Справа№ 640/4118/16-ц
"02" червня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого -судді - Сенаторова В . М .,
при секретарі - Явнюк К. Р .,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних витрат та трьох процентів річних, -
14.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних витрат та трьох процентів річних.
В судове засідання позивач та його представник за довіреністю ОСОБА_3 зявилися, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав вказаних в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Пункт 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення зобов'язання встановлю завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до правової позиції № 113 цс 14, викладеної у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України 1 жовтня 2014 року: " Відшкодування заподіяної злочином майнової та моральної шкодизводиться до сплати грошей, відтак, є грошовим зобов'язанням."
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові."
Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.
На підставі наведеного, керуючись ст. 42 Конституції України, ст.ст. 10,11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-225 ЦПК України та ст.ст. 509, 546, 549, 551, 598, 599, 625, 627 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних витрат та трьох процентів річних- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору 551,20 грн. / п'ятсот п'ятдесят одну гривню 20 копійок/.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Київського районного суду м. Харкова апеляційної скарги.

Суддя -