АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22 -ц/790/2547/16 Головуючий 1 - інстанції ОСОБА_1
Справа № 646/285/16-ц Доповідач Зазулинська Т.П.
Категорія договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів КРУГОВОЇ С.С.,

ОСОБА_2,

секретаря Прологаєвої А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 17 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання припиненою поруки, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до Червонозаводського районного суду міста Харкова з позовом до ПАТ «Укрсиббанк», в якому просила визнати договір поруки № 1 від 23.08.2007 року припиненим з підстав, передбачених ч.1 ст.559 ЦК України.

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 17 лютого 2016 року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обгрунтування скарги посилається на неповне з"ясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що дізналась про укладення додаткової угоди № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23.08.2007 року тільки після звернення АТ «Укрсиббанк» з позовом до суду.

Стверджує, що всупереч п. 2.1 Договору поруки № 1 від 23.08.2007 року вказаною додатковою угодою змінені умови кредитного договору з ОСОБА_4, внаслідок чого збільшено обсяг її відповідальності.

Підвищення банком в односторонньому порядку процентної ставки без згоди поручителя підтверджується також розрахунком заборгованості, з якого убачається, що починаючи з 30.05.2014 року при нарахуванні процентів за користування кредитом банком періодично застосовується подвійна процентна ставка за користування кредитними коштами у розмірі 24,8 % річних. Договір про надання споживчого кредиту №0 від 23.08.2007 не містить положень щодо можливості збільшення процентної ставки вдвічі.

Наголошує, що позивачем доведено, а відповідачем та судом належним чином не спростовано наявність обставин внесення змін до договору про надання споживчого кредиту №0 від 23.08.2007, які збільшили обсяг відповідальності поручителя, без дотримання кредитором встановленого договором поруки порядку отримання згоди поручителя на такі зміни.

Представником відповідача на апеляційну скаргу подані заперечення, в яких він просить про її відхилення та залишення рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на безпідставність доводів скарги.

Зазначає, що п. 1.5. додаткової угоди № 1 до кредитного договору передбачає право банку застосовувати подвійну від діючої за кредитом процентну ставку на прострочену суму основного боргу, що було передбачено при укладенні кредитного договору.

Позивач про час і місце розгляду справи повідомлена, в засідання не з"явилась, подала заяву, в якій просить розгядати справу без її участі і задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 23.08.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ " УкрСиббанк", та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0. (а.с. 4-11)

У той же день:23 серпня 2007 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 1 від 23.08.2007 року до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23.08.2007 року.(а.с. 16-18). Відповідно до п. 1.1 даної додаткової угоди сторони погодили додати до договору додаток № 2 графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту. Згідно п. 1.5 додаткової угоди № 1 до кредитного договору, сторони погодили, що банк має право застосовувати подвійну, від діючої за кредитом, процентну ставку на прострочену суму основного боргу.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що на час укладення договору поруки додатковою угодою № 1 до кредитного договору поруки було передбачене застосування подвійної процентної ставки на прострочену суму основного боргу, а самим кредитним договором передбачена можливість зміни процентної ставки за користування кредитом і поручитель уклав угоду у забезпечення вже існуючого зобов"язання, яким встановлений порядок нарахування процентів та можливість зміни процентної ставки та дійшов висновку про відсутність підстав для визнання поруки припиненою на підставі положень ст.559 ЦК України

В обгрунтування цього висновку суд послався на те, що відповідно до положень п. 1.3, 3.1, 3.3 «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», які було затверджено Постановою Правління НБУ від 10 травня 2007 року № 168 «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту» є невідємною частиною кредитного договору та укладається одночасно з укладенням кредитного договору, або включається у зміст кредитного договору. Зважаючи на той факт, що «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту» укладається одночасно з укладенням кредитного договору, то і додаткова угода № 1 від 23.08.2007 року до кредитного договору, за якою сторони погодили додати до кредитного договору вказаний графік, також укладена одночасно з кредитним договором. Згідно п. 1.5 додаткової угоди № 1 до кредитного договору, банк має право застосовувати подвійну від діючої за кредитом процентну ставку на прострочену суму основного боргу. Вказаний порядок нарахування процентів на прострочену суму основного боргу передбачений при укладенні кредитного договору.за № 1 від 23.08.2007 року. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконанням ним свого обовязку.

