Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/1688/16-ц Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 43 Доповідач Павицька Т. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

секретаря Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою виконавчого комітету Житомирської міської ради на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 21 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Житомирської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову зазначала, що 24.05.2015 року вона отримала відмову за №19/4879 від виконавчого комітету Житомирської міської ради про постановку її на квартирний облік. Вказує, що вона проживає в квартирі зі своєю мамою ОСОБА_2 АДРЕСА_1. Вона та її мати є інвалідами, житлова площа квартири становить 17,2 кв.м. Відповідно правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР (п.53) громадяни мають право на поліпшення житлових умов у разі забезпечення житловою площею менше 13,65 кв.м на одну особу. Враховуючи вищевикладене, просила визнати протиправною бездіяльність Житомирської міської ради щодо відмови взяття на квартирний облік ОСОБА_1; зобов'язати Житомирську міську раду виконати вимоги правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень та взяти на квартирний облік ОСОБА_1 Під час розгляду справи було залучено до участі у справі як співвідповідача - виконавчий комітет Житомирської міської ради.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 21 квітня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов'язано виконавчий комітет Житомирської міської ради взяти на квартирний облік ОСОБА_1 У задоволенні позову в частині вимог до Житомирської міської ради відмовлено.

Додатковим рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 10 травня 2016 року стягнуто з виконавчого комітету Житомирської міської ради в дохід держави 1378 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі виконавчий комітет Житомирської міської ради просить скасувати рушення суду в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволення позовних вимог, в решті рішення залишити без змін. Зокрема, вказує, що ОСОБА_1 не підпадає під категорію громадян, що потребують поліпшення житлових умов, оскільки вона забезпечено житловою площею, розмір якої перевищує мінімальний розмір на кожного члена сім'ї.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги та зобов»язуючи виконавчий комітет Житомирської міської ради взяти на квартирний облік ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є повнолітньою і має право на особисте життя, створення сім»ї, гідні умови проживання, а проживання в одній кімнаті з матір»ю фактично робить неможливою реалізацію вказаних прав.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна виходячи із такого.

Як встановив суд та підтверджено матеріалами справи, 22.04.2015 року ОСОБА_1 звернулася до виконкому Житомирської міської ради із письмовою заявою про взяття її на квартирний облік для отримання житла.

У заяві зазначила, що є співвласником квартири АДРЕСА_1, в якій проживають дві особи.

Згідно додатку ОСОБА_1 до заяви додала: довідку з обслуговуючої організації про місце проживання та склад сімї; копію паспорту, ідентифікаційного коду, пенсійного посвідчення, довідку до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, акт обстедення житлових умов.

Тобто, зміст поданої ОСОБА_1 заяви та додані до заяви додатки свідчать про те, що остання звернулася до виконавчого комітету міської ради про постановку її на квартирний облік у зв»язку з тим, що на житловій площі проживає дві особи.

ОСОБА_1 було відмовлено у взятті на квартирний облік, що підтверджено листом № 19/4879 виконкому Житомирської міської ради від 21.05.2015 року. У листі вказано, що з наданих документів, які були вивчені членами житлової комісії, підстав для взяття на квартирний облік не має.

Згідно зі ст. 34 ЖК України, потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв'язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорон здоров'я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках.

Пунктом 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року № 470 визначено, що на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, передбачено, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами; 2) як проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) вважаються такими, що не відповідають санітарним і технічним вимогам визначається Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством охорони здоров'я УРСР і Держбудом УРСР; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв'язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров'я УРСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров'я УРСР; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках; 7) які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім'ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі, старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати).

Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Відповідно до п. 15 Правил на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також прописані у даному населеному пункті. Виконавчі комітети обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок можуть установлювати тривалість часу постійного проживання громадян у даному населеному пункті, необхідну для взяття на квартирний облік.

Згідно п.18 Правил заява про взяття на квартирний облік подається відповідно

до виконавчого комітету Ради народних депутатів за місцем

проживання громадян та адміністрації підприємства, установи,

організації чи органу кооперативної або іншої громадської

організації за місцем їх роботи. Заява підписується членами сім'ї,

які разом проживають, мають самостійне право на одержання жилого

приміщення і бажають разом стати на облік.

До заяви додаються:

довідка з місця проживання про склад сім'ї та прописку, видана організацією, яка здійснює експлуатацію жилого будинку, або громадянином, який має у приватній власності жилий будинок (частину будинку), квартиру;

довідки про те, чи перебувають члени сім'ї на квартирному

обліку за місцем роботи (у виконавчому комітеті місцевої Ради).

Так, в довідці ПП "ВЖРЕП № 4" від 13.01.2015 № 35, яку ОСОБА_3 додала до заяви про взяття на квартириний облік зазначено, що ОСОБА_1 проживає та прописана в АДРЕСА_1; вона є дочкою ОСОБА_2

В акті обстеження житлових умов від 17.04.2015 року зазначено, що в квартирі АДРЕСА_1 проживають мати ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1

Зазначені докази спростовують доводи ОСОБА_1 відносно того, що в спірній квартирі проживають дві сім»ї.

Згідно довідки КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради від 08.04.2015 року № 241 за ОСОБА_1 рахується ? ід. ч. квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло, виданого відділом приватизації державного житлового фонду 18.02.2008 року. Загальна площа квартири складає 30,96 кв. м., в тому числі житлова - 17,2 кв. м.

Згідно з пунктом 53 Правил громадяни мають право на поліпшення житла у разі забезпечення житловою площею 13,65 кв. м. Рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в населеному пункті визначається і періодично переглядається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської

міських Рад народних депутатів спільно з радами профспілок

виходячи з даних статистичної звітності.

Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 постанови № 4 виконкому Житомирської обласної Ради народних депутатів і президії обласної ради професійних спілок від 7 січня 1985 року "Про ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в області", такими, що потребують поліпшення житлових умов, визнаються громадяни, забезпечені жилою площею нижче мінімального розміру 6 кв. м. на кожного члена сім 'ї.

Відтак, при розрахунку розмір жилої площі на ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як співвласників квартири припадає 8,6 кв.м жилої площі при показнику менше мінімального розміру 6 кв.м. на кожного члена сім'ї.

Таким чином, виконавчий комітет Житомирської міської ради дійшов правильного висновку, що відсутні правові підстави для визнання ОСОБА_1 такою, яка потребує поліпшення житлових умов за місцем проживання, а тому відмова про взяття її на квартирний облік від 21.05.2015 року винесена виконавчим комітетом з дотриманням вимог закону.

Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.

Довідки видані ПП «ВЖРЕП -4» 07.11.2015 року та 14.11.2015 року, в яких міститься інформація про те, що в квартирі АДРЕСА_1 за реєстрована лише ОСОБА_2, не можуть бути взяті до уваги при розгляді даної справи, оскільки вони видані після розгляду заяви ОСОБА_1 про взяття на квартирний облік. До заяви про взяття на квартириний облік ОСОБА_1 додала довідку ПП "ВЖРЕП № 4" №35 від 13.01.2015 року.

Відповідно до п. 1, п. 3,. 4 ч. 1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права.

Таким чином, у частині вирішення вимог заявлених ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради, суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «14 «Про судове рішення» роз»яснено, що у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

З огляду на наведене додаткове рішення суду від 10 травня 2016 року втрачає силу.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Житомирської міської ради задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 21 квітня 2016 року в частині задоволення позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді