Справа № 190/602/16-ц
Провадження №2/190/222/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року м.П"ятихатки

П'ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого-судді Легкошерст Ю.В.,

за участю секретаря Гук С.Р.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П'ятихатки цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 23 травня 2011 року між ними та ОСОБА_2 укладений кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язувався щомісяця виконувати свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Всупереч умовам договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого утворилась прострочена заборгованість по тілу кредиту - 4803,17 грн., по процентам за користування кредитом - 18357,16 грн., за пенею та комісією - 2602,99 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) - 1288,17 грн., загальна сума заборгованості складає 27551,49 грн., яку просять стягнути з відповідача в примусовому порядку. Крім того просять стягнути з відповідача 1378 грн. сплаченого судового збору.

Позивач ПАТ «Приватбанк» свого представника в судове засідання не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надали до суду заяву з проханням справу розглядати за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що відповідач ОСОБА_2 кредитну карту та кредитні кошти в розмірі 4800 грн. від ПАТ КБ «Приватабнк» не отримував. Відповідач дійсно в 2011 році в ПАТ КБ «Приватбанк» оформляв зарплатну картку, можливо при її оформленні і підписав анкету на отримання кредиту, проте саму кредитну карту не отримував. Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» з умовами та Правилами надання банківських послуг відповідача не ознайомлював та він їх не підписував. З розрахунком заборгованості, наданим позивачем не згоден, вважає його таким, що не відповідає обставинам справи, з нього не зрозуміло коли і в якому розмірі сплачувались кошти в рахунок погашення заборгованості. Крім того, вважає, що Банк незаконно нарахував ОСОБА_2 одночасно штраф та пеню, оскільки вони є санкцією одного виду, а відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути притягнути до подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вимоги позивача вважає недоведеними, як і факт існування кредитних відносин, а тому у задоволенні позову просив відмовити.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційної гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 10 ЦПК України.

На суд покладається обов'язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України).

На підтвердження існування між сторонами кредитних зобов'язань та підставності заявленого позову банком надано заповнену та підписану відповідачем ОСОБА_2 23 травня 2011 року Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку/а.с.11/.

Зі змісту такої Анкети-заяви /а.с.11/ вбачається, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також, зі змісту Анкети-заяви вбачається, що ОСОБА_2 виявив бажання отримати послугу банка у вигляді отримання кредитного ліміту за платіжною карткою Кредитка «Універсальна»/Gold.

Проте зобов'язання за вказаним договором відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 30.11.2015 року, згідно розрахунку позивача, має заборгованість перед позивачем за кредитним договором у сумі 27551,49 грн., де заборгованість по тілу кредиту - 4803,17 грн., по процентам за користування кредитом - 18357,16 грн., за пенею та комісією - 2602,99 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) - 1288,17 грн./а.с.9/ Відповідач в свою чергу, будь-які докази на спростування обставин, пов'язаних з укладенням договору між сторонами, розміру нарахованої позивачем кредитної заборгованості та підставності вимог щодо її стягнення суду не надав. При цьому відповідач, зазначаючи про те, що позивачем не доведено факту укладення між сторонами кредитного договору, не врахував, що обов'язок по доведенню таких обставин покладається на сторони. При цьому, банк повинен довести факт укладення кредитного договору і наявність заборгованості, а клієнт банку має спростувати доводи банку та довести протилежне. Неможливість спростування/доведення останнім цих обставин не звільняє його від відповідальності за неналежне виконання зобов'язань за договором.

За таких обставин, оцінюючи усі докази, які були досліджені у судовому засіданні у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в суді знайшов підтвердження факт укладення 23.05.2011 року кредитного договору між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2, згідно якого ПАТ КБ «Приватбанк» надало відповідачу кредит, а останній в свою чергу зобов'язувався щомісяця виконувати свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, однак взяте на себе зобов'язання не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість, яка і підлягає стягненню з відповідача.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Така ж правова позиці висловлена в постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

Отже, враховуючи вищезазначене в частині вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_2 на користь банку штрафів за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача в сумі 1378 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (р/р 3111, , МФО 305299) - 25 763 грн. (двадцять п'ять тисяч сімсот шістдесят три гривні) 32 коп. заборгованості за кредитним договором від 23 травня 2011 року, з яких заборгованість по тілу кредиту - 4803,17 грн., по процентам за користування кредитом - 18357,16 грн., за пенею та комісією - 2602,99 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1378 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через П"ятихатський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Стороною яка не приймала участь в судовому засіданні апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 10 червня 2016 року.

Головуючий суддя Ю.В. Легкошерст