йСправа № 304/360/15-ц Провадження № 2/304/23/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

при секретарі Соханич Л.Ю.,

з участю позивача ОСОБА_1

його представника ОСОБА_2,

представника Перечинської міської ради ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 та Перечинської міської ради Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6, про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та державного акту на право власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що він є власником житлового будинку № 16/1 по вул. Жовтнева в м. Перечин. В сусідньому будинку проживає відповідач, який є власником земельної ділянки на підставі державного акту серії ЯЕ №443515 від 17 листопада 2008 року. Однак вказаний державний акт виготовлено із суттєвим порушенням чинного законодавства, оскільки межі суміжних ділянок не погоджені з ним. Крім цього, пунктом 3 Додатку № 1 до рішення Перечинської міської ради № 32-Р від 10 травня 2007 року визначено, що земельна ділянка має бути передана у власність ОСОБА_5 після визначення її розміру експертним шляхом пропорційно займаній житловій площі, чого міською радою вчинено не було. Натомість не скасовуючи попереднього рішення, міська рада виносить нове рішення № 143-Р від 06 березня 2008 року, яким передає відповідачу земельну ділянку у власність без її пропорційного розподілу між суміжними землекористувачами. Оскільки такими діями орган місцевого самоврядування грубо порушив вимоги ст. 42 ЗК України, тому просить позов задовольнити.

Під час розгляду даної цивільної справи представник позивача ОСОБА_2 в порядку ст. 20 ЦПК України подав заяву про відвід судді Перечинського районного суду Ганька І.І., яка мотивована тим, що в судовому засіданні 08 квітня 2016 року у звязку з тим, що позивач акт встановлення погодження зовнішніх меж земельної ділянки від 12 лютого 2008 року не підписував, ним було подано заяву про призначення судово-почеркознавчої експертизи такого. Однак, судом відмовлено в задоволенні такого клопотання з підстав, що «невідомо, чи є там підпис, чи ні, відповідно, чи є необхідність призначення експертизи, чи ні», що викликає сумнів в неупередженості судді з огляду на те, що позовну заяву було предявлено лише з двох підстав, однією з яких була саме відсутність підпису позивача на технічній документації. Крім цього, суд за власною ініціативою витребував доказ від представника відповідача та на його заперечення навів аргументи про те, що «сторона послалася на такий доказ під час дачі усних пояснень, отже суд зобовязаний його дослідити», що не узгоджується з жодними нормами ЦПК. Оскільки вказані обставини виникли вже після початку зясування обставин справи та перевірки їх доказами, заява раніше не могла бути подана, так як подається за фактом дій судді, тому просить таку задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити з наведених у ній підстав.

У судовому засіданні представник Перечинської міської ради Закарпатської області ОСОБА_3 та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 проти задоволення заяви заперечили, оскільки вважають, що підстав для задоволення відводу судді немає.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши наведені у заяві мотиви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру ...

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 23 ЦПК України на підставах, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі. Відвід повинен бути вмотивований і заявленим до початку зясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу стало відомо після початку зясування обставин у справи та перевірки їх доказами.

З урахуванням того, що наведені у заяві про відвід мотиви не знайшли свого підтвердження, такі свідчать лише про затягування розгляду справи, а не про безсторонність суду, тому суд вважає, що у її задоволенні слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 20-24, 168, 209-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід судді Перечинського районного суду Ганька І.І. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_7