Справа №333/1912/14-ц
Провадження №2/333/5/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

при секретарі Некрашевич Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ТАСкомбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю «Акварт-Україна» про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ПАТ «ТАСкомбанк» із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки: обєкт нерухомості трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Посилається на таке. 24.09.2007 року між АБ «ТАС-Бізнесбанк», правонаступником якого є АТ «ТАСкомбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Акварт-Україна» був укладений кредитний договір №КР64-2007 із змінами та доповненнями відповідно до додаткової угоди №1 від 16.11.2007 року до кредитного договору №КР64-2007 від 24.09.2007 р. та договору №2 від 01.07.2008 р. про внесення змін та доповнень до кредитного договору №КР 64-2007 від 24.09.2007 р. Відповідно до п.11 та п.2.1 кредитного договору банк зобовязався надати ТОВ «Акварт-Україна» кредит шляхом відкриття кредитної лінії у розмірі 830900 грн. на термін по 23 вересня 2009 року, на умовах передбачених цим кредитним договором, з оплатою відсотків та комісій, обумовлених ним. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору відсотки за користування кредитом нараховуються на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами та сплачуються виходячи із встановленої банком відсоткової ставки у розмірі 21% річних. Банк свої зобовязання виконав у повному обсязі, надав кредит ТОВ «Акварт-Україна» в розмірі 830900 грн., що підтверджується випискою з позичкового рахунку, який належить ТОВ «Акварт-Україна». Згідно п.5.2 кредитного договору у випадку порушення позичальником термінів погашення кредиту та або відсотків за користування кредитом, комісій за надання та управління кредитом, передбачених цим договором, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Станом на 05.03.2014 р. заборгованість за кредитом складає 1257464,65 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) складає 830875 грн., заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) 238996,71 грн.; пеня на суму простроченої заборгованості - 187592,94 грн.

В забезпечення виконання зобовязань ТОВ «Акварт-Україна» за цим кредитним договором між банком та майновими поручителями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір ДЗ№127-07 від 21.11.2007 року. Відповідно до п.п.1.1. Іпотечного договору, Іпотекодавці забезпечують іпотекою виконання усіх зобовязань ТОВ «Акварт-Україна», в тому числі тих, що можуть виникнути в майбутньому за кредитними договорами, що укладені між банком та позичальником.

Відповідно до п.1.2 іпотечного договору, предметом іпотеки є обєкт нерухомості - трикімнатна квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1

П.п. 2.6.1 іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель, тобто, банк у випадку невиконання будь-якого із зобовязань, що забезпечені іпотекою набуває право звернення на предмет іпотеки, п.п. 2.6.2 іпотечного договору також передбачено, що у разі ліквідації, реорганізації, припинення підприємницької діяльності ТОВ «Акварт-Україна» незалежно від строку настання виконання позичальником будь-яких зобовязань за кредитним договором, банк набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним. Додатково повідомив, що з 20.07.2008 року за кредитним договором була збільшена відсоткова ставка з 18% до 21%, на підставі підписаних змін до кредитного договору.

Відповідач ОСОБА_1, який виступає в тому числі як представник третьої особи проти позову заперечував.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час та місце сповіщена належним чином.

Представник відповідача за договором ОСОБА_4 проти позову заперечував, пояснив, що з приводу спору між сторонами вже є рішення, яке набуло законної сили, крім того невірно розрахована ціна позову, оскільки застосована відсоткова ставка 22%, замість 18%, в іпотечному договорі №127-07 від 21.11.2007 року сторонами визначена заставна вартість предмета іпотеки 332138,50 грн., тому будь-які вимоги , що перевищують цю суму незаконні.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.

24.09.2007 року між АБ «ТАС-Бізнесбанк», правонаступником якого є АТ «ТАСкомбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Акварт-Україна» був укладений кредитний договір №КР64-2007 Відповідно до п.11 та п.2.1 кредитного договору банк зобовязався надати ТОВ «Акварт-Україна» кредит шляхом відкриття кредитної лінії у розмірі 250000 грн. на термін по 23 вересня 2009 року, на умовах передбачених цим кредитним договором, з оплатою відсотків та комісій, обумовлених ним. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору відсотки за користування кредитом нараховуються на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами та сплачуються виходячи із встановленої банком відсоткової ставки у розмірі 21% річних. Банк свої зобовязання виконав у повному обсязі, надав кредит ТОВ «Акварт-Україна» в розмірі 830900 грн., що підтверджується випискою з позичкового рахунку, який належить ТОВ «Акварт-Україна». Згідно п.5.2 кредитного договору у випадку порушення позичальником термінів погашення кредиту та або відсотків за користування кредитом, комісій за надання та управління кредитом, передбачених цим договором, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

16 листопада 2007 року між АБ «ТАС-Бізнесбанк» та ТОВ «Акварт-Україна» укладена додаткова угода №1 від 16.11.2007 року до кредитного договору №КР64-2007 від 24.09.2007 р. відповідно до якої сторони домовились, що банк надає позичальнику кредит шляхом відкриття кредитної лінії у розмірі 830900 грн. на термін до 23 вересня 2009 року.

