РІШЕННЯ

Іменем України

01.04.2016 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова,

в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Буюклі В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Львівське комунальне підприємство «Південне» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивачу належить на праві власності квартира № 48, яка знаходиться в м. Львові, по вул. Кульпарківській, у будинку № 135, загальною площею 31,3 кв.м., на підставі свідоцтва про прав на спадщину за законом № 1315, видане 13.07.2015р., а також зареєстрованого 13.07.2015р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під реєстраційним номером обєкта нерухомого майна № 01. В період з липня 2014 року по вересень 2015 року вказану квартиру було неодноразово залито водою з вини відповідача як власника квартири № 51, що знаходиться в м. Львові, по вул. Кульпарківській, у будинку № 135, та яка розташована поверхом вище над квартирою позивача, в результаті чого частина стелі та стіни у ванній кімнаті та туалеті залита водою. Вказує на те, що 3 вересня 2015 року комісією ЛКП «Південне» був складений акт про залиття квартири № 48, яка знаходиться в м. Львові, по вул. Кульпарківській, у будинку № 135, на підставі якого комісія встановила, зафіксувала та підтвердила факт, що в період з липня 2014 року по вересень 2015 року в будинку № 135 у м. Львові, по вул. Кульпарківській, в квартирі № 48 трапилося залиття: частина стелі та стіни ванної кімнати та туалету залита водою. Винуватцем залиття є мешканці квартири № 51 в будинку № 135 у м. Львові, по вул. Кульпарківській, бо затоплення сталось внаслідок несправності каналізаційної розводки в приміщенні ванни у квартирі відповідача. Просить позов задоволити, стягнути з відповідача матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири, компенсацію за заподіяну моральну шкоду, судові витрати, зобовязати відповідача усунути несправні сантехнічні вузли, що стали причиною затоплення.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову та просив його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з огляду на нижченаведене.

Судом встановлено та підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 40519616 від 13.07.2015р. те, що позивач ОСОБА_1 на праві приватної власності є власником квартири загальною площею 44,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1.

В матеріалах справи міститься довідка ЛКП «Південне» з місця проживання про склад сімї і прописки №2167 від 16.09.2015р., з якої вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2.

Згідно ст. 151 ЖК України та п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року, власник зобов'язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартири, при наявності несправностей вживати заходів до їх усунення.

Відповідно до положень Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями технічний стан конструктивних елементів і технічного обладнання житлового будинку (квартири) повинен забезпечувати безпечне проживання в ньому людей. Власники жилих приміщень зобов'язані проводити за власні кошти ремонт квартири, дотримуватися умов безпечної експлуатації технічного обладнання.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Положеннями ч. 4 цієї статті передбачено, що власність зобов'язує.

У відповідності до актів ЛКП «Південне» від 10.12.2014р., 03.09.15р., залиття приміщення ванни у квартирі АДРЕСА_3 відбувалось внаслідок несправності каналізаційної розводки в приміщенні ванни у квартирі № 51 згаданого будинку.

Відповідно до висновку №30/09-15я експертного будівельно технічного дослідження від 28.09.2015р., який міститься в матеріалах справи, вартість відновлювального ремонту, необхідного для ліквідування залиття квартири №48 в будинку №135 на вулиці Кульпарківській у місті Львові становить 1295,00 грн. (одна тисяча двісті девяносто пять грн.00 коп.).

Згідно ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а позивач має довести, що йому така шкода завдана.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1992 року (з подальшими змінами) потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна та робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорення. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

При цьому спосіб самозахисту повинен відповідати змісту порушеного права та не суперечити закону і моральним засадам суспільства.

Особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, в силу ст.22 ЦК України, є витрати,яких особа зазнала у зв"язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином суд вважає беззаперечно доведеним в силу ст.ст. 10, 60 ЦПК України факт завдання позивачу матеріальних збитків та моральної шкоди, з вини відповідача. Заперечення відповідача та його представника в частині невизнання позову та факту винуватості відповідача у завданні шкоди позивачу не підтверджені жодними доказами. Позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ст.ст. 84,86,88 ЦПК України, з відповідача у користь позивача підлягають стягненню витрати понесені позивачем при зверненні до суду із позовом у виді судового збору, витрати на правову допомогу та витрати за проведення оцінки вартості ремонтно-відновлювальних робіт.

Керуючись ст.ст. 10, 30, 31, 60, 212 215, 209, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1295 (одна тисяча двісті девяносто пять) грн. за вартість виконання ремонтно-відновлювальних робіт з оздоблення пошкодженої квартири.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) грн. компенсації моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 487,20 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1500 (одна тисяча пятсот) грн. витрат на проведення оцінки вартості ремонтно-відновлювальних робіт та визначення розміру шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 250,00 грн. за надання правової допомоги.

Зобовязати ОСОБА_2 усунути несправні сантехнічні вузли, що стали причиною затоплення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ванівський Ю.М.