Справа № 1006/5366/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Міланіч А.М.

при секретарі - Хоменко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою, обгрунтовуючи її тим, що 1 серпня 2013 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у м.Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого листа №1006/5366/12 від 29 липня 2013 року, виданого Бородянським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фірма «Т.М.М.» коштів у розмірі 8 728 925 грн. та 5074,50 грн.

На даний час у нього (ОСОБА_1К.) відсутнє будь-яке майно у м.Києві, він зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, там же й працює, є засновником ряду товариств, які також зареєстровані в с.Бородянка, в звязку з чим державний виконавець в порядку ч.5 ст.20 ЗУ «Про виконавче провадження» має передати виконавчий документ за належністю до іншого органу державної виконавчої служби, однак, незважаючи на звернення представника заявника до державного виконавця з цього приводу 22 серпня 2016 року, будь-яких дій державним виконавцем по цій заяві не вчинено.

Тому просив визнати бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м.Києві ОСОБА_3 неправомірною, зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби надіслати вищезазначений виконавчий лист за належним місцем проживання та роботи ОСОБА_1 (с.Бородянка Київської області), а саме, у відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Київській області, та закінчити дане виконавче провадження на підставі п.10 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 скаргу підтримав, викладене підтвердив.

Представник стягувача ТОВ «Фірма «Т.М.М.» ОСОБА_5 скаргу вважала такою, що не підлягає задоволенню, а дії державного виконавця правомірними.

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2 в судовому засіданні скаргу вважав безпідставною, а свої дії правомірними.

Вислухавши пояснення представника заявника та представника стягувача, державного виконавця, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що за постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві від 1 серпня 2013 року на підставі виконавчого листа Бородянського районного суду №1006/5366/12, виданого 29 липня 2013 року, було відкрите виконавче провадження на стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фірма «Т.М.М.» коштів на загальну суму 8 733 999,50 грн. (а.с24.).

Відповідно до ч.1 ст.20 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, який діяв на час відкриття виконавчого провадження, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання

провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.21 того ж ЗУ «Про виконавче провадження» на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Як вбачається з копії матеріалів виконавчого провадження, сума зобовязання ОСОБА_1 становить більше 8 мільйонів гривень і на час відкриття даного провадження боржник мав нерухоме майно, а саме, чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с.18-104).

За таких обставин, суд вважає, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві правомірно було прийнято до виконання вказаний виконавчий лист та відкрито виконавче провадження на стягнення з ОСОБА_1 боргу за місцезнаходженням його майна, що сторонами і не оспорюється.

В обгрунтування своєї скарги заявник посилається на те, що на даний час він не має майна в м.Києві, а тому виконавче провадження підлягає передачі за підвідомчістю до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Київській області.

5 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року ( ч.1 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону).

Відповідно до ч.1,5 ст.24 вказаного Закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. У разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.3 ст.25 вказаного Закону виконавче провадження може бути передане від одного органу державної виконавчої служби до іншого в разі відводу (самовідводу) всіх державних виконавців органу державної виконавчої служби, утворення виконавчої групи, якщо виконавчі провадження щодо одного й того самого боржника відкриті в різних органах державної виконавчої служби, наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення,

Відповідно до п.6,7 Прикінцевих та перехідних положень даного Закону рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки матеріали виконавчого провадження містять відомості про наявність у боржника майна в м.Києві, а саме, цінних паперів, які обліковуються за ОСОБА_1 в депозитарній установі ТОВ «Фінтайм» в м.Києві, жодних обставин, які б ускладнювали виконання рішення заявником не наведено, то суд вважає, що підстав для визнання бездіяльності державного виконавця протиправною, зобовязання його надіслати виконавчий лист на стягнення з боржника коштів до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Київській області та закрити виконавче провадження не вбачається, а тому в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, ст.385-387 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п»яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п»яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Головуючий-суддяОСОБА_6