РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Рибалки Ю.В.,

при секретарі - Недяк Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року до суду звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з позовом про розірвання шлюбу.

Вказувала, що 08.07.2011 року зареєструвала шлюб із відповідачем у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, актовий запис №426.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з липня 2015 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають.

Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач добровільно не надає.

Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач у судове засідання не прибув, попередньо надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував.

Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 06 червня 2014 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, актовий запис №426.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з липня 2015 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають.

Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач добровільно не надає.

Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.3 ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку, (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.

Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач не подав до суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів про необхідність його звільнення від сплати аліментів, зменшення розміру аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що відповідач не виконує належним чином обов'язок по утриманню дитини, та те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд на підставі встановлених фактів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем подано квитанції про отримання представником, адвокатом Радченко В.В. 700 грн., які просила стягнути з відповідача.

Вказані відносини регулюються також Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року.

Згідно статті 1 зазначеного Закону, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню у відшкодування сплаченого судового збору551,20 грн., витрати на правову допомогу 700 грн., та на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 112, 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 14, 57 - 59, ч. 4 ст. 130, 174, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 06 червня 2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №426 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання дитини - сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 17.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування сплаченого судового збору 551,20 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 700 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.В. Рибалка