Справа № 275/221/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Руденко В. О.

при секретарі Довгаленко О.І.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Брусилів Житомирської області справу за позовом ОСОБА_1 до Водотиївської сільської ради про визнання права власності на будинок,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Водотиївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок, який знаходиться в с.Болячів по вул. Леніна, 35, Брусилівського району Житомирської області.

В позові позивачка зазначила, що її мати ОСОБА_3 15 червня 1992 року згідно договору купівлі-продажу купила у ОСОБА_4 житловий будинок в с. Болячів Брусилівського району Житомирської області. Договір купівлі продажу було зареєстровано в Водотиївській сільській раді Брусилівського району Житомирської області.

15 червня 1992 року її мати посвідчила в Водотиївській сільській раді Брусилівського району Житомирської області заповіт, відповідно до якого заповіла усе своє майно громадянам: ОСОБА_4, ОСОБА_5 Н,П., ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_1.

11 лютого 1996 року ОСОБА_3 померла.

13 грудня 2011 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадщини, а саме: земельну частку (пай) та грошові вклади. На даний час виникла необхідність провести реєстрацію права власності на даний будинок,однак в нотаріальній конторі їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, тому, що покійна мати право власності на будинок в БТІ не зареєструвала. Іншим чином ніж шляхом звернення до суду оформити спадкові права вона не може, просить визнати за нею право власності на житловий будинок.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з наведених мотивів, які зазначені в позові, просила позов задовільнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала.

Дослідивши докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що є підстави прийняти визнання позову відповідачем, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

До такого висновку суд приходить з огляду на наступні встановлені факти та правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 11.02.1996 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11).

Згідно копії свідоцтва про одруження від 11 вересня 1971 року серії І-АБ № 299318 року позивачці після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_1 (а.с. 8).

Згідно копії свідоцтва про народження серії ЯГ №592751 від 22 липня 1953 року спадкодацець ОСОБА_3 була матір'ю ОСОБА_1П.(а.с.8).

Смерть частини спадкоємців та відмова іншої частини спадкоємців від прийняття спадщини після ОСОБА_3 встановлена з нотаріально посвідчених заяв ОСОБА_7 від 15 листопада 2011 року, ОСОБА_9 від 06 травня 2016 року, ОСОБА_10 від 06 травня 2016 року, ОСОБА_6, ОСОБА_8 від 22 вересня 2009 року (а.с.18-21), свідоцтв про смерть ОСОБА_5 від 25 березня 2016 року серії І-ТП №275372, ОСОБА_4 від 17 листопада 2001 року серії І-ТП №185793, ОСОБА_11 від 12 жовтня 2010 року серії І-ТП №151254, ОСОБА_12 від 15 листопада 2011 року серії 1-ЕД №3371.

Отже, спадкоємців на майно померлої ОСОБА_3, окрім позивачки ОСОБА_1 не має (а.с.22-24).

Згідно довідки Водотиївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області від 18 травня 2016 року №167 вбачається, за померлою ОСОБА_3, згідно записів погосподарської книги №2 за 1996-2000 роки на території Водотиївської сільської ради рахується житловий будинок в с. Болячів по вул. Центральній, 35 (а.с.5).

Крім того належність на праві власності спадкодавцю підтверджується договором купівлі-продажу жилого будинку від 15 червня 1992 року згідно якому, ОСОБА_3 купила у ОСОБА_4 жилий будинок, який знаходиться в с. Болячів по вул. Леніна, 35, Брусилівського району Житомирської області на присадибній земельній ділянці 0,57 га (а.с.6).

Згідно довідки Водотиївської сільської ради №168 від 18 травня 2015 року, згідно перших примірників нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу, доручення, заповітів за 1992 рік складених виконкомом Водотиївської сільської ради Брусилівського району, рахується договір купівлі- продажу жилого будинку від 15 червня 1992 року за №26, між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.7).

Згідно листів КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради від 06.05.2016 року №150, № 2775, право власності на житловий будинок № 35 по вул. Леніна, с. Болячів Брусилівського району, Житомирської області не зареєстровано, загальна інвентаризаційна житлового будинку з надвірними будівлями складає 49046 гривень (а.с.17,18).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 13 грудня 2010 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 35 по вул. Леніна, с. Болячів Брусилівського району у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок (а.с. 9).

Із технічного паспорту від 24 листопада 2011 року слідує, що об'єкт нерухомості визначено як садибний (індивідуальний) житловий будинок побудований в 1958 році (а.с.14,15,16).

Відповідно до положень ст. 100, 101 ЦК УРСР (ред. 1963 року), громадяни могли мати у власноті житловий будинок. При цьому Норми глави 10 "Особиста власність" цього Кодексу не пов'язували наявність такого права з його обов'язковою державною реєстрацією. Достатнім було наявність записів про належність житлового будинку особі в погосподарських книгах, які велися місцевими органами влади.

Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК України 1963 року спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, подавши заяву у нотаріальну контору, або фактично вступивши в управління або володіння спадковим майном. Після смерті ОСОБА_3 позивачка єдина прийняла спадщину у передбаченому ст. 549 ч. 1 п. 2 ЦК України 1963 року порядку, подавши заяву у нотаріальну контору, у зв'язку з чим була заведена спадкова справа №66-1997 рік, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 13 грудня 2011 року. Осіб, які оспорювали б право власності позивачки, не має.

На підставі ст. 524-564 Цивільного кодексу Української РСР, ст. 392, 1216, 1220, 1223, 1258-1267, 1268 ЦК України, ст. 10, 11, 15, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: Житомирська область, Брусилівський район, село Болячів, вулиця Центральна, 35.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.О. Руденко