Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4510/15-ц
Провадження № 2-з/553/6/2016
У Х В А Л А

Іменем України

08.02.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді - Крючко Н.І.,

при секретарі - Карпінчик О.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Тепловозоремонтний завод», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ленінський районний сектор ДМС України в Полтавській області про визнання прав як мешканця гуртожитку, на якого поширюється сфера дії Закону України « Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Тепловозоремонтний завод», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ленінський районний сектор ДМС України в Полтавській області про визнання прав як мешканця гуртожитку, на якого поширюється сфера дії Закону України « Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

25 січня 2016 року позивачкою ОСОБА_1 подано заяву про уточнення позовних вимог на виконання вимог ухвали суду від 04.01.2016 року про залишення позовної заяви без руху.

Так, 30 грудня 2015 року позивачкою ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій заявниця просила заборонити відповідачу ПАТ «Тепловозоремонтний завод» вживати будь-які дії з виселення, переселення та відселення з кімнат гуртожитку по пров. Соколова,9 у м. Полтаві, а також будь-які дії щодо скасування або зміни реєстрації заявниці в позасудовому порядку до вирішення позову по суті заявлених вимог та заборонити Ленінському районному сектору ДМС України в Полтавській області здійснювати зняття ОСОБА_1 з реєстрації за постійним місцем проживання або зміни реєстрації за ініціативою Публічного акціонерного товариства «Тепловозоремонтний завод» в позасудовому порядку до вирішення позову по суті.

В обґрунтування даної заяви ОСОБА_1 вказувалось про те, що відповідачем не визнається за нею право, передбачене ч.1 ст. 8 та ч. 19 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та вживаються дії щодо позасудового виселення мешканців гуртожитку. Так, з 25.11.2015 року відповідачем на адресу відповідачки було направлено зразок договору найму житлового приміщення, з яких вбачається на думку заявниці, що відповідачем не визнається за нею право, передбачене ч.1 ст. 19 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», а також право проживати у гуртожитку до розвязання житлових проблем заявниці.

Поряд з цим, в заяві заявницею зазначалось про те, що стороною відповідача не визнається право її на проживання у гуртожитку, право реєстрації за місцем проживання у гуртожитку до розвязання її житлових проблем, тому зважаючи на вказані обставини заявниця була змушена звернутися до суду з заявою про забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову такою, що задоволенню не підлягає за наступних обставин.

Заявницею ОСОБА_1 у поданій до суду заяві ставиться вимога про заборону відповідачу ПАТ «Тепловозоремонтний завод» вживати будь-які дії з виселення, переселення та відселення з кімнат гуртожитку по пров. Соколова,9 у м. Полтаві, а також будь-які дії щодо скасування або зміни реєстрації заявниці в позасудовому порядку до вирішення по суті заявлених вимог та заборону Ленінському районному сектору ДМС України в Полтавській області здійснювати зняття ОСОБА_1 з реєстрації за постійним місцем проживання або зміни реєстрації за ініціативою Публічного акціонерного товариства «Тепловозоремонтний завод» в позасудовому порядку до вирішення позову по суті.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з цим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, в звязку з якими необхідно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись у відповідності виду забезпечення позову , який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовними вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи предметом розгляду даної справи є відносини пов»язані з усуненням перешкод в користуванні жилим приміщенням, та в позові позивачкою згідно уточнених позовних вимог ставиться вимогам про визнання, що на ОСОБА_1, як мешканця гуртожитку, розташованого у м. Полтава по пров. Соколова,9, власником якого є Публічне акціонерне товариство «Тепловозоремонтний завод», поширюється дія ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» в частині заборони її виселення, переселення, відселення без попереднього надання іншого житла, придатного для постійного проживання, а також визнання за нею права на подальше проживання у гуртожитку до розвязання її житлових проблем.

Таким чином, забезпечення позову таким видом, як заборона відповідачу ПАТ «Тепловозоремонтний завод» вживати будь-які дії з виселення, переселення та відселення з кімнат гуртожитку по пров. Соколова,9 у м. Полтаві, а також будь-які дії щодо скасування або зміни реєстрації заявниці в позасудовому порядку до вирішення по суті заявлених вимог та заборони Ленінському районному сектору ДМС України в Полтавській області здійснювати зняття ОСОБА_1 з реєстрації за постійним місцем проживання або зміни реєстрації за ініціативою Публічного акціонерного товариства «Тепловозоремонтний завод» в позасудовому порядку до вирішення позовних вимог є вирішенням спору по суті, що унеможливить в подальшому розгляд позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1М про забезпечення позову не відповідає вимогам чинного цивільного процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Копію ухвали суду направити ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_2