АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/4961/2016 Головуючий у 1-й інстанції: Кириченко Н.О.
справа №753/1308/16-ц Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого-судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

за участю секретаря Горбачової І.В.,

а також заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 09 лютого 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа - державний виконавець Відділу Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві Усатюк ТетянаАнатоліївна, про скасування постанови, -

встановила:

В січні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою, у якій просила визнати безпідставними та неправомірними рішення, дії або бездіяльність державного виконавця ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві Усатюк Т.А. при винесенні постанови від 30 листопада 2015 року про закінчення виконавчого провадження №47039673 і визнання цієї постанови безпідставною, та незаконною.

Скаргу обґрунтовує тим, що на виконанні у ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_9 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, починаючи з 21 травня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

16 січня 2016 року заявник отримала постанову державного виконавця ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві Усатюк Т.А. від 30 листопада 2015 року, якою виконавче провадження закінчено на підставі п.8 ч.1 ст.49 (фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у зв»язку із досягненням дитиною повноліття.

Скаржник зазначає, що підстав для закінчення виконавчого провадження не було, оскільки на дату закінчення виконавчого провадження існувала заборгованість за аліментами у розмірі 20716,40 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 09 лютого 2016 року у задоволенні скарги відмовлено.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить:

- визнати відсутність в матеріалах справи виконавчого провадження №47039673 про стягнення аліментів обчислення розміру заборгованості із сплати аліментів та відповідного розрахунку;

- визнати відсутність в матеріалах справи виконавчого провадження №47039673 повернутої постанови державного виконавця про стягнення аліментів з відміткою про перерахування в повному обсязі стягувану утриманих сум аліментів від адміністрації підприємства яке проводило відрахування;

- визнати постанову «Про закінчення виконавчого провадження» №47039673 від 30 листопада 2015 року упередженою, безпідставною, незаконною і тому таку, що підлягає скасуванню;

- зобов»язати державного виконавця ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві Усатюк Т.А. обчислити розмір заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів виконавчого провадження №47039673, скласти відповідний розрахунок, повідомити про це сторони виконавчого впровадження і продовжувати проводити стягнення заборгованості по сплаті аліментів у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

- викликати на судове засідання у якості свідка про наявність боргу з сплати аліментів боржника ОСОБА_9, виконавчого бухгалтера Державного концерну «Ядерне Паливо» ОСОБА_10

Апеляційну скаргу обґрунтовує обставинами наявності боргу зі сплати аліментів та посилається на безпідставність висновків суду про пропуск строків на оскарження постанови. Зазначає, що 25 грудня 2015 року звернулася до державної виконавчої служби із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, виходячи з якої суд обчислював строки на подання скарги. Проте, з матеріалами виконавчого провадження фактично не ознайомилась, оскільки закінчились години прийму державного виконавця, постанову про закінчення виконавчого провадження отримала поштою 16 січня 2016 року.

В судовому засіданні заявник доводи апеляційної скарги підтримала.

Представник ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві в судове засідання не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

На підставі ст.305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з»явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції дійшов висновків про наявність у діях державного виконавця порушень, на які посилається заявник, проте, оскільки скарга була подана поза межами десятиденного строку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

Проте з такими висновками колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 3 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений десятиденний строк для оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження.

З матеріалів справи убачається, що постановою державного виконавця ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві Усатюк Т.А. від 30 листопада 2015 року на підставі п.8 ч.1 ст.49 (фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у зв»язку із досягненням дитиною повноліття закінчено виконавче провадження №47039673 з виконання рішення Дарницького районного суду м.Києва від 22 січня 2015 року про стягнення з ОСОБА_9 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів доходів, починаючи з 21 травня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Супровідним листом №1767/10 від 30 листопада 2015 року копія постанови про закінчення виконавчого провадження направлена на адреси учасників виконавчого провадження.

25 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулась на ім»я начальника ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві із заявою про ознайомлення, зокрема, з виконавчим провадженням №47039673.

Відповідно до п.2.12 (пп. 2.12.1, 2.12.2) Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року:

Сторона виконавчого провадження (її представник) може знайомитися з матеріалами виконавчого провадження у відповідному органі ДВС у спеціально визначений для прийому громадян час і в тому обсязі, в якому вона бажає, за усним клопотанням до державного виконавця (2.12).

За бажанням сторони виконавчого провадження (її представника) ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження в інший час виконавче провадження надається їй для ознайомлення на підставі письмової заяви, в якій зазначаються бажана дата та час ознайомлення, за резолюцією начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець (2.12.1).

Ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження здійснюється в приміщенні органу ДВС та у присутності державного виконавця, про що у виконавчому провадженні робиться відмітка із зазначенням дати ознайомлення та особи, яка ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження (2.12.2).

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції досліджував матеріали виконавчого провадження, встановив обставину подання стягувачем 25 грудня 2015 року заяви про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, проте дійшов висновків про ознайомлення стягувача із матеріалами виконавчого провадження лише на підставі факту подання заяви, не з»ясувавши, чи дійсно стягувач ознайомилась із запитуваними матеріалами та чи містять ці матеріали відмітку про таке ознайомлення із зазначенням дати відповідно до пп.2.12.2 наведеної вище Інструкції.

Окрім того, матеріали справи містять копію конверту на а.с.19, після супровідного листа №1767/10 від 30 листопада 2015 року про відправлення постанови про закінчення виконавчого провадження, який кореспондується з твердженнями заявника, що про постанову про закінчення виконавчого провадження їй стало відомо тільки 16 січня 2016 року.

Оригінал конверту досліджено колегією суддів в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до даних відбитків календарного штемпелю на конверті убачається, що датою його відправлення є 13 січня 2016 року. Зазначена обставина кореспондується з твердженнями заявника, що постанову про закінчення виконавчого провадження вона отримала тільки 16 січня 2016 року.

На зазначені обставини та вимоги Інструкції суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов до висновку про порушення строків подання скарги, який колегія суддів не може визнати таким, що відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Окрім того, окремо колегія суддів уважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Як роз»яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 17 постанови №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси. Згідно зі статтею 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулась до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов»язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Розглянувши скаргу, суд першої інстанції залишив поза увагою, що прийнята державним виконавцем постанова також стосується особи боржника, який не залучений до участі у справі.

Відтак, судом першої інстанції не досліджено усіх передбачених нормою процесуального права фактів, наявність яких впливає на вирішення даної справи.

Відповідно до ст.312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 305, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 09 лютого 2016 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов