Справа № 314/5266/16-ц Провадження № 2/314/1265/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2016 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Беспалько Т.Д.,

при секретарі Печонкіної В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вільнянську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Матвіївської сільської ради, Вільнянського району, Запорізької області про визнання права власності за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вимагає визнати за ним право власності на об»єкт нерухомого майна квартиру № 4 в житловому будинку № 10 по вулиці Центральній в селі Матвіївка, Вільнянського району, Запорізької області.

В обґрунтування посилається на те, що рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 вересня 2016 року за позивачем визнано право користування жилим приміщенням - квартирою № 4 в житловому будинку № 10 по вулиці Центральній в селі Матвіївка, Вільнянського району, Запорізької області та визнано ОСОБА_1 наймачем цієї квартири.

Позивач проживає в цій квартирі 13 років, робить ремонт, поліпшує стан будинку.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов. Відповідачі в судове засідання не з»явилися. Про день слухання справи попереджені належними чином.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами:

Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном та продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном на протязі десяти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність).

В пункті 11 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 зазначено, що враховуючи положення ст.ст. 335 і 334 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі ( а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ.

Отже встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду ( ст. 214 ЦПК).

Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 вересня 2016 року за позивачем ОСОБА_1 визнано право користування жилим приміщенням - квартирою № 4 в житловому будинку № 10 по вулиці Центральній в селі Матвіївка, Вільнянського району, Запорізької області та визнано ОСОБА_1 наймачем цієї квартири.

Позивач проживає в цій квартирі 13 років, робить ремонт, поліпшує стан будинку.

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст, ст. 209,212-215 ЦПК України, ст.ст. 16, 344,391 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Матвіївської сільської ради, Вільнянського району, Запорізької області про визнання права власності за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на квартиру № 4 в житловому будинку № 10 по вулиці Центральній в селі Матвіївка, Вільнянського району, Запорізької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Т.Д. Беспалько

30.11.2016