РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 червня 2016 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

У складі : головуючого судді Голубкової М.А.,

при секретареві Когут С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом.

30.10.2006 року між відповідачем ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приват Банк» був укладений кредитний договір 14.2995, відповідно до умов якого відповідач як позичальник отримав кредит у розмірі 90 000,00 доларів США на споживчі цілі з поверненням кредиту та сплатою відсотків у розмірі 16% річних за користування ним відповідно до графіків погашення та терміном повного погашення кредиту до 28.10.2011 року включно.

Згідно графіку погашення кредиту та відсотків, який є додатком №1 до кредитного договору, розмір щомісячного платежу позичальника, до якого входять основний кредит та відсотки, з 15.11.2006 року по 15.09.2010 року дорівнює 2 550,00 доларів США, та останній платіж 15.10.2010 року 2 146,57 доларів США.

В забезпечення виконання кредитного договору між позивачкою ОСОБА_1 в якості поручителя та ПАТ КБ «Приват Банк» в якості кредитора був укладений договір поруки № 14.2995/5 від 30.10.2006 року.

Згідно п. 1 договору поруки, його предметом є надання поруки ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приват Банк» за виконання ОСОБА_2 своїх обовязків за кредитним договором № 14.2995 від 30.10.2006 року, згідно якого кредитор надав боржнику кредит у сумі 90 000,00 доларів США, а боржник зобовязаний повернути кредит в трок до 28.10.2011 року, сплачувати за його користування 16% річних в дату сплати процентів згідно до графіків повернення кредиту, а у випадку порушення строків повернення кредиту сплачувати 32% річних в дату списання процентів, а також сплачувати винагороди, штрафи, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, в порядку та строки зазначені у кредитному договорі.

Також, згідно п. 2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Крім того, в забезпечення виконання кредитного договору між позивачем та відповідачем в якості іпотекодавців з однієї сторони та ПАТ КБ «Приват Банк» в якості іпотекодержателя з іншої сторони був укладений іпотечний договір № 14.29995/3 від 30.10.2006 року, що посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гриба новою О.В. від 30.10.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1112.

На умовах вказаного іпотечного договору, а саме відповідно до положень п. 1,2,7 договору, в забезпечення виконання зобовязань позичальника ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «Приват Банк» за кредитним договором № 14.2995 від 30.10.2006 року, позивачем та відповідачем було передане в іпотеку ПАТ КБ «Приват Банк» нерухоме майно магазин літ. А по вул.. Новоросійська, буд. 48-Г площею 184,8 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці площею 417 кв.м., на якій також розташовані магазин, зазначений в плані літ. А; фундамент під магазин, зазначений в плані літерою А1.

Вказане нерухоме майно обєктом спільної власності позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 на підставі рішення суду, про що зазначено в іпотечному договорі.

Згідно зазначених обставин, відповідач ОСОБА_2 в 2006 році отримав свою власність від ПАТ КБ «Приват Банк» споживчий кредит в розмірі 90 000,00 доларів США, виконання якого забезпечується особистою порукою позивача ОСОБА_1 та іпотекою нерухомого майна.

Отриманими в кредит коштами відповідач розпорядився на свій розсуд.

З перебігу часу користування кредитом відповідач певним чином виконував свої зобовязання з повернення коштів та відсотків. Але з часом в меш повному обсязі та нерегулярно, про що позивачку як поручителю стали надходити повідомлення від працівників ПАТ КБ «Приват Банк» про необхідність оплати коштів в погашення заборгованості за графіком.

Несплата кредитної заборгованості відповідачем призводила до ризику втрати позивачкою власною нерухомого обєкту комерційного призначення як переданого в іпотеку, внаслідок чого позивачка могла втратити джерело доходів. Крім того при наявності заборгованості та її збільшені існувала перспектива звернення стягнення на інше майно позивачки за умовами особистої поруки.

З метою недопущення вказаних негативних наслідків, позивачка як поручитель за період часу з 2009 по 2011 р., а потім в 2015 р. здійснювала погашення заборгованості відповідача за кредитним договором за рахунок власних коштів.

Наскільки відомо позивачці, відповідач за вказаний час погашення боргу не здійснював.

Так, за період 2009-2011 років позивачка сплачувала на користь ПАТ КБ «Приват Банк» погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором. Погашення здійснювалася в доларах США на загальну суму 36 239,36 доларів США.

Тим не менш, станом на 28.10.2011 р.. тобто на кінцевий строк повернення кредиту, заборгованість не була погашена в повному обсязі.

У звязку із простроченою поточною заборгованістю за кредитом, ПАТ КБ «Приват Банк» розпочав процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки, про що повідомив позивачку та відповідача листом від 28.09.2011 року № 31.1.0.0/2 60808ZPH0L364, в якому вимагав погашення заборгованості в розмірі 14 608,14 доларів США, що існувала станом на 28.09.2011 р.

Непогашена заборгованості за кредитним договором зберігалася до 2015 р. через вичерпання фінансових можливостей у позивача, але звернення стягнення на іпотечне майно за ініціативою банку також не відбулося, причини чого не залежить від волі позивачки.

В будь-якому разі загроза примусового стягнення майна існувала, а банк на підставі чинного законодавства та іпотечного договору в будь-який момент міг вилучити нерухомість і реалізувати її в рахунок боргу, що призвело би до втрати майна поручителя ОСОБА_1 та позивальника ОСОБА_2

На чергове звернення позивачки до банку, листом від 25.09.2015 р. ПАТ КБ «Приват Банк» повідомив позивачку як поручителя за кредитним договором про залишок заборгованості на суму 34 395,73 доларів США станом на 17.09.2015 р.. а також про те, що цей кредит підлягає припиненню в повному обсязі за умов сплати коштів в сумі 130 00,00 грн. до 28.09.2015 р.

З боку позивачки ці умови були виконані та 28.09.2015 р. проведений платіж на суму 130 000,00 грн., тобто зобовязання за кредитним договором натепер припинені.

Таким чином, всього за період з 2009 по 2015 р. на погашення кредиту позичальника ОСОБА_2 в іноземній валюті, отриманого ним на власні споживчі цілі, його поручитель ОСОБА_3 сплатила на користь банка 36 239,36 доларів США та 130 000,00 грн., після сплати яких кредитна заборгованість була погашена у повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договірні та інші правочини. Цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

На підставі ч. 1,2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не було встановлено додаткову (солідарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 2 ст. 556 ЦК України. до поручителя, який виконав зобовязання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобовязанні, в тому силі й ті, що забезпечували його виконання.

Відповідно до п. 8 договору поруки, до поручителя, що виконав обовязки боржника за кредитним договором переходять всі права кредитора за кредитним договором і договором застави (іпотеки), укладеним з метою забезпечення виконання збовязань боржника перед кредитором за кредитним договором.

Оскільки позивач погасила заборгованість т виконала зобовязання відповідача ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «Приват Банк» за кредитним договором з поверненням кредитних коштів на суму 36 239,36 доларів США та 130 000,00 грн. за умови договору поруки, то має право вимагати стягнення цих коштів з відповідача.

Ані повного ані часткового вказаної заборгованості відповідач на користь позивача станом на день подання позову не здійснив.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу 1,2,3 ст. 533 ЦК України, грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно - правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за забовязанням допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Таким чином, заборгованість відповідача, що виникла у доларах США, підлягає перерахунку та може бути стягнута у гривні як національній валюті України.

За офіційним курсом Національного банку України станом на день підписання позову 19.10.2015 р., 100 доларів США дорівнюють 2129,7699 грн.

Таким чином, заборгованість у сумі 36 239,36 доларів США дорівнює 771 814,98 грн.

Загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 771 814,98 грн. + 130 000,00 грн. = 901 814,98 грн.

Позивачка просить суд: стягнути з ОСОБА_2 заборгованість в сумі 901 814,98 грн. а також судові витрати.

Позивачка та її представник в судому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Про час та місце судового засідання був повідомлений встановленому законом порядку: відповідно до п. 9 ст. 74 ЦПК України виклик до суду відповідача, оскільки його місце проживання (перебування), місцезнаходження не відоме, був опублікований в газеті Запорізька Правда від 26 травня 2016 року № 20.

Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 30.10.2006 р. між відповідачем ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приват Банк» було укладено кредитний договір № 14.2995 (а./с. 7,8), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 90 000,00 доларів США на споживчі цілі з поверненням кредиту та сплатою відсотків у розмірі 16% річних за користування ним відповідно до графіків погашення та терміном повного погашення кредиту до 28.10.2011 року включно.

Згідно графіку погашення кредиту (а./с. 9) та відсотків, який є додатком №1 до кредитного договору, розмір щомісячного платежу позичальника, до якого входять основний кредит та відсотки, з 15.11.2006 року по 15.09.2010 року дорівнює 2 550,00 доларів США, та останній платіж 15.10.2010 року 2 146,57 доларів США.

В забезпечення виконання кредитного договору між позивачкою ОСОБА_1 в якості поручителя та ПАТ КБ «Приват Банк» в якості кредитора був укладений договір поруки № 14.2995/5 від 30.10.2006 року (а./с. 10).

Крім того, в забезпечення виконання кредитного договору між позивачем та відповідачем в якості іпотекодавців з однієї сторони та ПАТ КБ «Приват Банк» в якості іпотекодержателя з іншої сторони був укладений іпотечний договір № 14.29995/3 від 30.10.2006 року (а./с. 11-13), що посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гриба новою О.В. від 30.10.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1112.

