АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

14 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В.,Музичко С.Г.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд»

на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про стягнення не донарахованої та невиплаченої заробітної плати, моральної шкоди та витрат на оформлення довіреності, -

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2013 року позивач звернулась до суду з даним позовом до ДП «ЕКОС», який уточнювала під час розгляду справи і остаточно просила стягнути з Дочірнього підприємства «ЕКОС» по експлуатації та ремонту житлового фонду та об'єктів соціально-побутового призначення Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (надалі - ДП «ЕКОС» ПАТ «ХК «Київміськбуд») на свою користь не донараховану та невиплачену заробітну плату за період з 2009 року по січень 2012 роки у розмірі 10537.72 грн., відшкодувати заподіяну моральну шкоду в сумі 3000 грн., а також відшкодувати витрати за оформлення довіреності на представника в сумі 234 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що в період з вересня 2004 року по лютий 2012 року, вона працювала в ДП «ЕКОС» ПАТ «ХК «Київміськбуд» сторожем центрального складу, що знаходиться в м. Києві по вул. Рокосовського , 8-а.

Відповідно до наказу № 119 від 30 грудня 2008 року «Про встановлення режиму роботи на 2009 рік» для сторожів центрального складу було встановлено цілодобове чергування (доба через дві). Проте, адміністрація підприємства вносила до табелю обліку робочого часу не фактично відпрацьовані працівниками години ( 24 години), а лише 8 годин та не здійснювала виплату надбавок за роботу в нічній час та у вихідні і святкові дні. З питання припинення цих порушень вона разом з іншими працівниками зверталася до керівництва, проте ці порушення не були усунені у зв'язку із чим, вони почали самостійно вести табель обліку робочого часу, в якому відображали фактично відпрацьовані робочі години. Таке ставлення відповідача до її прохань відновити порушені права призвело до стресу, погіршення самопочуття та стану здоров'я і спричинило моральну шкоду, розмір якої вона визначає в 3000 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 лютого 2014 року позов задоволено частково. З ДП «ЕКОС» ПАТ «ХК «Київміськбуд» стягнуто невиплачену заробітну плату в сумі 9717 грн. 31 коп. та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 10.04.2014 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою ВССУ від 03.12.2014 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 лютого 2014 року та ухвала Апеляційного суду м.Києва від 10.04.2014 року скасовані, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04.12.2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «ХК «Київміськбуд» на користь ОСОБА_1 заробітну плату в сумі 10 537.72 грн., моральну шкоду 1000 грн. У задоволенні позову в інший частині відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ПАТ «ХК «Київміськбуд» подало апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову. Зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, судом зроблено помилкові висновки та прийнято до уваги докази які не є належними та допустимими та не надано належної правової оцінки доказам поданим відповідачем. Судом безпідставно не ураховано, що надані позивачкою табелі обліку робочого часу не є офіційними, складені невідомими та неповноважними особами. Твердження позивачки щодо роботи понад робочий час та у вихідні і святкові дні є недоведеними та спростовуються наданими нею же на підтвердження отриманої зарплати роздруківками. Суд не звернув уваги на те, що позивачка працювала сторожем, а не охоронцем, як вона зазначає, що не є тотожнім й така посада відсутня у штатному розкладі.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ «ХК «Київміськбуд» Єфімова Т.В. апеляційну скаргу підтримала з підстав наведених в ній. Після додаткового роз'яснення сторонам положень ст.10 ЦПК України та оголошення перерви, представник відповідача у судове засідання, будучи належним чином повідомленим, не з'явився, додаткових доказів не надав.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 проти апеляційної скарги заперечував.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом сторони перебували у трудових відносинах.

Згідно з наказом по Ремонтно-будівельному управлінню ДП «ЕКОС» №157-к від 23 вересня 2004 р. позивачку прийнято на роботу з 21 вересня 2004 року сторожем центрального складу з оплатою згідно годино-тарифної ставки по переводу з ЖУ «Західне» .

