Справа № 500/3030/16-ц
Провадження № 2/500/2054/16
У Х В А Л А

іменем України

02 червня 2016 року

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Жигулін С.М., розглянувши матеріали справи № 500/3030/16-ц за позовом

ОСОБА_1

до

Ізмаїльської міської ради

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

ОСОБА_2

про

визнання незаконним рішень 35 сесії VI скликання за № 3123-VI від 30 серпня 2013 року, 40 сесії VI скликання за № 3664- VI від 27 грудня 2013 року, 42 сесії VI скликання за № 3838- VI від 31 січня 2014 року та визнання недійсним свідоцтва про право власності від 24 лютого 2014 року

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась із заявою про визнання незаконним рішень 35 сесії VI скликання за № 3123-VI від 30 серпня 2013 року, 40 сесії VI скликання за № 3664- VI від 27 грудня 2013 року, 42 сесії VI скликання за № 3838- VI від 31 січня 2014 року та визнання недійсним свідоцтва про право власності від 24 лютого 2014 року.

За результатами дослідження визнається доведеним наступне.

Позовні вимог стосуються оскарження рішень органів місцевого самоврядування.

Роз'ясненнями п.2 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року з наступними змінами «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та повязаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від субєктного складу їх учасників. Ті земельні та повязані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус субєкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства віднесено до компетенції адміністративних судів.

Таким чином позовні вимоги стосуються оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства віднесено до компетенції адміністративних судів.

Позовна заява подана і зареєстрована в порядку позовного провадження, передбаченого ЦПК України.

У відповідності до вимог ст. 122 ч.2 п.1 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, у зв'язку із чим відповідно до вимог ст. 122 ч.6 ЦПК України заява разом із всіма доданими до неї документами повертається позивачеві

Керуючись ст. 210 ЦПК України

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про визнання незаконним рішень 35 сесії VI скликання за № 3123-VI від 30 серпня 2013 року, 40 сесії VI скликання за № 3664- VI від 27 грудня 2013 року, 42 сесії VI скликання за № 3838- VI від 31 січня 2014 року та визнання недійсним свідоцтва про право власності від 24 лютого 2014 року відмовити.

Матеріали позовної заяви разом із всіма доданими до неї документами повернути позивачеві.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3