Згідно з п.1.3 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за всіма зобовязаннями останнього за кредитним договором включаючи за поверненням основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами кредитного договору.

Відповідно до п. 1.3.1 Кредитного договору передбачено, що процентна ставка за кредитом встановлюється щомісяця і на перший місяць користування кредитом вкладає 12,4 % річних. Водночас, положенням п. 9.2 Кредитного договору передбачене право банку змінювати розмір процентної ставки за користування кредитом. Договором поруки від 23.08.2007 року розмір процентної ставки за користування кредитом не встановлений, натомість наявне посилання на визначення процентної ставки у кредитному договорі.

Подвійна процентна ставка від діючої за кредитом передбачена при укладенні кредитного договору, а застосовується виключно при виникненні ї простроченої заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредиту.(а.с. 23-33) Вказаний порядок нарахування процентів на прострочену суму основного боргу передбачений при укладенні кредитного договору.

Проте погодитись з такими висновками суду не можна, оскільки вони не відповідають обставинам справи і цих висновків суд дійшов з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає у разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення поруки у разі зміни основного зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується.

Положеннями п. 9.2 Кредитного договору, укладеного між відповідачем і ОСОБА_4 дійсно передбачене право банку змінювати у бік збільшення процентну ставку за користування кредитом у разі, у тому числі, порушення позичальником кредитної дисципліни ( тобто неналежного виконання умов цього договору та /або умов договорів, за яким надано забезпечення виконання зобов"язань позичальника за цим договором ( п.а) (а.с.8) У цьому ж розділі кредитного договору сторони визначили порядок збільшення Банком процентної ставки, яким визначено строк повідомлення позичальника про встановлення нової процентної ставки із зазначенням її розміру , дати початку дії такої ставки та ін.(а.с.9)

Вказаний розділ та інші умови кредитного договору не передбачають застосування Банком саме подвійної процентної ставки без дотримання процедури повідомлення позичальника про її застосування, що передбачено додатковою угодою.

Посилання суду на те, що такі умови були визначені додатковою угодою № 1 до укладення договору поруки не грунтується на матеріалах справи, оскільки, як вже зазначено, договір про надання споживчого кредиту, додаткова угода до цього договору та договір поруки укладені в один день. Проте, жодне положення цих договорів не свідчить про те, що укладення додаткової угоди передувало укладенню договору поруки. Крім того, відповідно до умов договору поруки ОСОБА_3 як поручитель зобов"язалась відповідати перед перед банком за порушення зобовязань боржником лише за основним договором; відповідальність її, як поручителя за зобовязаннями боржника за додатковою угодою до основного договору умовами договору поруки не передбачалася; стороною додаткової угоди вона не є і згоди на її укладення не надавала.

Відповідно до п.2.1 розділу 2 договору поруки кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови Кредитного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя.

Порушення цих умов відповідно до частини першої статті 559 ЦК України зумовлює припинення поруки.

Таким чином, з огляду на положення частини першої статті 559 ЦК України колегія суддів доходить висновку про те, що внесення додатковою угодою змін до кредитного договору щодо збільшення вдвічі розміру процентної ставки без згоди поручителя на такі зміни призводить до збільшення обсягу відповідальності останнього і є правовою підставою для визнання поруки припиненою.

Такий висновок колегії узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-1161цс15 (постанова від 21.10.2015року), яка у відповідності до ст.360-7 ЦПК україни є обов"язковою для судів, проте не була врахована та застосвана судом першої інстанції.

Невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права у відповідності до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.п.3, 4 ч.1 ст.309, ст.ст.313, 314, 316, 317, 319,324 ЦПК України колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити

Рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 17 лютого 2016 року скасувати. Позов задовольнити. Визнати припиненою поруку за договором № 1 від 31.08.2007 року, укладеним між АТ " УкрСиббанк" і ОСОБА_3.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства " УкрСиббанк" на користь ОСОБА_3 606 (шістсот шість) грн. 33 коп. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий (підпис) Т.П.Зазулинська

Судді (підпис) С.С. Кругова

(підпис) ОСОБА_2