Справа № 352/263/16-ц
Провадження № 2/352/494/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Струтинського Р.Р.,

секретаря Бардюк-Кавецької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинковолодіння та земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння та земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 22.09. 2003 року, відповідно до укладеного договору купівлі-продажу земельної ділянки та незакінченого будівництвом житлового будинку, її чоловік, ОСОБА_3, придбав земельну ділянку площею 0,1271 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та незакінчений будівництвом житловий будинок, готовністю 67%, в с. Загвіздя по АДРЕСА_1 (в даний час по АДРЕСА_1). В подальшому вона спільно з чоловіком добудували житловий будинок та збудували інші господарські будівлі і споруди, де і проживали. В даний час будинковолодіння є 100% готовності та вона з сином продовжує проживати в господарстві. Проте, правовстановлюючі документи на майно не зареєстровано в реєстрах речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. У зв'язку з тим, що 25.03.1999 року між нею та ОСОБА_3 укладено шлюб і вказане вище майно придбано ними за спільні кошти, також за спільні кошти вони добудовували його, тому будинковолодіння є спільною сумісною власністю і вони є його співвласниками в рівних частках. 18.02.2008 року ОСОБА_3, склав заповіт, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Загвіздянської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області та внесено в реєстр за №66 про те, що після його смерті вона буде спадкоємцем всього належного йому майна. ІНФОРМАЦІЯ_1 року її чоловік помер і після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно в т.ч. на ? частку в будинковолодінні в АДРЕСА_2 на земельну ділянку за цією ж адресою та на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,4652 га на території Заболотівської селищної ради Снятинського району Івано-Франківської області. Проте, державний акт на право приватної власності на землю за невстановлених обставин втрачено. Отже, вона є спадкоємцем за заповітом спірного будинковолодіння, земельних ділянок та всього іншого спадкового майна. Спадкоємцем за законом першої черги є син спадкодавця ОСОБА_2. У зв'язку з тим, що на час смерті спадкодавця вона постійно проживала із покійним, проводила похорон останнього, а за життя здійснювала догляд за ним, тому, відповідно до вимог ст. 1235, ст.1268 ЦК України, прийняла спадщину у визначеному законом порядку та в передбачені для цього строки. За таких обставин, їй належить право власності на спірне будинковолодіння з підстав належності 1/2 частки - на праві спільної сумісної власності, іншої половини - в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 Крім того, їй належить право власності на спірні земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,4652 га на території Заболотівської селищної ради Снятинського району Івано-Франківської області в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_3 Проте, в Тисменицькій районній державній нотаріальній конторі їй відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на будинковолодіння та земельні ділянки відсутні.

Представник позивача та позивач в судовому засідання позов підтримали, просили його задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проте заперечував проти його задоволення.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд приходить до висновку, що позо підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та ОСОБА_3 з 25.03.1999 року проживали разом та перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.17). 22.09.2003 року, відповідно до укладеного договору купівлі-продажу земельної ділянки та незакінченого будівництвом житлового будинку, чоловік позивачки, ОСОБА_3, придбав земельну ділянку площею 0,1271 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та незакінчений будівництвом житловий будинок, готовністю 67%, в с. Загвіздя по АДРЕСА_1 (в даний час по АДРЕСА_1) (а.с.7). В подальшому вони спільно добудували житловий будинок та збудували інші господарські будівлі і споруди, де і проживали. В даний час будинковолодіння є 100% готовності. Оскільки спірне будинковолодіння придбане ОСОБА_3 за час перебування у шлюбі, тому воно є спільною сумісною власністю подружжя і вони є його співвласниками, при цьому їхні частки в майні є рівними, тобто по 1/2 частині.

Проте, правовстановлюючі документи на майно не зареєстровано в реєстрах речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Будинковолодіння складається із житлового будинку та господарських будівель і споруд, інвентаризаційною вартістю 948356 грн. 00 коп.(а.с.8-13).

Перелічені вище обставини підтверджую технічним паспортом на будинковолодіння, копією договору купівлі-продажу від 02.09.2003р., довідкою Загвіздянської сільської ради №2187 від 02.12.2015 року.

18.02.2008 року ОСОБА_3, при житті, склав заповіт, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Загвіздянської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області та внесено в реєстр за №66 про те, що після його смерті, позивач буде спадкоємцем всього належного йому майна. На даний час, зазначений вище заповіт не відмінявся і не змінювався про що свідчить довідка, яка видана Загвіздянською сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області від 02.12.2015 року за №2187. (а.с.18).

27.06.2015 року чоловік позивача помер і після смерті останнього відкрилася спадщина на все належне йому майно, а також на 1/2 частку в будинковолодінні в АДРЕСА_2 на земельну ділянку за цією ж адресою та на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,4652 га на території Заболотівської селищної ради Снятинського району Івано-Франківської області, право власності на які посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданого 28 грудня 2001 року Заболотівською селищною радою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_2. Проте, вказаний вище державний акт на право приватної власності на землю за невстановлених обставин втрачено. Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом спірного будинковолодіння, земельних ділянок та всього іншого спадкового майна. Спадкоємцем за законом першої черги є син спадкодавця ОСОБА_2, відповідач по справі. У зв'язку з тим, що на час смерті спадкодавця позивач постійно проживала із ОСОБА_3, що підтверджується довідкою Загвіздянської сільської ради №2187 від 02.12.2015 року, проводила похорон останнього, а за життя здійснювала догляд за ним, тому відповідно до вимог ст.ст. 1235, ст.1268 ЦК України, прийняла спадщину у визначеному законом порядку та в передбачені для цього строки. Заяв про відмову від спадщини до нотаріальної контори не подавала.

За таких обставин, позивачу належить право власності на спірне будинковолодіння з підстав належності 1/2 частки - на праві спільної сумісної власності, іншої половини, тобто 1/2 частки - в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 Крім того, позивачу належить право власності на спірні земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,4652 га на території Заболотівської селищної ради Снятинського району Івано-Франківської області в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_3 Проте, в Тисменицькій районній державній нотаріальній конторі їй відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на будинковолодіння та земельні ділянки відсутні.

Статтею 125-126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Право власності на земельну ділянку набувається і здійснюється відповідно до закону (ст. 373 ч.2 ЦК України).

Згідно із ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Стаття 81 ч.1 п.п. г) ЗК України визначає, що громадяни України набувають права власності на власності на земельну ділянку у випадку спадкування.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними і обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 386, 392, 1217, 1222, 1235, 1268 ЦК України, ст. ст. 81 п.1 п.п. г), 125, 126, 152, 153 ЗК України та керуючись ст. 213- 215, 218 ЦПК Укаїни, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння в АДРЕСА_2 з підстав належності 1/2 частки на праві спільної часткової власності та 1/2 - в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки загальною площею 0,4652 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Заболотівської селищної ради Снятинського району Івано-Франківської, які належали спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданого 28 грудня 2001 року Заболотівською селищною радою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_2, в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий Струтинський Р.Р.