На умовах вказаного іпотечного договору, а саме відповідно до положень п. 1,2,7 договору, в забезпечення виконання зобовязань позичальника ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «Приват Банк» за кредитним договором № 14.2995 від 30.10.2006 року, позивачем та відповідачем було передане в іпотеку ПАТ КБ «Приват Банк» нерухоме майно магазин літ. А по вул.. Новоросійська, буд. 48-Г площею 184,8 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці площею 417 кв.м., на якій також розташовані магазин, зазначений в плані літ. А; фундамент під магазин, зазначений в плані літерою А1.

Вказане нерухоме майно є обєктом спільної власності позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 на підставі рішення суду, про що зазначено в іпотечному договорі.

Згідно зазначених обставин, відповідач ОСОБА_2 в 2006 році отримав свою власність від ПАТ КБ «Приват Банк» споживчий кредит в розмірі 90 000,00 доларів США, виконання якого забезпечується особистою порукою позивача ОСОБА_1 та іпотекою нерухомого майна.

Отриманими в кредит коштами відповідач розпорядився на свій розсуд.

З перебігу часу користування кредитом відповідач певним чином виконував свої зобовязання з повернення коштів та відсотків. Але з часом в меш повному обсязі та нерегулярно, про що позивачку як поручителю стали надходити повідомлення від працівників ПАТ КБ «Приват Банк» про необхідність оплати коштів в погашення заборгованості за графіком.

Несплата кредитної заборгованості відповідачем призводила до ризику втрати позивачкою власного нерухомого обєкту комерційного призначення як переданого в іпотеку, внаслідок чого позивачка могла втратити джерело доходів. Крім того при наявності заборгованості та її збільшені існувала перспектива звернення стягнення на інше майно позивачки за умовами особистої поруки.

З метою недопущення вказаних негативних наслідків, позивачка як поручитель за період часу з 2009 по 2011 р., а потім в 2015 р. здійснювала погашення заборгованості відповідача за кредитним договором за рахунок власних коштів.

Так, за період 2009-2011 років позивачка сплачувала на користь ПАТ КБ «Приват Банк» погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором (а./с. 16-35). Погашення здійснювалася в доларах США на загальну суму 36 239,36 доларів США.

Тим не менш, станом на 28.10.2011 р.. тобто на кінцевий строк повернення кредиту, заборгованість не була погашена в повному обсязі.

У звязку із простроченою поточною заборгованістю за кредитом, ПАТ КБ «Приват Банк» розпочав процедуру звернення стягнення на предмет, про що повідомив позивачку та відповідача листом від 28.09.2011 року № 31.1.0.0/2 60808ZPH0L364, в якому вимагав погашення заборгованості в розмірі 14 608,14 доларів США, що існувала станом на 28.09.2011 р.

Непогашена заборгованості за кредитним договором зберігалася до 2015 р. через вичерпання фінансових можливостей у позивача, але звернення стягнення на іпотечне майно за ініціативою банку також не відбулося, причини чого не залежить від волі позивачки.

З боку позивачки ці умови були виконані та 28.09.2015 р. проведений платіж на суму 130 000,00 грн., тобто зобовязання за кредитним договором натепер припинені.

Таким чином, всього за період з 2009 по 2015 р. на погашення кредиту позичальника ОСОБА_2 в іноземній валюті, отриманого ним на власні споживчі цілі, його поручитель ОСОБА_3 сплатила на користь банка 36 239,36 доларів США та 130 000,00 грн., після сплати яких кредитна заборгованість була погашена у повному обсязі.

Перелічені обставини суду підтверджені матеріалами справи.

На підставі ч. 1,2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не було встановлено додаткову (солідарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 2 ст. 556 ЦК України. до поручителя, який виконав зобовязання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобовязанні, в тому силі й ті, що забезпечували його виконання.

Відповідно до п. 8 договору поруки, до поручителя, що виконав обовязки боржника за кредитним договором переходять всі права кредитора за кредитним договором і договором застави (іпотеки), укладеним з метою забезпечення виконання збовязань боржника перед кредитором за кредитним договором.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу 1,2,3 ст. 533 ЦК України, грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно - правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за забовязанням допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Таким чином, заборгованість відповідача, що виникла у доларах США, підлягає перерахунку та може бути стягнута у гривні як національній валюті України.

Відповідач не виконав своїх зобовязань та не повернув кредит та проценти за користування ним у строк та в поряд, що встановлені договором.

Сума погашеної заборгованості позивачкою складає 771 814,98+130 000,00 = 901 814,98 грн..

Таким чином сума заборгованості складає 901 814,98 гривень.

Суд також вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 545, 546, 549, 550, 551, 1050, 1054-1057 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН № НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) заборгованість в розмірі 901 814,98 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН № НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) судовий збір в сумі 6090,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.А. Голубкова