Справа № 189/2635/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.04.2016 року Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Лукінова К.С.

при секретарі Копиця С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Покровської райдержадміністрації у Дніпропетровській області про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить позбавити відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка посилається на те, вона являється бабусею неповнолітнього ОСОБА_4. Із липня 2015 року її онук ОСОБА_4, 2004 року народження проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1, та повністю перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідачі ОСОБА_2 та. ОСОБА_3, не бажають бачити свого рідного сина, не цікавляться його життям, не приймають участі у його вихованні, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються із сином взагалі. Будь-якої матеріальної допомоги від батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не отримує взагалі. Окрім того, ОСОБА_2 у встановленому законом порядку відмовився від батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_4 Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов смі'ї відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вихованні сина участі не приймають матеріально не допомагають, вихованням дитини займається бабуся ОСОБА_1 та дідусь ОСОБА_5, вони ж несуть і всі витрати на виховання та оздоровлення неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Після позбавлення відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дитина не залишиться без піклування, оскільки вона бажає у встановленому законом порядку оформити опіку над неповнолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

В судове засідання сторони не з'явилися, надіславши заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнає, та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася про час та день розгляду справи в суді була повідомлена належним чином.

Представник Третьої особи - служби у справах дітей Покровської райдержадміністрації у Дніпропетровській області не заперечує проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

В постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 р.), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати п до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Приписами статті 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Звертаючись до суду з даним позовом позивачка посилається на те, що із липня 2015 року її онук ОСОБА_4, 2004 року народження проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1, та повністю перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідачі ОСОБА_2 та. ОСОБА_3, не бажають бачити свого рідного сина, не цікавляться його життям, не приймають участі у його вихованні, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються із сином взагалі. Будь-якої матеріальної допомоги від батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не отримує взагалі.

Як слідує з матеріалів справи, відповідачі являються рідними батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.4).

Згідно копій актів обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї ОСОБА_1., встановлено , що ОСОБА_4 дійсно проживає зі своїм дідусем та бабусею ОСОБА_5 та ОСОБА_1 з липня 2015 року і ходить до школи. В будинку виділена окрема кімната облаштована необхідними меблями, є ліжко, кусочок для навчання та розваг, ОСОБА_4 забезпечений одягом, взуттям, постільною білизною, продуктами харчування. Батько хлопчика ОСОБА_2 та мати ОСОБА_3 вихованням дитини не займаються, матеріальної допомоги не надають. Мати вихованням дитини не займалася, його виховувала бабуся, яка померла в травні 2015 року, в матері є ще двоє дітей які з нею не проживають, так як вона веде аморальний спосіб життя, ніде не працює та пиянить. (а.с. 6-7).

Згідно нотаріально посвідченої заяви від 09.12.2015 року, зареєстрованої в реєстрі за №2041, ОСОБА_2 відмовся від батьківських прав на малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та не заперечує проти усиновлення дитини будь-ким. (а.с.8)

Згідно висновку служби у справах дітей Покровської районної Державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, служба у справах дітей райдержадміністрації дійшла до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 26)

Відповідно до ст. 39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров'я, самоповагу і гідність дитини.

Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання; ця відповідальність покладена переш за все на батьків.

Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що доводи, на які посилається позивач, вимагаючи позбавлення батьківських прав відповідачів, є такими, що заслуговують на застосування такого крайнього заходу впливу, яким є позбавлення батьківських прав щодо дитини.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Покровської райдержадміністрації у Дніпропетровській області про позбавлення батьківських прав- задовольнити у повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.С. Лукінова