Справа № 755/7397/16-ц
"14" червня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Арапіної Н.Є.
з секретарем Рудь Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 01 жовтня 2008 між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком "Надра" (правонаступником всіх прав та обов'язків, якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк "Надра") та відповідачами ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 242/П/43/2008-840, відповідно до якого відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 22 564,13 доларів США, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 12,7 % на рік. Згідно п. 3.2 Кредитного договору поручитель ОСОБА_2 безвідривно та безспірно зобов'язується відповідати перед банком за належне виконання зобов'язань позичальником, які передбачені кредитним договором. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, станом на 15 квітня 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 5 900 доларів США 13 центів, що складає із суми непогашеного кредиту у розмірі 4 921,97 доларів США, суми несплачених відсотків у розмірі 978,16 доларів США та 119 428 грн. 57 коп., що складає із суми несплаченої пені у розмірі 61 556,90 грн., суми штрафу у розмірі 57 871,67 грн. Просить стягнути солідарно з відповідачів загальну заборгованість у розмірі 5 900 доларів США 13 центів та 119 428 грн., а також судові витрати.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності..
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
01 жовтня 2008 між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком "Надра" (правонаступником всіх прав та обов'язків, якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк "Надра") та відповідачами було укладено кредитний договір № 242/П/43/2008-840, відповідно до якого відповідачі отримали кредит у розмірі 22 564,13 доларів США, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 12,7 % на рік на строк до 30 вересня 2015 року. Згідно п. 3.2.1 вказаного кредитного договору поручитель безвідривно та безспірно зобов'язується відповідати перед банком за належне виконання зобов'язань позичальником, які передбачені кредитним договором (а.с. 9-11,12, 13, 16, 17).
Відповідно до розрахунку станом на 15 квітня 2016 року заборгованість складає в сумі 5 900 доларів США 13 центів, що складає із суми непогашеного кредиту у розмірі 4 921,97 доларів США, суми несплачених відсотків у розмірі 978,16 доларів США та 119 428 грн. 57 коп., що складає із суми несплаченої пені у розмірі 61 556,90 грн., суми штрафу у розмірі 57 871,67 грн. (а.с.7-8).
Згідно положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.
Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.2 ст. 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
В постанові Верховного суду України у справі за № 6-145цс14 від 24 вересня 2015 року висловлена така правова позиція: грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті.
Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Згідно п.12 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідачем ОСОБА_1 не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування.
Згідно п. 5.1 договору «Автопакет» у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту/кредитної лінії, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення.
Згідно п.5.2 договору «Автопакет» у разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10 % (десять) відсотків від суми кредиту, визначеної у п. 1.1 цього договору, за кожен випадок.
Згідно п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 кредитного договору позичальник зобов'язаний: забезпечити банк всіма необхідними документами, суворо дотримуватися положень вказаного договору, протягом двох робочих днів повідомляти банк про зміну адреси, місця роботи, номерів телефонів, прізвища та імені, а також про факти розлучення, одруження, народження дітей та інших обставин, що можуть вплинути на виконання зобов'язання за цим договором, з наданням відповідних документів, що їх підтверджують, на вимогу банку надавати, що підтверджують поточний фінансовий стан позичальника, надати додаткове забезпечення виконання зобов'язання за вказаним договором у разі суттєвого погіршення фінансового стану позичальника, зниження вартості забезпечення за цим договором.
Згідно п.5.4 сторони встановлюють, що поручитель у випадку невиконання чи неналежного виконання взятих на себе зобов»язань по цьому договору, виплачує банку пеню від загальної суми заборгованості позичальника по договору в розмірі подвійної ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення з дня виникнення зобов»язання поручителя погасити заборгованість позичальника.
Представником позивача надано детальний розрахунок суми заборгованості, виходячи з якої обчислена пеня (а.с.7-8).
Судом перевірено розрахунок пені за несвоєчасне погашення кредиту, штрафу та встановлено, що розрахунок зроблено з урахуванням умов кредитного договору.
Положеннями частин першої, другої статті 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини).
Згідно п. 1.1.4 договору «Автопакет», який підписаний позичальником та поручителем, банк надав позичальнику кредитні кошти з терміном погашення до 30 вересня 2015 року та згідно п. 3.2.5 зазначеного договору банк набуває право вимагати від поручителя виконання зобов'язання, що витікає з цього договору, при умові, якщо в установлений договором строк виконання позичальником зобов'язання в цілому чи в будь-якій його частині, вони не будуть виконані, а також при умові обов'язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов'язання позичальника в цілому (або в тій чи іншій його частині).
Отже, строк виконання основного зобов»язання та строк поруки встановлений договором 30 вересня 2015 року, позивач звернувся до суду 28 квітня 2016 року.
Згідно п. 3.2.1 кредитного договору № 242/П/43/2008-840 від 01 жовтня 2008 року поручитель безвідривно та безспірно зобов'язується відповідати перед банком за належне виконання зобов'язань позичальником, які передбачені кредитним договором.
Згідно п. 3.2.2 Кредитного договору позичальник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право банку вимагати виконання зобов'язання повність як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо.
За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Виходячи з наведеного, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання було пред'явлено в межах строку дії договору поруки.
Будь-яких доказів на спростування наданого Позивачем розрахунку заборгованості Відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору.
На підставі постанови Правління Національного банку України від 04 червня 2015 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 червня 2015 року № 113 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства Комерційний банкк «Надра» та делегування повноважень ліквідатора банку» (а.с. 4,5,6).
22 грудня 2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято наказ № 441 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» та делегування повноважень ліквідатора банку» , яким призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку», визначенні статтями 37, 38, 47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (а.с.29).
Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.
При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 4061 грн. 29 коп. (а.с.3), відповідно до Закону України "Про судовий збір".
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі по 2030 грн. 65 коп. з кожного.
Керуючись ст.ст.509, 525, 526, 530, 553, 554, 610, 611, 625, 1054-1055 ЦК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", п.12 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", ст.ст. 10, 11, 15, 60, 79, 88, 209, 212, 214, 215, 223 ЦПК України, суд-
Позовні вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.Є.Арапіна