Провадження №2/200/4371/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"18" лютого 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Кравченко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове вселення в 1/2 частину квартири, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження нею,-

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про примусове вселення в 1/2 частину квартири, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження нею.

В обґрунтування позову посилається на те, що вона є співвласником квартири № 7, розташованої в будинку № 41 по вул. Червоній у м. Дніпропетровську. Позивачу належить 1/2 частини квартири на підставі свідоцтва про право власності від 26.11.2013 року та витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Друга 1/2 частини зазначеної квартири належить відповідачу. З того часу, як вона стала власником 1/2 частини спірної квартири, вона не може вселитися в свою частку квартири, тому що відповідач не впускає її в квартиру. В червні 2014 року вона зверталася до суду з позовом про виділ в натурі 1/2 частини квартири, але рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2014 року їй було відмовлено в позові, тому що ОСОБА_2 на час судового засідання не був співвласником квартири. Разом з тим, суд визнав, що її право на безперешкодне користування та розпорядження своїм майном може бути захищено у інший, встановлений чинним законодавством спосіб. Просила вселити її у належну їй 1/2 частини квартири № 7, розташованої в будинку № 41 по вул. Червоній у м. Дніпропетровську, та заборонити співвласнику квартири ОСОБА_2 вчиняти їй перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою.

В судове засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність, та задовольнити заявлені вимоги, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не зявились, суду причини неявки не повідомили, повідомлялися належним чином про дату судового засідання, заяви про розгляд справи за відсутності відповідача не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2016 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про право власності від 26 листопада 2013 року, ОСОБА_1 належить на праві власності майно, що складається з ? частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка знаходиться в житловому будинку літ. В-2 та складається: 1 кухня, 2 санвузол, 3,4 житлові кімнати, в цілому загальна площа 36,9 кв. м., житлова площа 22,9 кв. м. (а.с.5).

Вказане підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності від 26.11.2013 року за індексним № 13455520 (а.с. 6).

З моменту придбання частини квартири позивач ОСОБА_1 намагалася вселитися до квартири та користуватися належною їй на праві власності частиною квартири по вул. Чрвона, буд. 41 та відповідно приміщеннями загального користування, однак до теперішнього часу позивачка не може потрапити до придбаної нею квартири. На даний момент там мешкає відповідач ОСОБА_2

Зазначені обставини підтверджуються рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2014 року у справі № 200/8794/14-ц (а.с. 11-16), повідомленнями ГО «Комітет по боротьбі з корупцією і порушенням прав громадян» (а.с. 23, 24), заявою позивача від 05.05.2014 року на імя начальника Бабушкінського РВ ДМУ та талоном-повідомленням про прийняття заяви (а.с. 33, 34). Працівники міліції провели з ОСОБА_2 профілактичну бесіду щодо неприпустимості порушення чинного законодавства та вчинення відносно позивача протиправних дій (а.с. 35).

Той факт, що відповідач чинить перешкоди позивачці у користуванні квартирою, вона не має можливості проживати у квартирі, підтверджується письмовими доказами по справі (а.с. 39, 42, 43).

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у праві власності квартиру, користуються нею для особистого проживання, а власника не може бути позбавлено права користування квартирою.

У відповідності із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У звязку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним не порушувалися права позивача, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що відповідач створює перешкоди для користування спірною квартирою її співвласнику, суд вважає, що позивачем обрано правильний спосіб захисту порушеного права, і порушене право позивача повинно бути захищено шляхом вселення, зобов'язання відповідача не чинити перешкод у користуванні цією квартирою.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 317, 321 ЦК України, ст. ст. 10, 57, 60, 88, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове вселення в 1/2 частину квартири, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження нею, - задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 у належну їй 1/2 частини квартири № 7, у будинку № 41 по вул Червоній у м. Дніпропетровську.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні та розпорядженні 1/2 частиною квартири № 7, у будинку № 41 по вул Червоній у м. Дніпропетровську

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску