233 № 233/6956/15-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
03 березня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартишева Т. О.
при секретарях Теліціній О.О., Круговій Ю.С., Махоті О.В.,
позивача ОСОБА_1,
відповідача -
представника служби у справах
Костянтинівської міської ради ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа служба у справах дітей виконкому Костянтинівської міської ради, -
25 грудня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення аліментів на його утримання, зазначивши, що вони з відповідачкою протягом 2007 року підтримували фактичні шлюбні відносини, від яких 24 липня 2008 року в них народився син ОСОБА_5. При народженні відповідачка записала дитину на своє прізвище та батько дитини був записаний до свідоцтва про народження з її слів у порядку ч.1 ст. 135 СК України. Протягом шести років хлопчик мешкав з матір*ю та бабусею по лінії матері по вул. Азовській, 23, м. Костянтинівка Донецької області, при цьому фактично його вихованням займалася бабуся, відповідачка ж в цей час вела асоціальний спосіб життя, вживала спиртні напої, не працювала. Влітку 2014 року бабуся хлопчика поїхала за межі України та дитина залишилася з матір*ю, яка часто залишала його одного в будинку, навіть на кілька днів, не годувала, сусіди кормили хлопчика через квартирку та у телефонному режимі повідомили службу у справах дітей про самоусунення матері від виховання хлопчика. Профілактичні заходи працівників служби, проведені з відповідачкою, позитивних результатів не дали. В жовтні 2014 року хлопчика було оформлено до спеціалізованої школи-інтернату №32, де він знаходився на повному державному забезпеченні, на вихідні та святкові дні матір дитину додому не забирала. У грудні 2014 року позивач повернувся до України з тривалих заробіток та дізнався у службі у справах дітей про життя сина, якого почав забирати на вихідні та святкові дні з інтернату, а потім за згодою відповідачки встановив батьківство та дав хлопцю своє прізвище, з грудня 2014 року син знаходиться на його вихованні. З 1 вересня 2015 року хлопчика переведено до школи-інтернату №1. Протягом року відповідачка життям дитини не цікавиться, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу та не приділяє материнської уваги до малолітнього сина, не надає малолітньому сину доступу до культурних та інших духовних цінностей, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обов*язками, при цьому, перешкод для її спілкування з сином з боку позивача немає. Відповідачка ОСОБА_4 у теперішній час веде антисоціальний образ життя, зловживає спиртними напоями, не працює, не надає дитині матеріальної допомоги, самоусунулась від виховання свого сина, до якого має байдуже відношення, у зв'язку з чим дитина не бажає проживати разом з матір*ю. Через те, що відповідачка своєю поведінкою чинить перешкоди для нормального та повноцінного розвитку дитини, просив позбавити її батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнувши на його користь аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів її доходу з дня пред*явлення позову, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та зазначив, що відповідачка ОСОБА_4 від виховання сина самоусунулась, дитину він забрав до себе з її добровільної згоди та за цей час належної участі в житті хлопчика відповідачка не приймає та його життям не цікавиться, при цьому, перешкоджання їх спілкуванню з боку відповідача відсутнє. У навчальний заклад відповідачка не приходила, її не знають там в обличчя. Будь-якої матеріальної допомоги на харчування, одяг, взуття дитині відповідачка не надає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні 29 січня 2016 року позовні вимоги не визнала та пояснила, що наведені в позовній заяві обставини є неправдивими, дійсно, для неї та дитині були непрості часи, не було роботи, однак голодною дитина не була та через квартирку у будинку сусіди її не кормили. Алкогольні напої вона не вживає, не палить, працює, у теперішній час вона дійсно не надає дитині матеріальної допомоги, однак дозволила тимчасово позивачу проживати з сином в належній їй квартирі, що також є свого роду допомогою. У начальний заклад до сина вона дійсно не проходила через нестачу вільного часу. Хлопчика позивач забрав до себе у жовтні 2014 року з її згоди, однак у теперішній час вона бажає, щоб син проживав з нею, в її помешканні є для цього умови. На її думку, позивач проти її побачень з дитиною, при цьому, до служби у справах дітей протягом чи органів внутрішніх справ з цього приводу вона не зверталася, заходів щодо повернення дитини не вживала. Її слова та позицію по справі можуть підтвердити свідки.
У судові засідання 22 лютого та 03 березня 2016 року відповідачка ОСОБА_4 не з*явилася, про дату, час і місце їх проведення була повідомлена належним чином у порядку ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Представник служби у справах дітей Костянтинівської міської ради ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтованими та вважає за доцільне їх задовольнити, позбавивши ОСОБА_4 батьківських прав відносно сина - ОСОБА_3 та стягнути з відповідачки аліменти на його утримання, пояснивши, що з літа 2014 року сусіди по вул. Азовській, 23, м. Костянтинівка Донецької області, де на той час проживали відповідачка з сином, дзвонили до служби та повідомляли, що при матері хлопчик позбавлений батьківського піклування, днями залишається замкненим в будинку та голодним, вони його підгодовують, що не подобається матері, яка майже постійно перебуває у стані алкогольного сп*яніння. У нетверезому стані заставали відповідачку і дільничні інспектори при відвідуванні цієї адреси. Поведінка відповідачки, на її думку, негативно впливає на малолітню дитину, яку вона віддала на навчання до інтернату для розумово відсталих дітей без належних до того показань, бо так їй було простіше, у теперішній час хлопчик навчається у звичайній школі та його успішність покращується.
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що працює соціальним педагогом у Костянтинівській ЗОШ-інтернаті №1, куди влітку 2014 року дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, її матері ОСОБА_4 пропонували оформити на навчання, однак у перший клас мати хлопчика не привела, цілком нормальну дитину вона віддала до спецінтернату. Разом з працівниками кримінальної міліції свідок виїжджала до місця проживання відповідачки на той час - на вул. Азовську, 23, м. Костянтинівка, де сусіди розповіли, що вона зловживає спиртними напоями. Відповідачку вони розшукали у її бабусі по вул. Стекольній, 8, м. Костянтинівки, з наслідками побиття та пияцтва на обличчі. У перший клас їх школи хлопчика у 2015 році привів батько, мати за час навчання в школі не з*явилася жодного разу. Комісія навчального закладу виходила до місця проживання хлопчика з батьком, де створені всі належні умови для проживання дитини.
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що працює вихователем у Костянтинівській ЗОШ-інтернаті №1, дитина сторін у справі перебуває у її групі. Може впевнено сказати, що відповідачку у навчальному закладі не бачила жодного разу, своєю дитиною вона не цікавилася, хлопчик про матір ніяк не відзивається, тепло говорить про батька. Комісія навчального закладу виходила до місця проживання хлопчика з батьком, де створені всі належні умови для проживання дитини. У теперішній час порівняно з початком навчального процесу дитина більш врівноважена, спокійна, збільшилися її успіхи в навчанні. Не так давно знайомі свідка бачили відповідачку сплячою на вулиці у неналежному вигляді.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що працює провідним спеціалістом міського центру соціальної служби, родина відповідачки ОСОБА_4 перебувала під соціальним наглядом протягом 2014 року, ця родина була виявлена у 1-му кварталі 2014 року спеціалістом центру у ході соціальної роботи за списками одержувачів соціальної допомоги, які надаються управлінням соціального захисту населення. ОСОБА_4 зловживала спиртними напоями, не приділяла уваги малолітній дитині, за місцем її реєстрації по вул. Калмикова м. Костянтинівки було виявлено антисанітарію, відсутність постільної білизні, бруд. Свідку відомо, що сусіди повідомляли до служби у справах дітей про кинуту відповідачкою голодну дитину. Відповідачці було надано допомогу по оформленню дитини у дитячий садок №13 та оформленню ІНН дитини, також щодо відновлення трудової книжки та переоформлення паспорту відповідачки ОСОБА_4, отримання гуманітарної допомоги, також, відповідачкою при сприянні працівників служби були покращені житлові умови у квартирі, однак ненадовго.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що працює практичним психологом у Костянтинівській ЗОШ-інтернаті №1, у серпні 2014 року у складі комісії виходила за сигналом за адресою: вул. Азовська, 23, м. Костянтинівки, до відповідачки ОСОБА_4, щоб запропонувати віддати дитину на навчання до школи, однак в перший вихід відповідачку не розшукали у будинку, а також за місцем проживання її бабусі. Сусіди розповіли, що ОСОБА_4 зловживає алкогольними напоями, дитина гуляє сама по собі, часто голодна. У другий раз мати вийшла з будинку у нетверезому стані, не могла стояла та присіла на лавку, погодилась, що хоче здати дитину на навчання, однак не змогла написати заяву та пообіцяла прийти до школи-інтернату з документами наступного дня, чого не зробила. У вересні 2014 року був рейд по проблемних адресах та після відвідання цієї адреси відповідачка з дитиною прийшла до шкоди у темних окулярах з опухлим обличчям, отримала медичний обхідний лист, але дитина пішла до першого класу до спецінтернату. За наполяганням батька хлопчика в минулому році було переведено до їх школи, матір дитини в школі не бачили з часу проведення рейду, життям на навчанням хлопчика вона у викладачів не цікавилася.
