Номер провадження: 22-ц/785/3442/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Варикаші О.Д.

суддів - Бабія А.П.

- ОСОБА_2

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.02.2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто» про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

встановила:

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду (а. с. 2-4), в якому просив стягнути з відповідача на його користь суму матеріального збитку, яка складає 35 207 грн. та суму моральної шкоди, яка складає 10 000 грн.

Свої позовні вимоги позивач, як зазначено в рішенні суду, обґрунтовував тим, що 14.03.2014 року о 03 год. 00 хв. в м. Одесі на перехресті вул. Преображенська та вул. Успенська відбулася ДТП за участю автомобіля «Тойота», д./н. АА 7642 РВ, який перебував під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Міцубісі», д./н. ВН 6919 АС, який перебував під його керуванням, що призвело до механічних пошкоджень вказаних авто. Винною у ДТП особою визнано ОСОБА_3 відповідно до постанови суду. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження, у звязку з вказаною ДТП, йому була завдана майнова шкода в розмірі 35 207 грн. та моральна шкода в розмірі 10 000 грн., яка полягає у порушенні нормального життя та стосунків з оточуючими його людьми, яку просить стягнути з винної у ДТП особи. Від страхової компанії він ніякої виплати не отримував, отже вказана шкода підлягає стягненню з винної у ДТП особи.

Як зазначено в рішенні суду, в судове засідання 05.02.2015 року зявилися позивач ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 (діє на підставі договору № 23 від 02.10.14), які підтримали позовні вимоги та зазначили, що вони зверталися до страхової компанії з заявою на виплату страхового відшкодування, але страхова компанія з невідомих їм причин на їх користь ніяких коштів за завдану матеріальну шкоду не виплачувала та на теперішній час знаходиться у стані ліквідації, тому шкоду повинна відшкодувати винна у ДТП особа. ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому ст. 74 ЦПК України порядку, причин неявки суду не сповістив, чим позбавив суд можливості вислухати його думку по суті. Заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надано.

В судове засідання не зявився представник третьої особи ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто» ОСОБА_6 (діє на підставі довіреності від 24.11.14), хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому ст. 74 ЦПК України порядку, причин неявки суду не сповістив, чим позбавив суд можливості вислухати його думку по суті. Заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надано. Однак, в судовому засіданні 17.12.2014 року ОСОБА_6 пояснив, що відповідач придбав у їх страхової компанії поліс, розмір шкоди страховою компанією був розрахований у розмірі 26 607 грн., виходячи з різниці вартості пошкодженого автомобіля до ДТП та після ДТП, причини несплати страховою компанією на користь позивача страхового відшкодування йому не відомі.

Заочним рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.02.2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 (20.02.1979 р.н.) на користь ОСОБА_4 (27.12.1984 р.н.) матеріальну шкоду у розмірі 35 207 (тридцять пять тисяч двісті сім) гривень. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.02.2015 року, в якій просить заочне рішення суду від 05.02.2015 року скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на те, що вважає при прийнятті оскаржуваного рішення судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Іншими учасниками процесу рішення суду не оскаржується.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Інші учасники процесу в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи від них на адресу суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог та наданих доказів і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 14.03.2014 року о 03 год. 00 хв. в м. Одесі на перехресті вул. Преображенська та вул. Успенська відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП) за участю автомобіля «Тойота», д./н. АА 7642 РВ, який перебував під керуванням ОСОБА_3 (надалі відповідач) та автомобіля «Міцубісі», д./н. ВН 6919 АС, який перебував під керуванням ОСОБА_4 (надалі позивач), що призвело до механічних пошкоджень вказаних авто та підтверджується Довідкою № 9361549 про ДТП від 23.05.2014 року, виданою ВДАІ м. Одеси (а. с. 28).

Автомобіль «Міцубісі», д./н. ВН 6919 АС належить ОСОБА_4 згідно свідоцтва про реєстрацію ОІС № 6925646 (а. с. 14).

Винною у скоєнні зазначеної ДТП особою, визнано ОСОБА_3, що підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.04.2014 року (а. с. 27).

З матеріалів справи вбачається, що на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи була застрахована у ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто» (надалі страховик), згідно полісу АС/5395757, термін дії якого до 30.10.2014 року (а. с. 28).

Учасники вказаної ДТП сповістили страховика про цей випадок.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 5/14 від 02.04.2014 року, що був складений судовим експертом ОСОБА_7, який є фахівцем у галузі вказаних досліджень та має усі необхідні для проведення таких досліджень дозволи та документи (а. с. 15), вартість матеріальної шкоди спричиненої внаслідок ДТП власнику автомобіля «Міцубісі», д./н. ВН 6919 АС, внаслідок ДТП, складає 35 207 грн. (а. с. 5-13). Вказана шкода була визначена на підставі акту огляду пошкодженого автомобіля від 29.03.2014 року, ремонтної калькуляції, фототаблиці та даних щодо ринкової вартості автомобіля (а. с. 14-26).

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що при огляді пошкодженого автомобіля позивача були присутні винна у ДТП особа та представник страховика.

При цьому, розмір завданої матеріальної шкоди страховиком та відповідачем не заперечувався і не був оспорений. Також, з боку страховика та відповідача не було надано ніяких заперечень з зазначеного розміру матеріальної шкоди.

З листа страховика від 26.03.2014 року за вих. № 1668/6 (а. с. 50) вбачається, що позивач сповістив страховика про настання вказаної ДТП, у звязку з чим заведена страхова справа № 000018050, але для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування позивачу необхідно надати страховику певні документи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач надав страховику усі необхідні для виплати документи.

Страховик визнав страховим випадком вказану ДТП, яка сталася 14.03.2014 року та прийняв рішення про виплату на користь позивача страхового відшкодування за мінусом франшизи 500 грн. у розмірі 26 607 грн., що підтверджується листом від 29.07.2014 року за вих. № 5199/6 (а. с. 51). При цьому, у матеріалах справи відсутні розрахунок страхового відшкодування у вказаному страховиком розмірі та відомості на підставі яких він був розрахований.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що страховик з невідомих причин не здійснив на користь позивача виплату страхового відшкодування у визначеному ним розмірі 26 607 грн.

З позову вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача завдану йому майнову шкоду у розмірі 35 207 грн., посилаючись на ст. 22, 1187 ч. 2, 1192 ЦК України.

На підставі вищенаведеного та враховуючи відсутність заперечень на позовні вимоги позивача, суд першої інстанції вважав за можливе задовольнити позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь матеріальної шкоди у розмірі 35 207 грн..

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., яка була завдана внаслідок ДТП, то суд першої інстанції вважав за необхідне відмовити у цих вимогах у повному обсязі, на підставі наступного.

Позивач у позові посилається на те, що завдана йому внаслідок вказаної ДТП моральна шкода полягає у порушенні нормального життя, стосунків з оточуючими його людьми, неможливістю продовження активного громадського життя а також у тому, що він позбавлений можливості спілкуватися зі своїми знайомими, вирішувати побутові проблеми, після вказаної ДТП він веде закритий спосіб життя, погано спить, рідко виходить з дому, втратив віру у справедливість. При цьому, вказана моральна шкода не підтверджена ніякими належними доказами та її розмір нічим необґрунтований.

Таким чином, враховуючи вищенаведене суд першої інстанції вважав, що моральна шкода не підлягає стягненню з відповідача, так як не підтверджена належними доказами.

За таких обставин, суд першої інстанції, керуючись ст. ст. 1, 2, 11, 15, 16, 22, 23, 1166 ч. 1, 1167, 1187, 1192 ЦК України, ст. ст. 1, 3, 10, 11, 15, 57, 60, 64, 169 ч. 4, 179, 197, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, частково задовольнив позов ОСОБА_4

Судова колегія, вважає, що суд першої інстанції, в межах позовних вимог, повно, всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та прийшов до правильного висновку на підставі наданих та досліджених доказів, частково задовольнивши позов ОСОБА_4

Тому судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи, наданим доказам та відповідним нормам матеріального і процесуального права, а суд першої інстанції правомірно на підставі вимог закону та на підставі встановлених обставин справи дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що позивачем рішення суду не оскаржується.

Оскільки, в судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в результаті ДТП, яка сталася 14.03.2014 року (а. с. 28) з вини відповідача ОСОБА_3 (а. с. 27), автомобіль під керуванням позивача марки «Міцубісі», д./н. ВН 6919 АС (а. с. 14-28), отримав механічні пошкодження, чим позивачеві завдано матеріальну шкоду, розмір якої відповідно до Висновку № 5/14 від 02.04.2014 року експертного автотоварознавчого дослідження складає 35 207 грн. (а. с. 5-13).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України).

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Рішення, в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди позивачем не оскаржується, а права та інтереси відповідача рішенням в цій частині не зачіпаються та доводи в апеляційній скарзі стосовно незаконності оскаржуваного рішення суду в цій частині не наведені.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд помилково стягнув завдану шкоду з відповідача і не врахував, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована, що встановлено судом, та завдану позивачеві шкоду зобовязана відшкодувати страхова компанія, судова колегія не приймає до уваги.

Оскільки, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Такий правовий висновок зробив Верховний Суд України в постанові від 20 січня 2016 року у справі 6-2808цс15.

Розмір стягнутої судом матеріальної шкоди відповідачем відповідно до апеляційної скарги не оспорюється, інші доводи, крім вище вказаного, в апеляційній скарзі відсутні.

Таким чином, приймаючи до уваги вище зазначене, надані докази, обставини, якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не спростовують висновки суду.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно відхилити, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.02.2015 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.02.2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області О.Д. Варикаша

ОСОБА_8

ОСОБА_2