОБА_12 ОСОБА_4 до ОСОБА_12 ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про надання додаткового строку на прийняття спадщини після померлого ОСОБА_13 ОСОБА_9. Так, суди прийшли до висновку, що наведені обставини пропущення встановленого законом строку для прийняття спадщини не можуть вважатись поважними та пов'язаними з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи те, що позивач, як спадкоємець, подав заяву про прийняття спадщини з пропуском встановленого шестимісячного строку за відсутності поважних причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

З огляду на викладене на підставі: ст. ст. 1270, 1272 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 209, 212, 213, 214, 21 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особа Київська міська рада, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Синиця Тетяна Василівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні підчас проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.Ф. Малинников