Провадження № 2/161/652/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі Кубяк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька обєднану цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Луцького центрального відділення про визнання недійсним правочину та стягнення матеріальних збитків та цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Луцького центрального відділення про визнання недійсним частини договору банківського обслуговування , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Луцького центрального відділення про визнання недійсним правочину та стягнення матеріальних збитків.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 квітня 2014 року позивачем було відкрито в ПАТ «Укрінбанк» поточний рахунок № 0126, згідно заяви договору про розміщення банківського вкладу № 10-2250560 на умовах банківського вкладу «На вимогу».

04 серпня 2014 року ОСОБА_1 було розміщено у ПАТ «Укрінбанк» грошові кошти на вкладні (депозитні) рахунки, а саме: 60 500,00 доларів США на вкладний рахунок 0625 строком до 03.09.2014 року включно, на умовах банківського вкладу «Солодке літо», згідно заяви договору про розміщення банківського вкладу № 10-1275613; 30 000,00 доларів США на вкладний рахунок 0626 строком до 03.09.2014 р. включно, на умовах банківського вкладу «Солодке літо», згідно заяви договору про розміщення банківського вкладу № 10-1275614; 12 000,00 доларів США на вкладний рахунок 0627 строком до 03.09.2014 р. включно, на умовах банківського вкладу «Солодке літо», згідно заяви договору про розміщення банківського вкладу № 10-1275615.

Через існування у банку фінансових труднощів та обмежень щодо видачі готівкових валютних коштів, після закінчення терміну розміщення вкладів, 03.09.2014 р. кошти були перераховані банком на поточний рахунок ОСОБА_1 № 0126, відкритий в ПАТ «Укрінбанк». Позивач частину коштів, а саме 60 000 доларів США та 30 000 доларів США розмістив на вкладних рахунках № 0682 та № 0683 відповідно, а залишок коштів в сумі 10 000 доларів США попросив банк перерахувати 17.09.2014 р. на свій поточний рахунок відкритий в ПАТ «Ідея Банк». За перерахування коштів на рахунок відкритий в іншому банку працівники ПАТ «Укрінбанк» попросили ОСОБА_1 здійснити оплату комісійної винагороди в розмірі 10 % від суми переказу в перерахунку за офіційним курсом НБУ на дату оплати такої комісії, а саме: 13 082,32 грн. 32 коп.

06.10.2014 р. після закінчення терміну розміщення вкладів, кошти в сумі 60 500,00 доларів США та 30 000,00 доларів США були перераховані на поточний рахунок ОСОБА_1 № 0126, відкритий в ПАТ «Укрінбанк». На звернення до банку з метою отримання власних коштів ОСОБА_1 не зміг їх отримати, а тому прийняв рішення про їх перерахування на свій рахунок в ПАТ «Ідея Банк». Відповідно до платіжних доручень від 21.10.2014 р., 27.10.2014 р., 15.01.2014 р. кошти в сумі 15 000,00 доларів США, 20 000 доларів США та 10 020,13 доларів США відповідно були перераховані банком до ПАТ «Ідея банк». За здійснення переказів коштів в інший банк ОСОБА_1 було сплачено банку комісію в розмірі, що становить 10 % від суми переказу в перерахунку за офіційним курсом НБУ на дату оплати комісії, а саме: за переказ в сумі 15 000 доларів США 1 500,00 доларів США; за переказ в сумі 20 000 доларів США 2 000,00 доларів США; за переказ в сумі 10 020,31 доларів США 1 002,03 доларів США 03 центи.

Відповідно до уточненої позовної заяви, просить суд, визнати такими, що вчинені під впливом обману операції по сплаті комісії за перерахування коштів за межі ПАТ «Укрінбанк» з поточного рахунку № 0172 відкритого на імя ОСОБА_1, а саме: сплата комісії в сумі 19 426,45 грн. 45 коп., що становить 10 % від суми переказу в розмірі 15 000,00 доларів США; сплата комісії в сумі 25 901,16 грн., що становить 10 % від суми переказу в розмірі 20 000,00 доларів США; сплата комісії в сумі 15 808,12 грн., що становить 10 % від суми переказу в розмірі 10 020,31 доларів США 31 цент. Стягнути з ПАТ «Укрінбанк» на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в розмірі 97 817,50 грн. та 1 674,68 грн. судового збору.

27.11.2015 р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Луцького центрального відділення про визнання недійсним частини договору банківського обслуговування.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 квітня 2014 року позивачем було відкрито в ПАТ «Укрінбанк» поточний рахунок № 0126, згідно заяви договору про розміщення банківського вкладу № 10-2250560 на умовах банківського вкладу «На вимогу».

04 серпня 2014 року ОСОБА_1 було розміщено у ПАТ «Укрінбанк» грошові кошти на вкладні (депозитні) рахунки, а саме: 60 500,00 доларів США на вкладний рахунок 0625 строком до 03.09.2014 року включно, на умовах банківського вкладу «Солодке літо», згідно заяви договору про розміщення банківського вкладу № 10-1275613; 30 000,00 доларів США на вкладний рахунок 0626 строком до 03.09.2014 р. включно, на умовах банківського вкладу «Солодке літо», згідно заяви договору про розміщення банківського вкладу № 10-1275614; 12 000,00 доларів США на вкладний рахунок 0627 строком до 03.09.2014 р. включно, на умовах банківського вкладу «Солодке літо», згідно заяви договору про розміщення банківського вкладу № 10-1275615.

Через існування у банку фінансових труднощів та обмежень щодо видачі готівкових валютних коштів, після закінчення терміну розміщення вкладів, 03.09.2014 р. кошти були перераховані банком на поточний рахунок ОСОБА_1 № 0126, відкритий в ПАТ «Укрінбанк». Позивач частину коштів, а саме 60 000 доларів США та 30 000 доларів США розмістив на вкладних рахунках № 0682 та № 0683 відповідно, а залишок коштів в сумі 10 000 доларів США попросив банк перерахувати 17.09.2014 р. на свій поточний рахунок відкритий в ПАТ «Ідея Банк». За перерахування коштів на рахунок відкритий в іншому банку працівники ПАТ «Укрінбанк» попросили ОСОБА_1 здійснити оплату комісійної винагороди в розмірі 10 % від суми переказу в перерахунку за офіційним курсом НБУ на дату оплати такої комісії, а саме: 13 082,32 грн. 32 коп.

06.10.2014 р. після закінчення терміну розміщення вкладів, кошти в сумі 60 500,00 доларів США та 30 000,00 доларів США були перераховані на поточний рахунок ОСОБА_1 № 0126, відкритий в ПАТ «Укрінбанк». На звернення до банку з метою отримання власних коштів ОСОБА_1 не зміг їх отримати, а тому прийняв рішення про їх перерахування на свій рахунок в ПАТ «Ідея Банк». Відповідно до платіжних доручень від 21.10.2014 р., 27.10.2014 р., 15.01.2014 р. кошти в сумі 15 000,00 доларів США, 20 000 доларів США та 10 020,13 доларів США відповідно були перераховані банком до ПАТ «Ідея банк». За здійснення переказів коштів в інший банк ОСОБА_1 було сплачено банку комісію в розмірі, що становить 10 % від суми переказу в перерахунку за офіційним курсом НБУ на дату оплати комісії, а саме: за переказ в сумі 15 000 доларів США 1 500,00 доларів США; за переказ в сумі 20 000 доларів США 2 000,00 доларів США; за переказ в сумі 10 020,31 доларів США 1 002,03 доларів США 03 центи.

Просить суд, визнати несправедливими та недійсними умови п. 6 Тарифів на обслуговування поточних рахунків фізичних осіб в іноземній валюті, які є невідємною частиною Загальних умов банківського обслуговування фізичних осіб в системі Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк».

Ухвалою суду від 07.12.2015р. дані позови обєднані в одне провадження.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Просив суд обидва позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та письмові заперечення з яких вбачається, що сплата комісії здійснювалась позивачем самостійно через касу банку шляхом внесення готівки. Порядок здійснення операцій по перерахунку грошових коштів з рахунку відкритого в ПАТ «Укрінбанк» на рахунок відкритий в іншому банку та порядок і розмір комісії, що сплачується при цьому були позивачу відомі. Жодних заяв чи клопотань про їх зміну чи надання пояснень від ОСОБА_1 до банку не надходило. Просив суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що уточнений позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Луцького центрального відділення про визнання недійсним правочину та стягнення матеріальних збитків слід задовольнити, а в задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Луцького центрального відділення про визнання недійсним частини договору банківського обслуговування - відмовити.

В судовому засідання встановлено, що 24 квітня 2014 року ОСОБА_1 було відкрито в ПАТ «Укрінбанк» поточний рахунок № 0126, згідно заяви договору про розміщення банківського вкладу № 10-2250560 на умовах банківського вкладу «На вимогу» (а.с. 6 ).

Крім того, 04 серпня 2014 року ОСОБА_1 було розміщено у ПАТ «Укрінбанк» грошові кошти на вкладні (депозитні) рахунки, а саме: 60 500,00 доларів США на вкладний рахунок 0625 строком до 03.09.2014 року включно, на умовах банківського вкладу «Солодке літо», згідно заяви договору про розміщення банківського вкладу № 10-1275613 (а.с.7); 30 000,00 доларів США на вкладний рахунок 0626 строком до 03.09.2014 р. включно, на умовах банківського вкладу «Солодке літо», згідно заяви договору про розміщення банківського вкладу № 10-1275614 (а.с.8) та 12 000,00 доларів США на вкладний рахунок 0627 строком до 03.09.2014 р. включно, на умовах банківського вкладу «Солодке літо», згідно заяви договору про розміщення банківського вкладу № 10-1275615 (а.с.9).

Через існування у банку фінансових труднощів та обмежень щодо видачі готівкових валютних коштів, після закінчення терміну розміщення вкладів, 03.09.2014 р. кошти були перераховані банком на поточний рахунок ОСОБА_1 № 0126, відкритий в ПАТ «Укрінбанк» Позивач частину коштів, а саме 60 000 доларів США та 30 000 доларів США розмістив на вкладних рахунках № 0682 та № 0683 відповідно, а залишок коштів в сумі 10 000 доларів США попросив банк перерахувати 17.09.2014 р. на свій поточний рахунок відкритий в ПАТ «Ідея Банк». За перерахування коштів на рахунок відкритий в іншому банку працівники ПАТ «Укрінбанк» попросили ОСОБА_1 здійснити оплату комісійної винагороди в розмірі 10 % від суми переказу в перерахунку за офіційним курсом НБУ на дату оплати такої комісії, а саме: 13 082,32 грн. 32 коп.

06.10.2014 р. після закінчення терміну розміщення вкладів, кошти в сумі 60 500,00 доларів США та 30 000,00 доларів США були перераховані на поточний рахунок ОСОБА_1 № 0126, відкритий в ПАТ «Укрінбанк». На звернення до банку з метою отримання власних коштів ОСОБА_1 не зміг їх отримати, а тому прийняв рішення про їх перерахування на свій рахунок в ПАТ «Ідея Банк». Відповідно до платіжних доручень від 21.10.2014 р., 27.10.2014 р., 15.01.2014 р. кошти в сумі 15 000,00 доларів США, 20 000 доларів США та 10 020,13 доларів США відповідно були перераховані банком до ПАТ «Ідея банк». За здійснення переказів коштів в інший банк ОСОБА_1 було сплачено банку комісію в розмірі, що становить 10 % від суми переказу в перерахунку за офіційним курсом НБУ на дату оплати комісії, а саме: за переказ в сумі 15 000 доларів США 1 500,00 доларів США; за переказ в сумі 20 000 доларів США 2 000,00 доларів США; за переказ в сумі 10 020,31 доларів США 1 002,03 доларів США 03 центи.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк встановлює для банків правила проведення банківських операцій, бухгалтерського обліку і звітності, захисту інформації, коштів та майна.

Відповідно до п.2.2 Глави 2 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління НБУ N° 516 від 03.12.2013 (далі - Положення), встановлено, що грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті.

У п.2.3 Положення зазначено, що додержання письмової форми договору є обов'язковою умовою взаємовідносин між банком і вкладником.

Згідно п.2.6 Положення договір банківського рахунку укладається для відкриття вкладнику чи визначеній ним особі поточного рахунку в банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунку з юридичною або фізичною особою, яка звернулася з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають законодавству України та банківським правилам.

Оскільки банк при відкритті ОСОБА_1 поточного рахунку № 0172 не надав для ознайомлення тарифи, то суд приходить до висновку про порушення Банком п.2.6 Положення, щодо погодження сторонами умов відкриття та обслуговування поточного рахунку.

Крім того, главою 3 Положення встановлюється порядок повернення банками грошових коштів і банківських металів та сплата процентів за договорами банківського вкладу (депозиту). Зокрема, відповідно до п.3.2 Положення грошові кошти на вкладні (депозитні) рахунки фізичних осіб можуть бути внесені готівкою, перераховані з іншого вкладного (депозитного) рахунку або поточного рахунку і повертаються банками готівкою або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів чи за заявою вкладника на інший його рахунок. Аналогічна норма міститься і у п.10.2 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Правління НБУ № 492 від 12.11.2003р. (далі - Інструкція).

Крім того, у відповідності до п.7.1 Інструкції видаткові операції за поточними рахунками фізичних осіб здійснюються за розпорядженням власника або за його дорученням на підставі / довіреності. Аналогічна норма зазначена в п.10.13 Інструкції і відносно вкладних рахунків.

Відповідно до п.7.13 Інструкції з поточного рахунку в іноземній валюті за розпорядженням фізичної особи-резидента або за його дорученням проводяться такі операції: перерахування на власний поточний або власний вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті.

У всіх вищезазначених заявах-договорах на розміщення депозитних вкладів не зазначається на який саме рахунок банк має повертати кошти після закінчення строку дії вкладу. Також ОСОБА_1 не подавалося жодних заяв до банку на перерахування вкладів після їх закінчення на якийсь конкретно визначений рахунок. Фактично ПАТ «Укрінбанк» самостійно, в порушення приписів п.3.2 Положення та п.7.1,10.13 Інструкції здійснював повернення вкладів ОСОБА_1 на той рахунок, який йому було вигідно, а саме на рахунок № 0126. А в подальшому, коли ОСОБА_1 повідомив банк про намір перерахувати свої кошти в інший банк, ПАТ «Укрінбанк» повідомив, що не може здійснювати перерахування коштів із зазначеного рахунку, і таким чином ОСОБА_1 було відкрито ще один поточний рахунок № 0172. Кошти на цей рахунок банк перераховував із рахунку № 0126 самостійно, без будь - яких доручень, чи розпоряджень ОСОБА_1, за наступним призначенням: «видача вкладу згідно договору № 10-2250560 від 25.04,2014р ».

Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Тобто рахунки 2620 є поточними банківськими рахунками, відносини щодо яких регулюються Главою 72 ЦК України (ст..ст. 1066- 1076).

Згідно із ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Статтею 1068 ЦК України встановлено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Як зазначалося вище, ПАТ «Укрінбанк», приховав від ОСОБА_1 інформацію про існування значно дешевших тарифів (2 %) за переказ коштів за межі банку, оскільки усвідомлював, що якби ОСОБА_1 знав про їх існування, то б ніколи не погодився на сплату комісії в розмірі 10 % .

Оскільки ПАТ «Укрінбанк» є суб'єктом надання фінансових послуг, а ОСОБА_1 є споживачем зазначених послуг, то правове регулювання зазначених відносин здійснюється також Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до 19 Закону України "Про захист прав споживачів" нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману стосовно, зокрема, ціни або способу розрахунку ціни. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини.

Отже перерахування коштів Банком і отримання за це комісійної винагороди від ОСОБА_1 є правочином в розумінні ст. 202 ЦК України.

