У х в а л а

іменем україни

06 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир», про відшкодування шкоди, спричиненої залиттям квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 04 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що 27 вересня 2011 року, 18 липня та 10 серпня 2013 року з вини мешканки квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5 сталося залиття належної їй квартири № 55, розташованої у цьому ж будинку, що підтверджується комісійними актами, складеними представниками третьої особи.

Враховуючи наведене, з урахуванням уточнень позовних вимог, просила стягнути з ОСОБА_5 на свою користь 24 914 грн 44 коп. у рахунок відшкодування майнової шкоди, спричиненої залиттям квартири, а також просила стягнути з відповідача на свою користь 10 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях, порушенні життєвих зв'язків та образу життя.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 26 січня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 18 992 грн 76 коп. майнової шкоди та 10 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 04 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що ОСОБА_4 не надала суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували протиправність ОСОБА_5, причинний зв'язок між такими діями та завданою шкодою.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 04 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук