Справа № 466/196/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 року

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Невойта П.С.

при секретарі с/з ОСОБА_1

за участю представників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, визнання права власності, -

у с т а н о в и в:

04.01.2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості в розмірі 77 361, 24 грн. виділення 1/3 ідеальної частки квартири за адресою: АДРЕСА_1, визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 та стягнення з відповідачів сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13 червня 2008 року між ОСОБА_4 та суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 був укладений усний договір роздрібної купівлі-продажу. Згідно укладеного договору ОСОБА_4 придбавав у ОСОБА_7 паркет на суму 45 000, 00 грн. Відповідно до умов договору ОСОБА_7 зобов'язувалася після отримання плати за паркет передати ОСОБА_4 його у власність. Проте, ОСОБА_4, сплативши 45 000,00 грн. паркету не отримав.

19 червня 2008 року ОСОБА_4 уклав з суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 усний договір роздрібної купівлі-продажу. Згідно укладеного договору ОСОБА_4 придбавав у ОСОБА_7 10. будівельний матеріал на суму 12 000, 00 грн., ОСОБА_7 зобов'язувалася після отримання плати за будівельні матеріали передати ОСОБА_4Ю, його у власність. Проте, ОСОБА_4, сплативши 12 000, 00 грн. матеріал не отримав.

Як результат, ОСОБА_4, здійснивши попередню оплату товару, не отримав від ОСОБА_7 товар на загальну суму 57 000, 00 грн.

01 грудня 2010 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_7 про стягнення безпідставно отриманих коштів.

31 травня 2011 року Шевченківським районним судом м. Львова частково задоволено позов ОСОБА_4 до суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_7 про стягнення безпідставно отриманих коштів. Суд вирішив стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 57 000, 00 грн. - відшкодування матеріальної шкоди, 23 048,81 грн. понесених збитків у вигляді трьох відсотків річних та збитків від інфляції, 1 000, 00 грн. морального відшкодування, 6 000, 00 грн. витрат за надання правової допомоги, 120, 00 гривень судових витрат.

В процесі виконання рішення суду, відповідно до акту опису і арешту майна від 28.09.2012 р. державним виконавцем арештовано та описано нерухоме майно - 1/3 квартири АДРЕСА_2, яка належить на праві власності ОСОБА_7

У ході здійснення виконавчого провадження боржник - ОСОБА_7 померла.

За ОСОБА_7 зареєстрована 1/3 частина квартири за адресою: АДРЕСА_3, однак вказана частка не виділена в натурі. Вказана квартира на праві спільної сумісної власності належить трьом співвласникам: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8. Згідно відповіді № 7528/04-06 від 04.12.2015 р. міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ЛМУЮ в архівах відділу знаходиться актовий запис про шлюб № 812 від 29.06.1996 р. складений на гр. ОСОБА_9 та ОСОБА_9 (прізвище до реєстрації шлюбу ОСОБА_8) ОСОБА_10.

З урахуванням вищенаведеного та з метою реалізації та захисту своїх прав позивач просить стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заборгованості в розмірі 77 361, 24 грн. виділення 1/3 ідеальної частки квартири за адресою: АДРЕСА_3, визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_3 та стягнення з відповідачів сплаченого судового збору.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 01.10.2015 р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зіславшись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідачів ОСОБА_11, яка діє на підставі довіреності від 22.02.2016 р. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила покликаючись на письмові заперечення долучені до матеріалів справи. Просила в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи Шевченківського ДВС ОСОБА_12 будучи у суді повідомив, що виконавче провадження зупинено. В останнє судове засідання не прибув, суд вважає, що слід продовжувати розгляд без участі державного виконавця.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідачів, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 13 червня 2008 року між ОСОБА_4 та суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 був укладений усний договір роздрібної купівлі-продажу. Згідно укладеного договору ОСОБА_4 придбавав у ОСОБА_7 паркет на суму 45 000, 00 грн. Відповідно до умов договору ОСОБА_7 зобов'язувалася після отримання плати за паркет передати ОСОБА_4 його у власність. Проте, ОСОБА_4, сплативши 45 000,00 грн. паркету не отримав.

19 червня 2008 року ОСОБА_4 уклав з суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 усний договір роздрібної купівлі-продажу. Згідно укладеного договору ОСОБА_4 придбавав у ОСОБА_7 10. будівельний матеріал на суму 12 000, 00 грн., ОСОБА_7 зобов'язувалася після отримання плати за будівельні матеріали передати ОСОБА_4Ю, його у власність. Проте, ОСОБА_4, сплативши 12 000, 00 грн. матеріал не отримав.

Як результат, ОСОБА_4, здійснивши попередню оплату товару, не отримав від ОСОБА_7 товар на загальну суму 57 000, 00 грн.

01 грудня 2010 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_7 про стягнення безпідставно отриманих коштів.

31 травня 2011 року Шевченківським районним судом м.Львова частково задоволено позов ОСОБА_4 до суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_7 про стягнення безпідставно отриманих коштів. Суд вирішив стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 57 000, 00 грн. - відшкодування матеріальної шкоди, 23 048,81 грн. понесених збитків у вигляді трьох відсотків річних та збитків від інфляції, 1 000, 00 грн. морального відшкодування, 6 000, 00 грн. витрат за надання правової допомоги, 120, 00 гривень судових витрат.

У Шевченківському відділі державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на виконанні перебуває виконавче провадження № 31960198 про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 коштів у cумі 87 048,81 грн., по якому державним виконавцем 03.04.2012 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до акту опису і арешту майна від 28.09.2012 р. державним виконавцем арештовано та описано нерухоме майно - 1/3 квартири № 15 в будинку № 16 по вуя. Миколайчука у м. Львові, яка належить на праві власності ОСОБА_7

У ході здійснення виконавчого провадження боржник - ОСОБА_7 померла. що підтверджується свідоцтвом про смерть № І-СГ № 347280 від 22.02.2014 р.

07.01.2015 р. державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження у зв'язку зі смертю боржника.

За ОСОБА_7 зареєстрована 1/3 частина квартири за адресою: АДРЕСА_3, однак вказана частка не виділена в натурі. Дана інформація підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.08.2015 року. Вказана квартира на праві спільної сумісної власності належить трьом співвласникам: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8. Згідно відповіді № 7528/04-06 від 04.12.2015 р. міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ЛМУЮ в архівах відділу знаходиться актовий запис про шлюб № 812 від 29.06.1996 р. складений на гр. ОСОБА_9 та ОСОБА_9 (прізвище до реєстрації шлюбу ОСОБА_8) ОСОБА_10.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, J якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредиторау певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

У відповідності до ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи - боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов'язанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом окрім, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_4 зареєстровані ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не заявили про відмову від неї, тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. Окрім цього, згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Недотримання кредитором строків, передбачених статтею 1281 ЦК України, пред'явлення вимог, (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

З листа від 26.01.2015 року заступника начальника ДВС ГУЮ у Льіввській області вбачається, що 31.03.2014 року спадкоємці - відповідачі у справі надали інформацію Шевченківському ДВС про смерть ОСОБА_7 Як убачається з листа, такий направлений за адресою місця проживання ОСОБА_4 При цьому суд вважає, що стягувач - позивач у справі ОСОБА_4 знав з листа про смерть боржника - ОСОБА_7, а також міг дізнатися про ї смерть з матеріалів виконавчого провадження, однак звернуся до суду лише 04.01.2016 р., шляхом подання позову 27.12.2015 року через поштове відділення.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази предявлення кредитором вимоги до спадкоємця після смерті ОСОБА_7О, яка померла 22.02.2014 року, а вимога позивачем була предявлена шляхом звернення з даним позовом до суду лише 04.01.2016 р., тобто з пропуском граничного строку встановленого ч.3 ст.1281 ЦК України, з огляду на імперативні приписи ч.4 ст.1281 ЦК, у позові слід відмовити, так як на момент пред'явлення вимоги до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 позивач вже не мав такого права.

Не підлягає до задоволення і вимога про визнання права власності на 1/3 частину квартири з підстав наведених вище, а також з тих, що спадкоємцями зазначеної частки виступають також діти померлої, які на день відкриття спадщини були неповнолітніми і до них не булозаявлено вимог.

Оскільки у позовних вимогах відмовлено, то не підлягають до стягнення на користь позивача і судові витрати.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості в розмірі 77 361, 24 грн. виділення 1/3 ідеальної частки квартири за адресою: АДРЕСА_1, визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 та стягнення з відповідачів сплаченого судового збору - відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_15