РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2016 року Першотравневий районний суд Донецької області

У складі: головуючого -судді- - Топузової Н.М.

при секретарі - Орчелота І.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у с.м.т. Мангуш справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,посилаючись на наступне :

Згідно свідоцтва про право на спадщину НОМЕР_1 від 11.09. 2003 року,позивачці належить будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 ,що підтверджуєтьс витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.09.2003 року .

У вказаному будинку зареєстровані :позивачка ОСОБА_2 ,1963 року народження, ОСОБА_4 ,1959 р.н. ,та ОСОБА_3, 1965 року народження.

ОСОБА_3 зареєстрований у вказаному будинку з 10.02.1998 року, але з 2014 року за вказаною адресою не проживає, житлом не користується,власних речей у будинку не зберігає,обов"язків по утриманню житла не здійснює. Крім того , реєстрація відповідача у вказаному будинку тягне нархування на нього комунальних послуг, які він не сплачує.

У січні 2014 року вона просила відповідача знятися з реєстрації у її будинку, але він її вимоги проігнорував і із реєстрації не знявся.

Факт відсутності відповідача за місцем реєстрації підтверджується актом про обстеження житлового будинку,складенного депутатом Мангушської селищної ради ОСОБА_5 за участю сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_3 , 1965 року народження, з січня 2014 року,тобто більше 2-років не проживає у вказаному будинку.

Відповідно до ст.71 ЖК України, право на житло за відсутнім громадянином зберігається протягом 6-ти місяців з часу відбуття.

Згідно ст. 72 ЖК України, суд визнає особу такою , що втратила право користуватися житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленний термін.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 більше ніж рік без поважних причин за місцем своєї реєстрації не проживає,будинком не користується, власні речі в будинку не зберігає, обов"язки по утриманню житла не здійснює, будь якої домовленості між нами з цього питання не було , тому відповідно до вимог законодавства , він може бути визнаний таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням.

Таким чином,вона вимушена звернутися до суду та просить суд :визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким , що втратив право користуватися житловим будинком АДРЕСА_1.

У судове засідання позивач не з*явився, надав заяву про підтримку позову, розгляд справи у її відсутність та про заочний розгляд справи.

Справу вирішено розглянути за відсутності позивачки.

Відповідач ОСОБА_3не з*явився у судове засідання, про слухання справи був повідомлений належним чином , але відповідач суд не повідомив про причини неявки у судове засідання.

Судова повістка з повідомленням та копіями відповідних документів , були надіслани відповідачу за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та була повернута з позначкою « адресат за вказаною адресою не проживає довгий час».

Відповідно до ст. 74 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повістки разом із розпискою ,разом з копіями відповідних документів надсилається фізичним особам ,які не мають статус підприємців,- за адресою їх місця проживання чи перебування,зареєстрованою у встановленому законом порядку.У разі відсутності осіб, які брали участь у справі за такою адресою, вважається ,що судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України,у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд вирішив розглянути дану справу заочно-за відсутністю відповідача, позивач проти заочного розгляду не заперечує. Справу вирішено розглянути у письмовому провадженні.

Позовні вимоги підтверджуються наступним: домовою книгою/а.с. 3-5/, актом на предмет проживання/а.с.6-7/, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно/а.с.8/.

Суд,з урахуванням у сукупності усіх наданих доказів,приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі із наступних підстав.

Судом було встановлено,що власником будинку АДРЕСА_1 є позивачка ОСОБА_2 та ,в даному будинку з 10 лютого 2008 року зареєстрований ОСОБА_3,який є братом позивачки, який в даному будинку з 2014 року не проживає,тобто більше року.

Відповідно до ст. 72 ЖК України , визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 71 ЖК України,при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд вважає, що реєстрація відповідача ОСОБА_3 у зазначеному будинку перешкоджає власнику у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Для поновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, тому, що він не проживає у будинку більш року.

При цьому суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ,зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Керуючись ст..ст .10, 57-66,79-89, 174,131, 212-215,224-226ЦПК України ,ст. ст.72.71 ЖК України, ст.7 Закону України "Про волю пересування й вільний вибір місця проживання в Україні" № 1382- VІ від 11.02.2003 року,суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.Особи,які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення .можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Донецької області у м.Маріуполі через Першотравневий районний суд.

Заочне рішення може бути переглянуте судом ,що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Н.М.Топузова.