В судовому засіданні судом встановлено, що 21.10.2014 року публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» в особі Луцького центрального відділення перерахувало 15 000,00 доларів США з поточного рахунку 00126 на поточний рахунок 0172, які належать ОСОБА_1, а після цього на рахунок ОСОБА_1 -2461, що знаходиться в ПАТ «Ідея Банк» (а.с. 23) за вказану операцію ОСОБА_1 сплатив 19426,45 грн. відповідно до квитанції №10342162, що становить 10 % від суми переказу в перерахунку за офіційним курсом НБУ на день проведення операції (1 дол. США = 12,950582 грн.).

Так само, 24.10.2014 року публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» в особі Луцького центрального відділення перерахувало 20 000,00 доларів США з поточного рахунку 00126 на поточний рахунок 0172, які належать ОСОБА_1, а після цього 27.10.2014 року на рахунок ОСОБА_1 -2461, що знаходиться в ПАТ «Ідея Банк» (а.с. 23, 22 зв.ст) за вказану операцію ОСОБА_1 24.10.2014р. сплатив 25 901,16 грн. відповідно до квитанції №10537469, що становить 10 % від суми переказу в перерахунку за офіційним курсом НБУ на день проведення операції (1 дол. США = 12,950582 грн.).

Так само, 12.02.2015 року публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» в особі Луцького центрального відділення перерахувало 10 020,31 доларів США з поточного рахунку 00239 на поточний рахунок 0172, які належать ОСОБА_1, а після цього на рахунок ОСОБА_1 -2461, що знаходиться в ПАТ «Ідея Банк» (а.с. 22, 22 зв.ст) за вказану операцію ОСОБА_1 15.01.2015р. сплатив 15 808,12 грн. відповідно до квитанції №444048, що становить 10 % від суми переказу в перерахунку за офіційним курсом НБУ на день проведення операції (1 дол. США = 15.776095 грн.).

З тарифів на обслуговування поточних рахунків фізичних осіб в іноземній валюті в ПАТ «Укрінбанк» наданих представником відповідача суду разом з запереченням вбачається, що переказ грошів в іноземній валюті в межах ПАТ «Укрінбанк» на власний рахунок не тарифікується, за межі ПАТ «Укрінбанк» в межах України 2% за переказ. Окремо зазначені тарифи на обслуговування поточних рахунків приватних клієнтів в іноземній валюті, а саме за переказ за межі ПАТ «Укрінбанк» в межах України коштів, що надійшли з депозитного рахунку (крім коштів, що були перераховані в разі дострокового припинення договору) 10% від суми. Зазначені тарифи вступили в дію з 01.10.2014 року.

За таких обставин, судом встановлено, що відповідач при перерахуванні коштів, що належить позивачу: 21.10.2014 року - 15 000,00 доларів США, 27.10.2014 року - 20 000,00 доларів США та 12.02.2015 року - 10 020,31 доларів США, перераховував з поточного рахунку позивача 0172 та поточний рахунок ОСОБА_1 -2461, що знаходиться в ПАТ «Ідея Банк», до цього відповідач вказані гроші перерахував на рахунок 0172 так само з поточних рахунків - 00239 та 00126.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що гроші позивача, які були перераховані відповідачем на рахунок позивача в ПАТ «Ідея Банк» надійшли не з депозитного рахунку, а з поточного рахунку (Кошти на вимогу фізичних осіб ), а тому вказані операції повинні бути тарифіковані з вартістю - 2% від суми переказу за межі ПАТ «Укрінбанк» в межах України, а не 10%, як прийняв відповідач.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Тому суд вважає, що відповідач навмисно ввів позивача в оману, щодо зазначення вартості послуг за переведення коштів в межах України за межі банку, що надійшли з поточного рахунку.

Суд визначає вартість збитків, які поніс позивач від замовчування відповідачем про існування дійсних тарифів, як різницю між 10 % від переказаної суми, що були сплачені позивачем та належним тарифом 2 %, що повинні бути сплачені позивачем відповідачу за вказану операцію.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що 21.10.2014 року позивач зайво сплатив комісію банку - відповідачу за обслуговування його рахунку в сумі 15541,20 грн. (15000 доларів США х 12,95058 грн. х0,1 - 15000 доларів США х 12,95058 грн. х0,2).

