АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2016 року м. Дніпро

10 червня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Волошина М.П., Демченко Е.Л.

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного казначейства України, апеляційного суду Харківської області, апеляційного суду Київської області, апеляційного суду м. Києва, третя особа: Управління служби безпеки України в Харківській області про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 у вересні 2015 року звернувся до суду з позовом до Державного казначейства України, апеляційного суду Харківської області, апеляційного суду Київської області, апеляційного суду м. Києва та просив визнати рішення цих судів такими, що обмежували і порушували його права та свободи як громадянина та стягнути моральну шкоду.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 січня 2016 року позовні вимоги залишено без задоволення /а.с. 162-164/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права /а.с. 175-176/.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» виключне право перевірки законності та обгрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів за таким предметом.

Відповідно до положень ст.ст. 62, 126, 129 Конституції України матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного: судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків встановлених законом.

Судом встановлено, що звертаючись до суду ОСОБА_2 просить визнати незаконними та необґрунтованими рішення, за представленням правоохоронних органів з фіктивними даними, та такими, що обмежували і порушували його права та свободи як громадянина, постановлені апеляційним судом міста Києва, апеляційними судами Київської та Харківської областей про проведення, на його думку, відносно нього, негласних оперативно-розшукових заходів в період з 1986 року по 2015 рік, які проводилися з застосуванням радіо - електронних засобів, в яких вказані його адреса проживання, радіоелектронні засоби, прізвища осіб, які проживали з ним за цими адресами та їх користувачі, чим йому завдано моральну шкоду - душевні та фізичні страждання, та просить стягнути з Державного казначейства України на його користь моральну шкоду в сумі 50 000 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Приведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 про те, що суд не дав належної оцінки його доводам та безпідставно відмов у задоволенні клопотань про забезпечення доказів, то вони не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Положеннями Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Крім того, позовна заява ОСОБА_2 в порушення вимог п.5 ч.2 ст. 119 ЦПК України не містить будь-якого викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, доказів що підтверджують завдання йому моральної шкоди саме рішеннями апеляційного суду Харківської області, апеляційного суду Київської області та апеляційного суду м. Києва, також відсутні будь-які рішення судів, якими б було встановлено факт незаконного проведення оперативно-розшукових заходів у відношенні позивача будь-якими органами, що проводять оперативно-розшукову діяльність на підставі рішень апеляційного суду Харківської області, апеляційного суду Київської області та апеляційного суду м. Києва про проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, таким, що ґрунтується на матеріалах справи та узгоджується з вимогами чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Волошин М.П.

Демченко Е.Л.