Ухвала

іменем україни

06 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СавченкоВ.О., Касьяна О.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення нарахованих на суму боргу інфляційних витрат та 3% річних, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 17 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення нарахованих на суму боргу інфляційних витрат та 3% річних, посилаючись на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань щодо сплати на їх користь по 100 000 грн кожній на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 7 977 грн 21 коп. - 3% річних та 21 577 грн 50 коп. - інфляційних витрат, нарахованих на суму боргу.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 7 822 грн 21 коп. - 3% річних та 21 156 грн 63 коп. - інфляційних витрат нарахованих на суму боргу.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 17 грудня 2015 року зазначене рішення міськрайонного суду скасовано й позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 3% річних у сумі 8 000 грн нарахованих на суму боргу та інфляційні витрати в розмірі 67 832 грн 76 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 3% річних в сумі 7 845 грн 77 коп. нарахованих на суму боргу та інфляційні витрати в розмірі 66 519 грн 07 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосуванням судом норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не встановлено.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 599 ЦК Українизобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК Україниборжник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі, й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з того, що через неналежне виконання відповідачем грошового зобов'язання перед позивачами, з останнього підлягає стягненню сума 3% річних та інфляційних витрат відповідно до положень ст. 625 ЦК України, з урахуванням вимог ст. ст. 256, 257, 264, 267 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_6 на увагу не заслуговують та висновків суду не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що апеляційним судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргуОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 17 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

О.П.Касьян

Д.О.Остапчук