01 липня 2008 року укладений договір №2 від 01.07.2008 р. про внесення змін та доповнень до кредитного договору №КР 64-2007 від 24.09.2007 р., відповідно до якого п. 4.2 кредитного договору змінено, та встановлено, що відсотки за користування кредитом нараховуються банком на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами та сплачуються позичальником, виходячи із встановленої банком відсоткової ставки у розмірі 21% річних.

Станом на 05.03.2014 р. заборгованість за кредитом складає 1257464,65 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) складає 830875 грн., заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) 238996,71 грн.; пеня на суму простроченої заборгованості - 187592,94 грн.

В забезпечення виконання зобовязань ТОВ «Акварт-Україна» за цим кредитним договором між банком та майновими поручителями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір ДЗ№127-07 від 21.11.2007 року. Відповідно до п.п.1.1. Іпотечного договору, Іпотекодавці забезпечують іпотекою виконання усіх зобовязань ТОВ «Акварт-Україна», в тому числі тих, що можуть виникнути в майбутньому за кредитними договорами, що укладені між банком та позичальником. Відповідно до п.1.2 іпотечного договору, предметом іпотеки є обєкт нерухомості - трикімнатна квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Статтею 575 ЦК України передбачено окремі види застав, зокрема іпотеку (застава нерухомого майна) та заклад (застава рухомого майна).

Частиною першою статті 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.. 39 ЗУ «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються:

загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають

задоволенню вимоги іпотекодержателя;

заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону;

пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;

початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Тобто, якщо суд визнає обґрунтованими позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, то в силу приписів статті 38, частини першої статті 39 Закону України "Про іпотеку" у резолютивній частині рішення суду має бути встановлено та зазначено початкову ціну реалізації предмета іпотеки. З урахуванням положення частини шостої статті 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а у разі відсутності такої згоди - на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У випадку застосування процедури продажу предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, навіть за наявності згоди сторін щодо початкової ціни продажу предмета іпотеки, початкова ціна такого продажу повинна бути встановлена на підставі висновку суб'єкта оціночної діяльності про оцінку майна, оскільки відповідно до частини другої статті 43 Закону України "Про іпотеку" початкова ціна продажу не може бути нижчою за 90 відсотків вартості майна, визначеної шляхом його оцінки.

Проте, в позові, в порушення цієї норми не вказана вартість предмету іпотеки, не надано оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності.

Крім того, суд зазначає, що договір іпотеки, як різновид застави, є способом забезпечення виконання зобовязання. Реєстрація предмета іпотеки здійснюється в порядку, передбаченому ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Юридичне значення реєстрації застави рухомого майна полягає в тому, що заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше (частина п'ята статті 18 Закону України "Про заставу").

Недотримання вимог нормативних актів щодо реєстрації застави позбавляє права заставодержателя незареєстрованої застави вимагати задоволення його вимог за рахунок заставленого майна, у тому числі й права звернення стягнення на це майно переважно перед іншими заставодержателями одного й того ж рухомого майна, зареєстрованого в реєстрі.

Позивачем не надано витягу з реєстру обтяжень нерухомого майна щодо квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Отже, суд не має можливості перевірити чи є ПАТ «ТАСкомбанк» зареєстрованим заставодержателем цієї квартири, чи має він переважне право перед іншими заставодержателями, якщо такі є.

Суд не приймає доводи представника відповідача про те, що з приводу цього спору вже є рішення, оскільки рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2012 року прийнято з інших підстав, оскільки реалізація предмета іпотеки вказана інша ніж в цьому позову.

Також, суд не погоджується із доводами заперечень представника щодо невірного нарахування відсотків, оскільки як вбачається з матеріалів справи відсоткова ставка за кредитом з 18% до 21% була збільшена договором №2 від 01.07.2008 р. про внесення змін та доповнень до кредитного договору №КР 64-2007 від 24.09.2007 р., з наданого позивачем розрахунку вбачається, що саме з 01.07.2008 року нараховується відсоткова ставка 21%, а не 22% як вказує представник відповідача.

Отже, враховуючи те, що позивачем не надано доказів того, що іпотека на квартиру 88 в б. 17 по вул.. Чумаченка в м. Запоріжжя зареєстрована за ним, як заставодержателем, не надано оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності, не вказана вартість предмету іпотеки, суд не має обґрунтованих підстав для задоволення позову Публічного акціонерного товариства «ТАСкомбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зважаючи на те, що у позові відмовлено, судові витрати, понесені позивачем при поданні позову компенсації не підлягають.

Керуючись ст.. 39 ЗУ «Про іпотеку», ст.ст. 10, 60, 208, 212 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ТАСкомбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю «Акварт-Україна» про звернення стягнення на предмет іпотеки залишити без задоволення.

На рішення сторонами, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуюча Л.О. Варнавська