Справа № 740/2896/16-ц
Провадження № 2/740/968/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1,

при секретарі Філоненко О.В.,

з участю представника позивача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частку квартири, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири № 87 розташованої по вул. Обїжджа, 120 корпус 3 в м. Ніжині Чернігівської області, посилаючись на те, що спірна квартира зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_5 але отримав він її під час перебування у шлюбі з позивачем, тому спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_2 позов підтримала та пояснила, що з 1976 року по 2004 рік ОСОБА_3 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 Від шлюбу, в 1977 році у них народилася дочка ОСОБА_6 відповідач по справі. Під час шлюбу, з метою поліпшення житлових умов ОСОБА_5 став членом кооперативу ЖБК «Прогресовець - 1» і у 1985 році, отримавши спірну трикімнатну квартиру, вселився в неї разом з дочкою та дружиною. Спільними зусиллями та за спільні сімейні кошти у 1991 році пайовий внесок за квартиру був повністю виплачений подружжям. 14 лютого 1992 року дана кооперативна квартира була зареєстрована на праві власності за ОСОБА_5. 17 березня 2004 року шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано, але місце проживання позивачка не змінила, залишившись у спірній квартирі проживати з колишнім чоловіком. 29 липня 2015 року ОСОБА_5 помер, на випадок своєї смерті ним не було зроблено розпоряджень тому єдиним спадкоємцем є їх спільна дочка ОСОБА_4, яка у встановлений законом шестимісячний строк подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Була заведена спадкова справа, спірна квартира входить до спадкового майна. З часу вселення до квартири та до моменту смерті ОСОБА_5, позивач проживала та була зареєстрована з ним за однією адресою, приймала участь в утриманні спільного житла, сплачувала комунальні послуги нарівні з власником. Тому, 04 квітня 2016 року ОСОБА_3, вважаючи квартиру спільним майном подружжя, а себе такою, що має право на 1/2 частку квартири, звернулась до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя. Постановою приватного нотаріуса ОСОБА_7 їй було відмовлено з посиланням на п.1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», оскільки її шлюб з спадкодавцем на момент його смерті був розірваний. На даний момент виникла необхідність у захисті свого права власності на 1/2 частину спільного майна подружжя, а тому позов просить задовольнити.

Позивач в судове засідання не зявилась, надіславши нотаріально завірену заяву про підтримання позовних вимог і розгляд справи в її відсутність.

Відповідач в судове засідання не зявилася надіславши нотаріально завірену заяву про визнання позовних вимог і розгляд справи в її відсутність.

Заслухавши представника позивача, врахувавши думку відповідача та дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 1976 року по 17 березня 2004 року, що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с. 9-10).

Свідоцтвом про народження, з урахуванням свідоцтва про шлюб, доводиться, що ОСОБА_4 є дочкою позивача та ОСОБА_5 (а.с. 11-12).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_5 помер 29 липня 2015 року(а.с. 14).

Довідками ЖБК «Прогресовець - 1» від 2 грудня 2015 року та 24 квітня 2016 року підтверджується, що з 22.03.1985 року та до моменту смерті ОСОБА_5 з ним були зареєстровані та проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 15, 22).

Довідкою № 417 від 21 червня 2016 року, технічним паспортом, виданими КП «Ніжинське бюро технічної інвентаризації», та реєстраційним посвідченням № 8729 від 14.02.92 року підтверджується, що власником квартири № 87 розташованої по вул. Обїжджа, 120 корпус 3 в м. Ніжині Чернігівської області, є ОСОБА_5 (а.с. 17, 19-21).

Довідкою виданою ЖБК «Прогресовець - 1» 22.01.1992 року доводиться факт повної сплати внеску ОСОБА_5 за спірну квартиру 15.03.1991 року (а.с. 18)

Постановою приватного нотаріуса Ніжинського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 04 квітня 2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя (а.с 23).

Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України 1969 року(який був чинним на час укладення договорів дарування та купівлі-продажу) майно нажите подружжям під час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном.

Постанова Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року скеровує суди на те, що вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу.

Враховуючи, що спірна квартира отримана колишнім чоловіком позивача ОСОБА_5 в період перебування в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, пайові внески сплачувались з спільного сімейного бюджету, то спірна квартира є спільною сумісною власність подружжя.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, ст..ст. 60, 70 СК УКкраїни, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири № 87 корпус 3 в будинку № 120 по вул. Обїжджа в м. Ніжині Чернігівської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк апеляційної скарги.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду ОСОБА_1