Справа № 450/701/15 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/783/4151/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Струс Л.Б., Шумської Н.Л.

секретаря: Симця В.І.

за участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення із житлового будинку,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено.

Визнано ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7 такими, що втратили право на користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Виселено ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7 із житлового будинку АДРЕСА_1.

Вирішено питання стягнення судового збору.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі вважає рішення незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що судове рішення, на виконання якого були проведені торги, з яких позивачка придбала спірний будинок, скасовано. Вважає, що факт скасування судового рішення зобов'язує повернути у первісний стан майно, що було продано у порядку виконання судового рішення без повторного його продажу з публічних торгів. На даний час на розгляді Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває справа за позовом ОСОБА_5 про визнання недійсними торгів, на підставі яких ОСОБА_4 отримала право власності на будинок АДРЕСА_1, що є підставою для зупинення провадження у даній справі.

ОСОБА_8 в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату та час судового засідання (а.с. 183), причини неявки суду не повідомила, письмове клопотання представника ОСОБА_8 - ОСОБА_14 про відкладення розгляду справи відхилене колегією суддів як безпідставне, тому відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з таких підстав.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у справі - ОСОБА_4 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується витягом про державну реєстрації прав на нерухоме майно від 21.11.2012р., виданого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» (а.с. 8). Вказаний будинок позивачка набула у власність за результатами проведених 29.10.2012р. публічних торгів, про що свідчить свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 1368 від 05.11.2012р., видане приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу Баллод Г.А. (а.с. 6).

Згідно довідки № 1443 від 26.05.2015р., виданої виконкомом Пустомитівської міської ради в житловому будинку АДРЕСА_1, який належить на праві власності ОСОБА_4 зареєстровані та проживають відповідачі у справі: ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_2 (а.с. 41).

Судом встановлено, що відповідачі не є членами сім'ї позивача, проживають у вказаному будинку всупереч волі позивачки як власника майна.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14, і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів, тому підлягає врахуванню колегією суддів при розгляді даної справи.

Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» від 28.01.2013 р. №24-150/0/4-13 втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла.

Отже, у зв'язку з набуттям позивачкою права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 та відсутністю договірних відносин щодо користування даним будинком між позивачем та відповідачами, у відповідачів відсутні правові підстави користування житловим будинком, власником якого є позивач.

При цьому, слід врахувати, що за правилами ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відтак визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням має наслідок зняття її з реєстрації.

Доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що рішенням суду порушено права малолітнього ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, не заслуговують на увагу, оскільки відповідачами не надано доказів реєстрації дитини у спірному будинку.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам, нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, п.1 ч.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: