Справа № 361/1310/16-ц
Провадження № 2/361/1324/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Шинкаря А.О.
при секретарі Брейкіній Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бровари цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова Компанія «КРЕДО» до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_2 про стягнення виплат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу,-
У березні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 30.01.2015 року між ТДВ СК «КРЕДО» та ОСОБА_2 було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7331811, згідно якому позивач зобов»язався у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю потерпілої особи заподіяно матеріальну шкоду. У відповідності до Звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу № 2358/2211 від 05.05.2015 року, складеного ФОП «Івасенко Петро Петрович», розмір заподіяної шкоди автомобілю потерпілої особи склав 49 277,33 грн. Сума страхового відшкодування до виплати ПрАТ «УПСК» потерпілій особі з урахуванням визначеної Договором страхування франшизи на підставі Страхового акту № КАСКО/123/000/15/0198 від 02.06.2015 року складає 44 991,98 грн.
Зазначене страхове відшкодування виплачено ПРАТ «УПСК» на підставі платіжного доручення в повному розмірі.
Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано його до стягнення штрафу в розмірі 400 гривень. Постанова не скасована та набрала законної сили.
Окрім вини відповідача у спричиненні ДТП, також встановлено, що в момент ДТП саме відповідач керував забезпеченим транспортним засобом, чим порушив умови договору страхування, який був укладено між позивачем та ОСОБА_2М.(третьою особою) з застосуванням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
У відповідності до ст. 7 та ст. 8 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, розмір страхового платежу (внеску, премії) встановлюється страховиком самостійно шляхом добутку розміру базового страхового платежу та значень відповідних коригуючих коефіцієнтів, що затверджуються відповідно до пункту 7.2 цієї статті, а також з урахуванням положень пункту 13.2 статті 13 цього Закону. Страховику забороняється встановлювати або пропонувати встановити розмір страхового платежу, розрахований в інший спосіб.
У відповідності до п.2 ст. 13 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до І або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб мас робочий об'єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг перевезення пасажирів або вантажу.
Відповідно до ст. 38-1.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідокдорожньо-транспортної пригоди, зобовязана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
Таким чином Позивач вважає, що має право на відшкодування 50% шкоди в розмірі 22 495,99 грн.
Крім зазначеного вище, ТДВ СК «Кредо» стало відомо про настяння страхового випадку із регресної вимоги ПРАТ УПСК, а ні страхувальник, а ні водій забезпеченого транспортного засобу із заявою про настання страхового випадку в порядку статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" до ТДВ СК «Кредо» не звертався.
Відповідно до ст. 38.1 Закону України "Про обов'язкове страхуванняцивільно-правовоївідповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Таким чином позивач вважає, що має право на відшкодування 100 % шкоди в розмірі 44 991,98 грн.
Просять стягнути вищевказану суму у рахунок відшкодування витрат, пов»язаних зі сплатою страхового відшкодування, а також судові витрати.
У судове засідання представник позивача не зявився, зазначивши в позовній заяві про розгляд справи в його відсутності.
Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причин неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.
Судом встановлено, що 30.01.2015 року між ТДВ СК «КРЕДО» та ОСОБА_2 було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7331811, згідно якому позивач зобов»язався у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(а.с. 2-5).
В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю потерпілої особи заподіяно матеріальну шкоду. У відповідності до Звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу № 2358/2211 від 05.05.2015 року, складеного ФОП «Івасенко Петро Петрович», розмір заподіяної шкоди автомобілю потерпілої особи склав 49 277,33 грн. Сума страхового відшкодування до виплати ПрАТ «УПСК» потерпілій особі з урахуванням визначеної Договором страхування франшизи на підставі Страхового акту № КАСКО/123/000/15/0198 від 02.06.2015 року складає 44 991,98 грн.(а.с.13-16).
Зазначене страхове відшкодування виплачено ПРАТ «УПСК» на підставі платіжного доручення в повному розмірі(а.с.5 на зворотньому боці сторінки).
Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано його до стягнення штрафу в розмірі 400 гривень(а.с.22 на зворотньому боці сторінки). Постанова не скасована та набрала законної сили.
Окрім вини відповідача у спричиненні ДТП, також встановлено, що в момент ДТП саме відповідач керував забезпеченим транспортним засобом, чим порушив умови договору страхування, який був укладено між позивачем та ОСОБА_2М.(третьою особою) з застосуванням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до абзацу «ґ» підпункту 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Підпунктом 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди, а зобов'язання невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу передбачене пп. 33.1.4. п. 33.1 ст. 33 вищезазначеного закону.
Правовою позицією ВСУ викладеною у справі № 6-1цс14 від 12 лютого 2014 року, встановлено, що виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції з 18 вересня 2011 по 8 січня 2012 року), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.
Так, при розгляді даної справи по суті безспірно встановлено, що відповідач свого обовязку щодо невідкладеного направлення повідомлення про настання ДТП, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди та письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконав.
Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в повному обсязі.
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд приходить до вимог ст. 88 ЦПК України відповідно до якої, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З цих підстав, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача судового збору в розмірі 1378,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-228 ЦПК України суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним Кодексом України.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: А. О. Шинкар