Так само, 24(27).10.2014 року позивач зайво сплатив комісію банку - відповідачу за обслуговування його рахунку в сумі 20720,80 грн. (20000 доларів США х 12,95044 грн. х0,1 - 20000 доларів США х 12,95044 грн. х 0,2).

Так само, 15.01.2015 року позивач зайво сплатив комісію банку - відповідачу за обслуговування його рахунку в сумі 12646,75 грн. (10020,31доларів США х 15,7761 грн. х0,1 - 10020,31доларів США х 15,7761 грн. х 0,2)

А всього позивач зайво сплатив відповідачу 48908,75 грн. (15541,20 грн.+20720,80 грн.+12646,75 грн.). Вкзану суму суд вважає збитками, що поніс позивач з вини відповідача.

Частиною 2 ст.230 УК України встановлено, що сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину.

За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 230 ЦК України, з відповідача підлягають до стягнення збитки в подвійному розмирі в сумі 97 817,50 грн. (48908,75грн.х 2) в звязку з чим позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Луцького центрального відділення про визнання недійсним правочину та стягнення матеріальних збитків суд вважає за необхідне задовольнити повністю..

Враховуючи, що позивач при поданні позову до суду був звільнений від оплати судового збору, суд вважає, що відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача в сумі 2631,78 грн. (1% від 97 817,50 грн.+ 3 х 551,20грн.) на користь держави.

Що стосується позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Луцького центрального відділення про визнання недійсним частини договору банківського обслуговування, то на думку суду вказаний позов не підлягає до задоволення, оскільки створення тарифів є прерогативою відповідача і саме він має встановлювати вільні ціни і тарифи, споживач має право погоджуватися на вказані тарифи чи ні та обирати той банк, тарифи якого є вигідніші для нього.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 3,8,10,14,15,30,60,61,62,88,213,214,215, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Уточнений позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Луцького центрального відділення про визнання недійсним правочину та стягнення матеріальних збитків задовольнити.

Визнати такими, що вчинені під впливом обману операції по сплаті комісії за перерахування коштів за межі Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» з поточного рахунку № 0172 відкритого на ім'я ОСОБА_1, а саме:

- сплата комісії в сумі 19 426,45 (девятнадцять тисяч чотириста двадцять шість) гривень 45 коп., що становить 10 % (десять відсотків) від суми переказу в розмірі 15 000,00 (пятнадцять тисяч) доларів США здійсненого 21.10.2014 року, в перерахунку за офіційним курсом НБУ на день проведення операції (1 дол. США = 12,950582 грн.);

- сплата комісії в сумі 25 901,16 (двадцять пять тисяч девятсот одна) гривня 16 коп., що становить 10 % (десять відсотків) від суми переказу в розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч) доларів США, здійсненого 27.10.2014 року в перерахунку за офіційним курсом НБУ на день проведення операції (1 дол. США = 12,95044 грн.);

- сплата комісії в сумі 15 808.12 (пятнадцять тисяч вісімсот вісім) гривень 12 коп.. що становить 10 % (Десять відсотків) від суми переказу в розмірі 10 020,31 (десять тисяч двадцять) доларів США 31 цент, здійсненого 15.01.2015 року, в перерахунку за офіційним курсом НБУ на день проведення операції(1 дол. США = 15.776095 грн.).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (, адреса: 04053, м. Київ. вул. Смирнова-Ласточкіна. 10-А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1. адреса: 45601. Волинська обл. Луцький район, с. Липини, вул. Лесі Українки. буд.14А) матеріальної збитки (майнову шкоду) в сумі 97 817,50 (дев'яносто сім тисяч вісімсот сімнадцять) гривень 50 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Смирнова-Ласточкіна. 10-А) на користь Держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2631 (дві тисячі шістсот тридцять одну ) грн. 78 коп.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Луцького центрального відділення про визнання недійсним частини договору банківського обслуговування відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 06.03.2016 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Подзіров А.О.