У зв'язку допущеною помилкою, наказом №158-к від 27 вересня 2004 року до вищевказаного наказу внесено зміни та зазначено, що ОСОБА_1 прийнято на роботу у Ремонтно-будівельному управлінню ДП «ЕКОС» по переводу із ЖУ «Західне» сторожем центрального складу з оплатою праці згідно штатного розпису, з 21 вересня 2004 року.

Наказом №22 від 16 лютого 2012 року позивачку звільнено з роботи з 16 лютого 2012 року за п.1 ч.1ст.40 КЗпП України.

При звільненні позивачки з роботи з нею проведено розрахунок який вона не оспорювала, виплачено заробітну плату, вихідну допомогу, компенсацію за невикористану відпустку.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходив з того, що відповідачем не було дотримано норм чинного законодавства щодо достовірного обліку робочого часу, що призвело до порушення права позивачки на отримання нею заробітної плати у належному розмірі за фактично відпрацьовані години та дні.

Колегія суддів з такими висновками суду погоджується.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

За змістом ч. 3 ст. 97 КЗпП України конкретні розміри тарифних ставок (окладів), а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом.

Відповідно до ч.2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці» роботодавець зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Згідно з наказом по РБУ ДП «ЕКОС» №119 від 30 грудня 2008 року «Про встановлення режиму роботи на 2009 рік», для охоронників центрального складу по вулиці Рокосовського , 8а встановлено графік роботи - цілодобове чергування (доба через дві доби) .

У Додатку № 4 до Колективного договору на 2010-2011 роки ДП «ЕКОС» ПАТ «ХК «Київміськбуд» визначено режим роботи сторожів за плинним графіком з 8.00 год. їх цілодобовим підсумковим обліком робочого часу з перервою на обід з 11.00 год. до 12.00 год. та з 16.00 год. до 17.00 год.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначала, що відповідач неправильно обліковував її робочий час та неправильно нараховував їй заробітну плату за роботу вночі, святкові та вихідні дні.

На підтвердження такому позивачем суду надано розрахункові відомості, які містять розмір заробітної плати виходячи з 8 годинного робочого дня, табелі обліку використання робочого часу сторожів РБУ ДП «ЕКОС» за період з 2009 р. до 2011 р., які вели працівники самостійно, журнал прийому та здачі чергування на об'єкті.

Зазначені докази відповідачем не спростовані й доказів які б надавали підстави для беззаперечного висновку про те, що позивач здійснюючи цілодобове чергування не працювала в нічний час та у святкові і вихідні дні, не дивлячись на додаткове роз'яснення сторонам положень ст. 10 ЦПК України, відповідачем не подано.

Зокрема, відповідачем не надано суду табелів обліку робочого часу або актів про вилучення табелів обліку робочого часу для знищення, які відповідно до п.130 розділу 1 Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12.04.2012, зберігаються постійно.

Відповідачем не доведено, що посада охоронника та сторожа центрального складу по вул. Рокосовського, 8а є різними посадами, тому доводи апеляційної скарги про те, що наказ № 119 не стосується позивачки, не можуть бути прийняті до уваги.

Виходячи з встановлених обставин суд дійшов вірного висновку про те, що робота позивача за плинним графіком роботи доба через дві обліковувалась відповідачем без урахування виконаної роботи у нічний час, вихідні та святкові дні і підставно стягнув недоплачену їй заробітну плату у розмірі 10 537.72 грн., належним чином обґрунтувавши це та привівши відповідні розрахунки за кожний рік роботи у відповідності до положень ст.ст.107, 108 КЗпП України, Генеральної угоди між КМУ, всеукраїнськими об'єднаннями організацій роботодавців і підприємців та всеукраїнськими профспілками і проф об'єднаннями та Генеральною угодою про регулювання основних принципів і норм реалізації соціально-економічної політики і трудових відносин в Україні на 2008-2009 роки та 2010-2012 роки, відповідно.

Встановивши порушення відповідачем трудових прав позивача протягом тривалого часу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди і розмір відшкодування визначено судом з урахуванням принципу розумності та справедливості.

Доводи апеляційної скарги є аналогічними запереченням відповідача на позов і були предметом ретельної перевірки суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315, 317ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04.12.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 756/12629/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 3313 /2016

Головуючий у суді першої інстанції: Яценко Н.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.