АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4775/16 Справа № 174/40/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ілюшик І. А. Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.

при секретарі - Григор'євій В.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернулася з вищезазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2013 року стягнуто з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що на час ухвалення рішення Вільногірським міським судом Дніпропетровської області, відповідач залишився без роботи, мав непостійний мінливий дохід, у зв'язку із чим аліменти з нього стягуються у твердій грошовій сумі.

Наведений спосіб стягнення аліментів та розмір аліментів були визначені із врахуванням обставин справи, зокрема він на той час ніде не працював, мав непостійний дохід.

Посилаючись на погіршення матеріального становища та покращення матеріального становища відповідача, вважала, що є всі підстави для збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини до 1 500 грн.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.53-54).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог (а.с.57).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2013 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4, 2012 року народження у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із недоведеності у судовому порядку підстав вважати, що на теперішній час матеріальне становище відповідача покращилось та є підстави для зміни розміру аліментів.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується, так як вони ґрунтуються на нормах закону та відповідають обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зробленого у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 143цс13, передбачена можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, суд правильно виходив з того, що доказів, які б свідчили про зміну його матеріального становища ОСОБА_3 та можливості сплачувати ним аліменти в розмірі 1 500 грн. у передбаченому законом порядку, позивачем суду не надані.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги зміну економічної ситуації в Україні, у зв'язку із підвищенням цін, колегія суддів не приймає до уваги, як такі, що не ґрунтуються на законі, оскільки зазначені обставини, не є підставою для збільшення розміру аліментів у розумінні положень ст.192 СК України.

Також не заслуговують на увагу твердження позивача про невідповідність висновку суду щодо розміру аліментів, який не повинен бути меншим 30 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки вона отримує аліменти у твердій грошовій сумі.

Таким чином, вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

Л.О. Каратаєва

І.Ю. Ткаченко