Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності за касаційною скаргою комунального підприємства «Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства» на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 30 липня 2015 року,

встановила:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним і скасувати наказ від 8 травня 2015 року № 104-к про притягнення його, як водія транспортного цеху комунального підприємства «Ніжинського управління водоканалізаційного господарства», до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни та оголошення йому догани.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він працює у комунальному підприємстві «Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства» (далі - КП «Ніжинське УВКГ») на посаді водія транспортного цеху.

Вказував, що 8 травня 2015 року директором КП «Ніжинське УВКГ» його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану за те, що він не виконав усне розпорядження технічного директора.

Зазначав, що 29 квітня 2015 року він займався безпосередніми трудовими обов'язками, а саме: ремонтом закріпленого за ним, як за водієм, автомобіля ГАЗ-3302 державний номерний знак НОМЕР_1, коли технічний директор ОСОБА_2 в грубій усній формі примушував його до побілки бордюрів по вул. Гоголя.

На його думку, технічний директор безпідставно намагався залучити його до роботи, не пов'язаної з безпосередніми його трудовими обов'язками, оскільки розпорядження виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 11 березня 2015 року, адресованого на ім'я керівників підприємств про проведення акцій з благоустрою, санітарного очищення та озеленення міста Ніжина до відома доведено не було, наказу про залучення або про переведення його для виконання обов'язків, які не є його безпосередніми функціональними обов'язками, як водія вантажного автомобіля, не видавалося.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 30 липня 2015 року, позов задоволено частково.

Визнано незаконним наказ № 104-к від 8 травня 2015 року про винесення догани водію транспортного цеху ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни.

У задоволенні вимоги про скасування вказаного наказу відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі КП «Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що в діях позивача відсутній той факт, який би засвідчував наявність допущення позивачем грубого порушення своїх трудових обов'язків та наявність в його діях дисциплінарного проступку.

Установлено й це убачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Судом установлено, що ОСОБА_1 з 8 липня 2011 року працює водієм другого класу транспортного цеху КП «Ніжинське УВКГ».

Відповідно до наказу від 8 травня 2015 року № 104-к про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1, як водію транспортного цеху, оголошено догану за порушення трудової дисципліни.

Поняття дисциплінарного стягнення визначено ст.147 КЗпП України.

Строк і порядок застосування дисциплінарного стягнення передбачені ст.ст.148,149 КЗпП України.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 надав свої пояснення щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності, які зареєстровані в КП «НВКГ» 29 квітня 2015 року за № 179 (а.с. 22).

Відповідно до п. 24 «Типових правил внутрішнього розпорядку для робітників і службовців підприємств, установ, організацій» порушення трудової дисципліни визначається як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків.

При цьому, в наказі про застосування дисциплінарного стягнення повинно бути чітко зазначено, у чому полягає порушення працівником трудової дисципліни, які саме положення посадової інструкції, трудового, колективного договору порушено працівником, тобто повинно бути викладене чітке формулювання дій (бездіяльності) працівника.

Наказ про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення таким вимогам не відповідає.

Посадовою інструкцією водія вантажного автомобіля, затвердженою директором КП «НВКГ» від 3 січня 2014 року, зокрема п. 4, передбачені посадові обов'язки водія.

Згідно п. 6.1 вищевказаної інструкції водій несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов'язків, передбачених даною посадовою інструкцією.

Суди встановили, що в посадовій інструкції позивача відсутні обов'язки по прибиранню території, тобто ОСОБА_1 свої трудові обов'язки не порушував,

За таких обставин, суди дійшли правильного висновку про те, що в діях позивача відсутній факт дисциплінарного проступку, який би засвідчував порушення ним трудових обов'язків, зазначених в посадовій інструкції водія.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу комунального підприємства «Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства» відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 30 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик