Дата документу 18.05.2016
Справа № 320/9393/15-ц
18 травня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Купавської Н.М.
при секретарі - Чудаковій А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача кошти в розмірі 4420 грн. та судові витрати в розмірі 487 грн. 20 коп., зазначаючи, що між ним та відповідачем було укладено договір про надання послуг, що підтверджується письмовою розпискою. На виконання своїх договірних обов'язків ним було сплачено відповідачу грошові кошти в розмірі 200 доларів США, однак, своїх договірних зобов'язань відповідач не виконав, робочу візу до Польщі останній не надав.
У судове засідання позивач не з'явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу в його відсутність, на позові наполягає. Однак, він був допитаний у попередньому судовому засіданні та пояснив, що до відповідача він звернувся із проханням оформити робочу візу до Польщі. Відповідач погодився за плату в розмірі 200 доларів США. Всі необхідні документів він зі свого боку відповідачу надав, за всі необхідні послуги сплатив. Але, від Генерального консульства РП в Харкові він отримав відмову у наданні візи. При цьому, причиною такої відмови зазначено неправдиві відомості. Тому позивач вважає, що відповідач взяті на себе обов'язки належним чином не виконав, сплачені кошти не повертає, тому просить їх стягнути з урахуванням курсу долару на день розгляду справи. Не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, про що свідчить поштове повідомлення. Доказів про поважність причини його неявки до суду не надав. Але він був допитаний у попередньому судовому засіданні та пояснив, що він багатьом людям оформлював робочі візи. Перелік необхідних документів він направив до Візового Центру Польщі в м.Дніпропетровську. Документи були належно оформлені, з якої причини Консул відмовив у видачі візи йому невідомо, його вини в цьому немає.
За таких обставин суд вважає необхідним розглядати справу в заочному порядку.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з тексту розписки від 30 квітня 2015 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 200 доларів США із зобов'язанням зробити робочу візу. У випадку невиконання зобов'язався дану суму повернути /а.с.25/.
Отже, між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг, на виконання якого позивач сплатив відповідачу за надані послуги грошові кошти в розмірі 200 доларів США. Укладений договір та факт сплати грошових коштів сторони оформили письмовою розпискою, у якій визначили предмет (надання послуг) та ціну, суму сплачених грошових коштів, поставлено свої підписи про передачу позивачем та отримання відповідачем грошових коштів.
Взятих на себе договірних зобов'язань відповідач не виконав, що підтверджується формуляром про відмову у видачі національної візи Консулом Генерального консульства Республіки Польщі у Харкові /а.с.8/, чим порушив договірні зобов'язання та вимоги норм права, передбачені, зокрема, ст.ст. 526, 629 ЦК України, ст.ст. 4, 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», які поширюють свою дію та врегульовують договірні зобов'язання сторін.
Як встановлено в судовому засіданні відповідач мав обов'язком займатись питаннями оформлення візи, готувати документи, формувати пакет документів, правильно вказувати інформацію та дані, які подаються для відкриття візи. На вимогу відповідача позивачем були сплачені 17.07.2015 року грошові кошти в розмірі 75 грн. за кур'єрську доставку /а.с.21/, ще 430 грн. по квитанції №18 ід 19.05.2015 року за консультаційні послуги ПП "ВСЦ" /а.с.23/ та 160 грн. за договором страхування №1794413 в ПрАТ СК «ВУСО» /а.с.54/. Однак, у відкритті візи до Республіки Польщі позивачу було відмовлено, про що свідчить відмова у видачі візи від 20 липня 2015 року /а.с.8/. Як на підставу відмови в отримані візи Консул Генерального консульства Республіки Польщі у Харкові вказав на п.7 та 8, згідно яких позивачем подано анкету або долучено до неї документи, які містять неправдиві особові дані або фальшиву інформацію; подано неправдиву або приховано правдиву інформацію, або, з метою використання як автентичний, позивачем підроблено або перероблено документ, чи такий документ, який він використав як автентичний /а.с.8/.
Вищенаведене дає підстави вважати, що документи позивача на отримання візи були оформлені неналежно і неповно. Відмова в оформленні та отриманні візи, винесена 20 липня 2015 року, свідчить про необхідність повернення позивачу його грошових коштів за неналежне виконання договору.
Посилання відповідача на те, що з його боку всі необхідні для отримання візи документи були надіслані та оформлені належним чином і свідок ОСОБА_5 підтвердив, що ОСОБА_2 йому оформляв візу до Польщі, не мають суттєвого значення для вирішення даної справи.
За договором між сторонами відповідач зобов'язався зробити робочу візу позивачеві, але Генеральним Консулом відмовлено позивачу у видачі візи.
Як слідує із змісту ст.906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, аналізуючи по справі докази суд приходить до висновку, що відповідач не виконав своїх зобов"язань за договором, доказів, що умови договору не виконані внаслідок надання позивачем недостовірної інформації суду не було надано.
А тому, суд вважає за можливе вимоги позивача задовольнити та стягнути з відповідача на його користь сплачену ним винагороду в сумі 200 доларів США.
Офіційний курс гривні до долару США за даними НБУ станом на 18.05.2016 року складає 2527,3426 грн. за 100 доларів США.
Відповідно сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 5054 грн. 69 коп.
Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню витрати за сплату судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.610-612, 625, 901, 906 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми задовольнити повністю.
Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, суму у розмірі 5054 грн. 69 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп., а всього 5541 /п'ят тисяч п'ятсот сорок одну/ гривню 89 копійок.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Мелітопольського міськрайонного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою до Мелітопольського міськрайонного суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: