РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2052/16-ц

пр. № 2/759/2268/16

11 квітня 2016 року місто Київ

Святошинський районний суд міста Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Ніколенку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_1 в лютому 2016 року заявила позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання за нею права власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позов мотивований відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що в свою чергу не дозволяє позивачу прийняти спадщину в загальному порядку.

Представники позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому засіданні вимоги позову підтримали, пославшись на доводи та підстави, викладені в позовній заяві.

Відповідачі під час попереднього розгляду справи позов визнали, проте до розгляду справи по суті в суд не з'явились, про причини неявки не повідомили.

Судом встановлено таке.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

До майна померлого в П'ятнадцятій київській державній нотаріальній конторі 28.07.2011р. заведено спадкову справу №1123/2011.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що за спадщиною звернулись дружина спадкодавця - ОСОБА_2, та його діти - ОСОБА_3, ОСОБА_1, до спадкової маси, разом з іншим, входить право власності на квартиру АДРЕСА_1, що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке видане на підставі розпорядження Ленінградської районної ради народних депутатів м. Києва від 05.02.1999р. №834.

Згідно зі статтею 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщин або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що сторони прийняли майно, що залишилась після смерті ОСОБА_4, в рівних частках.

Разом з тим, нотаріус повідомив позивача, що не може видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на це майно.

Дійсно, відсутність правовстановлюючого документу на нерухоме майно, відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 4.18 п.4 гл. 10 розділу ІІ порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Під час попереднього розгляду справи встановлено, що свідоцтво про право власності на спадкову квартиру утримується відповідачем ОСОБА_2

Судом, з метою врегулювання спору в позасудовому порядку, було роз'яснено ОСОБА_2 обов'язок надати нотаріусу оригінал вказаного документу і надано для цього достатній час, проте такою можливістю вона не скористалась.

Тому, суд приходить до висновку, що відповідачем ОСОБА_2 фактично не визнається право позивача на спадщину.

Згідно зі ст. 392 ЦПК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд вважає позов ОСОБА_1 обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Витрати на розгляд справи сторона позивача побажали залишити за собою, що не суперечить приписам ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий М.Ф. Сенько