Заслухавши пояснення позивача, відповідачки, представника служби у справах дітей Костянтинівської міської ради, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8-10), та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 19-21), протягом 2007 року підтримували фактичні шлюбні відносини, що відповідачкою не оспорювалось. Сторони у справі є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 13-14).
Малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, навчається у 1 класі загальноосвітньої школі-інтернаті І-ІІ ступенів м. Костянтинівка, що підтверджується довідкою від 11 грудня 2015 року №65 (а.с. 15), як вбачається з психолого-педагогічної характеристики, ОСОБА_3 фізично розвинутий відповідно віку, комунікабельний, увага легко привертається, але недостатньо стійка, пам*ять механічна, не стійка, хлопчик не робить самостійні висновки, словниковий запас на побутовому рівні, не відповідає вікові, на даний момент вихованням та утриманням дитини займається батько ОСОБА_1, мати хлопця ОСОБА_4 зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя, зовсім не цікавиться здоров*ям та життям власного сина (а.с. 18).
Згідно характеристики на сім*ю учня, наданої адміністрацією Костянтинівської школи-інтернату №1 (а.с. 17), хлопчик ОСОБА_3 проживає з батьком ОСОБА_1 та його співмешканкою ОСОБА_10, при відвідуванні помешкання виявлено, що у квартирі по бул. Космонавтів, 16-58, м. Костянтинівки, підтримується порядок, наявні необхідні меблі та побутова техніка, родина забезпечена продуктами харчування та засобами гігієни, батько забезпечує дитину усім необхідним, хлопчик одягнений по сезону, приходить з дому охайним; в сім'ї створені всі умови повноцінного розвитку дитини, зі слів дитини йому подобається жити з батьком та тьотею Ірою, які часто приходять до школи, цікавляться успіхами дитини. Мати хлопчика ОСОБА_4 зловживає спиртними напоями, не працює, утриманням та вихованням сина не займається, до школи з 1 вересня 2015 року не приходила; минулого року при спільному відвідуванні її місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_6, було встановлено, що ОСОБА_4 часто залишає хлопчика без нагляду, уходить з дому, а дитина бігає по вулиці голодна, сусіди неодноразово годували хлопчика, розшукати матір та сина вдалося у бабусі по вул. Стекольній, 8, м. Костянтинівки, яка розповіла, що її онука ніде не працює, гроші витрачає на спиртне, бабусі доводиться на свою пенсію годувати правнука та дорослу онуку, яка нічого не бажає змінювати в своєму житті та продовжує пити, не зважаючи на вмовляння. У теперішній час ОСОБА_3 проживає з батьком, який турбується про нього, створює належні умови для нормального проживання та розвитку. Мати ОСОБА_4 участі у вихованні та утримані дитини не приймає, доля дитині їй байдужа.
Згідно переліку документів з лікувальних закладів для зарахування дитини до школи-інтернату №1 (а.с. 16) станом на серпень 2015 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованому за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, встановлено групу ОСОБА_11
Батько дитини - позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: м. Костянтинівка, бул. Космонавтів, 16-58, має склад сім*ї - батько ОСОБА_12, брат - ОСОБА_13, що підтверджується довідкою КП "Служба єдиного замовника №3" №4480 від 26 листопада 2015 року (а.с. 11).
Як вбачається з довідки про склад сім'ї КП «Служба єдиного замовника №4» м. Костянтинівки №887 від 21 липня 2014 року (а.с. 26), малолітній ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, разом з матір*ю ОСОБА_4
Мати дитини - ОСОБА_4С, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, спілкується з раніше судимими особами, за місцем її проживання постійні скандали та бійки; вихованням дитини не займається, зі слів сусідів неодноразово залишала малолітнього сина вдома одного, сусіди його годували, дошкільний заклад хлопчик не відвідував, на протязі 2015 року хлопчик проживає з батьком (а.с. 25).
На обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога ОСОБА_4 не перебуває (а.с. 23-24), не притягувалася до адміністративної відповідальності за даними Костянтинівського ВП Артемівського відділу ГУНП в Донецькій області (а.с. 22).
Згідно подання служби у справах дітей Костянтинівської міськради від 15 вересня 2014 року на адресу начальника Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області (а.с. 63), встановлено, що ОСОБА_4 не виконує батьківські обов*язки відносно малолітнього сина, якого за допомогою ЦСССДМ у квітні 2014 року було влаштовано до дошкільного закладу №13 м. Костянтинівки, куди мати дитину не приводить, 11 вересня 2014 року викладачі СОШ №32 відвідали місце проживання ОСОБА_4, якої не було вдома, дитина знаходилася в будинку сама, з боку ВКМСД належних заходів не вжито, доля дитини не відома, в обстановці де проживає хлопчик можливо є загроза його життю; висловлено прохання посприяти поверненню дитини до учбового процесу та притягненню ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.
Відповідно до висновку від 09 лютого 2016 року № 108/12 (а.с. 64), орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради не вважає доцільним позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно її малолітньої сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, оскільки це крайній захід впливу на мати. Згідно висновку, комісії органу опіки та піклування ОСОБА_4 пояснила, що проти даного позову ОСОБА_1 заперечує, вказала, що працювала реалізатором на ринку, надати будь які довідки про це не в змозі. Не заперечує, що дійсно разом з дитиною деякий час проживала ІНФОРМАЦІЯ_6, де у неї були несприятливі обставини. Син ОСОБА_5 мешкає разом з батьком та його співмешканкою з грудня 2014 року, матеріально вона сину не допомагає, бо не має такої можливості. ОСОБА_1 штучно обмежував можливість її спілкування з сином. Алкоголь вона зовсім не вживає з грудня 2015 року, оскільки хворіє, лікувалась антибіотиками, будь-які документи про своє лікування надати не в змозі. Бажає відвідувати сина та у подальшому забрати його до себе. При цьому, орган опіки та піклування вважає, що необхідно стягнути з матері ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини на користь батька ОСОБА_1
Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов*язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
За змістом п.74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року, під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у м. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради подає суду письмовий висновок, зокрема, про доцільність позбавлення одного з батьків батьківських прав та про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи.
Відповідно до ч.6 ст.19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність висновку органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради від 09 лютого 2016 року № 108/12 (а.с. 64) як окремо, а також достатність і взаємний його зв'язок у сукупності з іншими доказами, суд приходить до переконання, що зазначений висновок складено без дотримання вимог п.74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, так як з його змісту вбачається, що його було складено на підставі пояснень ОСОБА_4 без надання нею будь-яких документів у підтвердження своїх доводів, без обстеження умов її проживання та проведення бесід із дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, тому суд не погоджується із цим висновком в частині визнання недоцільним позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно її малолітньої сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, з причини його необґрунтованості та того, що він не в повній мірі відповідає інтересам малолітньої дитини, яка потребує належних умов життя, виховання та навчання.
Відповідно до положень статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги викладене, суд прийшов до висновку, що позивачем ОСОБА_1 надано суду достатні належні та допустимі докази у підтвердження того, що відповідачка ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх обов*язків по вихованню дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, оскільки не піклується про нього та не виявляє батьківської турботи, якої потребує дитина, не займається його вихованням, не спілкується в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не цікавиться навчанням дитини, не піклується про її фізичний та духовний стан, тощо. Зазначене дає підстави вважати про наявність винної поведінки відповідачки, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов*язками, що являється згідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України підставою для позбавлення її батьківських прав відносно сина.
Також, суд доходить висновку, що відповідачкою ОСОБА_4 не надано суду належних доказів у підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень. Заява про допит свідків від відповідачки ОСОБА_4 до суду не надходила.
Частиною 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов*язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Таким чином, суд вважає за необхідне, з врахуванням висновку органу опіки та піклування, в порядку ст.ст. 180-183 СК України стягнути з відповідачки ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 25 грудня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.
В силу ст. 88 ЦПК України у зв*язку із задоволенням позовних вимог немайнового та майнового характеру з відповідачки ОСОБА_4 слід стягнути у дохід держави та на користь позивача витрати, пов*язані із сплатою судового збору.
Керуючись ст.ст. 164, 165, 166, 180, 181, 182, 183 СК України, ст.ст. 4, 10, 15, 60, 88, 212 215, 224-226 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9 в м. Костянтинівка Донецької області, (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 25 грудня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, (РНОКПП НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1 витрати, пов*язані із сплатою судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, (РНОКПП НОМЕР_1), в дохід держави судовий збір у розмірі 551 (п*ятсот п*ятдесят одна) гривня 20 копійок. .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені 03 березня 2016 року. Повний текст рішення суду виготовлений 04 березня 2016 року.

Суддя