АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 687/609/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1210/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Грох Л.М.,

секретар - Гриньова А.М.,

представника апелянта - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Жердя Агро» на ухвалу Чемеровецького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 квітня 2016 року про забезпечення позову,

встановила:

У квітні 2016 року ТОВ «Волочиськ-агро» звернулось до суду з заявою про забезпечення позову.

В обґрунтуванні необхідності задоволення заяви товариство зазначило, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, розташованої на території Жердянської сільської ради, площею 1,000 га, земельний кадастровий номер - НОМЕР_1, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У 2010 році між ОСОБА_2 та ТОВ «Волочиськ-агро» було укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки строком на 5 років, який було зареєстровано у Чемеровецькому районному відділі Хмельницької регіональної філії ДП «ЦДЗК». У 2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Волочиськ-агро» було укладено письмову додаткову угоду до зазначеного договору оренди вищевказаної земельної ділянки ще на новий строк. Дана додаткова угода була укладена між сторонами у добровільному порядку на підставі п.8 Договору оренди землі, де зазначено, що після закінчення строку дії Договору Орендар має переважне право на поновлення його. Процедуру поновлення договору оренди землі, яка передбачена у ст. ЗЗ Закону України «Про оренду землі», заявником виконано.

Проте, враховуючи, що 12.04.2016 року Хмельницьким окружним адміністративним судом було прийнято постанову, якою було визнано протиправними та скасовано рішення державних реєстраторів Реєстраційних служб Чемеровецького та Старокостянтинівського районних управлінь юстиції Хмельницької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень по 20 договорах оренди земельних ділянок, де було укладено додаткові угоди до діючих договорів оренди землі і орендарем виступає ТОВ «Волочиськ-агро», а відповідач ТОВ «Жердя Агро» всупереч чинному законодавству України уклало із даними власниками землі договора оренди у серпні 2015 року та провело їх державну реєстрацію у незаконний спосіб. Так, відповідачі після проголошення вказаного рішення суду уклали угоду про дострокове припинення їх спірних договорів та протягом лютого-березня 2016 року, здійснили державну реєстрацію права оренди у приватного нотаріуса Рівненського району Рівненської області ОСОБА_3

Ухвалою Чемеровецького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 квітня 2016 року заяву ТОВ «Волочиськ - агро» про забезпечення позову було задоволено. Заборонено ОСОБА_2 та ТОВ «Жердя Агро» вчиняти будь-які дії, пов'язані із земельною ділянкою площею 1,000 га, земельний кадастровий номер - НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 Ухвалу суду направлено для виконання державному реєстратору Чемеровецької районної державної адміністрації Хмельницької області.

В апеляційній скарзі ТОВ «Жердя Агро» просить скасувати ухвалу Чемеровецького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 квітня 2016 року. Вказує, що оскаржуваною ухвалою суду порушено право власника земельної ділянки, ОСОБА_2, захист якого закріплено в ст. 41 Конституції України та п. 2, ч. 1, ст. 3 та ст. 321 ЦК України, якими передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією.

На думку апелянта вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушенні, наприклад, обмеження господарюючого суб'єкта у праві користування та розпорядження власним майном. Крім того оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ч. 2 ст. 153 ЦПК України, оскільки була постановлена без участі сторін, до подання позовної заяви.

В судовому засіданні представник апелянта підтримала апеляційну скаргу.

Від ТОВ „Волочиськ-агро" надійшла заява про відмову від заяви про забезпечення позову та закриття провадження у справі в зв'язку з тим, що відпала необхідність у забезпеченні позову.

Заслухавши пояснення учасника процесу, дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 4 ст. 151 ЦПК України за заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання заяви з метою запобігання порушення права інтелектуальної власності.

Таким чином, питання щодо забезпечення позову може бути розглянуто на будь-якій стадії розгляду справи, після надходження до суду позовної заяви та відкриття провадження у справі. Виключенням із цього правила є забезпечення позову до подання позовної заяви з метою запобігання порушення права інтелектуальної власності. Питання про забезпечення позову вирішується суддею, у провадженні якого перебуває справа, одноособово, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України в п. 4 постанови №9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

З матеріалів справи вбачається, що заява про забезпечення позову ТОВ „Волочиськ-агро" була подана до суду та розглянута 20 квітня 2016 року, без подання відповідної позовної заяви.

Апеляційному суду апелянтом було надано копію ухвали судді Чемеровецького районного суду від 13.05.2016 року про відкриття провадження у справі за позовом ТОВ „Волочиськ-агро" до ОСОБА_2, ТОВ „Жердя Агро", Чемеровецького районного управління юстиції про визнання недійсним договору оренди землі і скасування його державної реєстрації.

Оскільки звернення ТОВ „Волочиськ-агро" до суду із заявою про забезпечення позову не пов'язано із захистом прав інтелектуальної власності, тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для забезпечення позову до подання позовної заяви.

Враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що порушення судом першої інстанції вимог процесуального закону призвело до неправильного вирішення питання щодо забезпечення позову, безпідставного встановлення заборони власнику земельної ділянки ОСОБА_2 та ТОВ „Жердя Агро" вчиняти щодо спірної земельної ділянки будь-які дії, в той час як щодо заявника, ТОВ „Волочиськ-агро", жодних обмежень щодо спірної земельної ділянки встановлено не було.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Оскільки в даному випадку судом першої інстанції не було виконано вимоги процесуального закону щодо повернення заяви про забезпечення позову заявнику з підстав, передбачених ч. 8 ст. 153 ЦПК України, тому суд апеляційної інстанції, з метою усунення допущеного порушення, враховуючи вимоги п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, вважає за необхідне скасувати ухвалу та повернути заяву про забезпечення позову заявнику.

При цьому необхідно зазначити, що заява ТОВ „Волочиськ-агро" про відмову від заяви про забезпечення позову та закриття провадження у справі у зв'язку з тим, що відпала необхідність у цьому, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 306 ЦПК України в апеляційному порядку позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 1 статті 205 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Статтею 154 ЦПК України передбачено право суду, який розглядає справу, скасувати заходи забезпечення позову.

Норми діючого процесуального закону не містять положень, які б надали можливість заявнику відмовитися від заяви про забезпечення позову під час розгляду у суді апеляційної інстанції апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про задоволення цієї ж заяви про забезпечення позову, яка, крім того, вже виконана практично.

З аналогічних обставин виходить колегія суддів і при вирішенні питання щодо закриття провадження у справі.

Забезпечивши позов в даному випадку суд допустив порушення вимог процесуального закону, усунення якого в апеляційному порядку можливо саме шляхом скасування незаконної ухвали з постановленням нової.

Слід також зауважити, що у випадку відсутності необхідності у забезпеченні позову, про що у своїй заяві вказало ТОВ „Волочисько-агро", таке питання підлягало вирішенню судом першої інстанції шляхом скасування заходів забезпечення позову в порядку ст. 154 ЦПК України.

Судові витрати між сторонами підлягають розподілу в порядку ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ТОВ „Жердя Агро" задоволити.

Ухвалу Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 20 квітня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Заяву ТОВ „Волочиськ - агро" про забезпечення позову повернути заявнику.

Стягнути з ТОВ „Волочиськ - агро" на користь ТОВ „Жердя Агро" 1378 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

Головуючий у першій інстанції - Назарчук Р.В.. Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № ухвала