У х в а л а

ІМенем УКраїни

25 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Закропивного О.В., Коротуна В.М.,

МазурЛ.М., Нагорняка В.А.,

розглянувши цивільну справу за скаргою ОСОБА_3, заінтересовані особи: відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Південкомбанк», на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, за касаційними скаргами відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаною вище скаргою, посилаючись на те, що 11 листопада 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (далі - ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» (далі - ПАТ КБ «Південкомбанк»). Зазначеним рішенням стягнуто з ПАТ КБ «Південкомбанк» на користь ОСОБА_3 31 777, 96 доларів США, що еквівалентно 376 251 грн 4 коп.

20 січня 2015 року державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві винесено постанову про закриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2014 року на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням на постанову Національного банку України від 24 вересня 2014 року про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ КБ «Південкомбанк». Оскільки фактично судове рішення не виконане, проте винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, ОСОБА_3 просив задовольнити скаргу.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2015 року, скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Визнано дії ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві щодо винесення постанови від 20 січня 2015 року про закінчення виконавчого провадження, розпочатого на підставі виконавчого листа від 30 вересня 2014 року № 204/4925/14, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, протиправними.

Постанову головного державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві про закінчення виконавчого провадження, розпочатого на підставі виконавчого листа від 30 вересня 2014 року № 204/4925/14, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, скасовано.

У поданих касаційних скаргах ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві та уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Південкомбанк» (далі - уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ КБ «Південкомбанк») просять скасувати судові ухвали, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, задовольняючи скаргу ОСОБА_3, виходив із того, що станом на 29 вересня 2015 року ПАТ «КБ «Південкомбанк» не ліквідовано, а знаходиться в стані припинення, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Заходи, які вживаються в інтересах банку, не можуть мати перевагу над конституційними положеннями про судовий захист прав громадянина та обов'язковість виконання ухваленого з цього приводу судового рішення.

Проте повністю погодитися з такими висновками не можна.

Судами установлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2014 року з ПАТ «КБ «Південкомбанк» на користь ОСОБА_3 стягнуто у рахунок повернення банківського вкладу 31 777,96 доларів США, що еквівалентно 376 251 грн 04 коп.

11 листопада 2014 року головним державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, виданим на підставі вказаного вище судового рішення.

Постановою головного державного виконавця Козак Р.П. ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві від 20 січня 2015 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 30 вересня 2014 року № 204/4925/14-ц, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ПАТ «КБ «Південкомбанк» на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 31 177, 96 доларів США, закінчено у зв'язку з тим, що згідно із постановою Правління Національного банку України від 24 вересня 2014 року № 598 Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника ПАТ «КБ «Південкомбанк» з посиланням на норми п. 3-1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно з п. 3-1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Таким чином, закінчення виконавчого провадження залежить від факту прийняття Національним банком України постанови про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника, а не з часу внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про ліквідацію банку, як передчасно зазначено судами.

Постановою Правління Національного банку України від 24 вересня 2014 року № 598 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника ПАТ «КБ «Південкомбанк».

За змістом ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець повинен здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Проте суди не звернули увагу на те, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження були правомірними, оскільки він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зокрема Законом України «Про виконавче провадження». Виконавчий документ було надіслано до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Крім того, суди не звернули уваги на доводи заінтересованих осіб про те, що кредиторські вимоги ОСОБА_3 були визнані уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Південкомбанк» та включені до реєстру акцептованих кредиторських вимог ПАТ «КБ «Південкомбанк» на суму 385 960 грн 62 коп. - у розмірі залишку коштів за вкладних рахунків стягувача, який перевищував граничний розмір відшкодування коштів за вкладами фізичних осіб за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у четверту чергу. Також виконавчий лист про стягнення коштів було видано 30 вересня 2014 року - після прийняття постанови про ліквідацію банку-боржника.

На порушення зазначених норм процесуального права суди на наведені обставини уваги не звернули, не надали їм оцінки у сукупності з іншими доказами.

Виходячи з наведеного, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку про необхідність задоволення касаційних скарг із скасуванням судових ухвал та передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених ст. 342 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах

у х в а л и л а :

Касаційні скарги відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» задовольнити частково.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська
Судді:О.В. Закропивний В.М. Коротун Л.М. Мазур В.А. Нагорняк