АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3788/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Бартащук Л.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року колегія суддів судової палати по розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі

головуючого: судді Білич І.М

суддів Болотова Є.В., Вербова І.М.

при секретарі Горбачовій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» - Гринь Костянтина Андрійовича на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся з даним позовом та ставив питання про стягнення із ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 5 714,12 гривень обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного договору № б/н від 26.10.2011 року, відповідач отримала кредит в розмірі 2 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своєчасно кредит не повернула, проценти за його користування не сплатила, допустивши заборгованість яку і просив стягнути позивач.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представник позивача подав апеляційну скаргу. Де ставив питання про його скасування та постановлення нового про задоволення позову у повному обсязі. Вказуючи при цьому, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права.

Позивач будучи належним чином повідомленим про розгляд справи у судове засідання не з'явився, поважність причин своєї неявки суду не повідомив.

Відповідач про розгляд справи повідомлялася судом за місцем перебування визначеним матеріалами справи. У судове засідання не з'явилася, доказів на підтвердження зміни адреси перебування не надала.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін в силу вимог ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову з урахуванням положень ст. ст. 610 - 612, 625, 1046, 1054 ЦК України виходив з того, що наведені позивачем обставини у позовній заяві не були підтверджені доказами що містилися в матеріалах справи в частині того, що заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами становить укладений договір про надання банківських послуг.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, позивач вказував на те, що судом було залишено поза увагою те, що правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі укладеного між сторонами кредитного договору. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, так як сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Відповідно до анкети заяви між сторонами виникли кредитні правовідносини, відповідач отримав кредитну картку та скористався кредитними коштами починаючи з 03.07.2011 року, що вбачається з розрахунку заборгованості та виписки по рахунку.

Відтак вважав що судом неповно було з'ясовано, вибірково не об'єктивно з'ясовані обставини справи, а відтак оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України Однак, умови договору відповідачем виконано не було.

Проте погодитися з такими доводами апеляційної скарги не можна виходячи з того, що відповідно до положень ст. 213 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які, сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості, як на підтвердження заявлених позовних вимог було додано підписану сторонами 26.10.2011 року анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг і довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна», відповідно до яких було отримано у кредит 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строкам дії картки.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору.

Частиною 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України згідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил користування платіжною карткою, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку.

У той же час позивач не надав до суду доказів на підтвердження необхідності застосування до існуючих між сторонами відносин протягом всього часу дії договору відсоткової ставки - 30%.

Крім того, відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін.

Сторони підписали анкету - заяву 26.10.2011 року, до суду позивач звернувся лише в серпні 2015 року, не зазначаючи в своїй позовній заяві обставин щодо дії даного договору з урахуванням того, що строк дії картки був визначений - 12 місяців.

За таких обставин судом першої інстанції вірно вказано на те, що наведені позивачем у позовній заяві обставини того, що заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить укладений договір про надання банківських послуг, не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Також суд правомірно послався з урахуванням дотримання положень ст. 360-7 ЦПК України на правову позицію Верховного Суду України яка є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт у справі № 6-16цс15 від 11.03.2015 року.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає. Що заочне рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування у відповідності до доводів апеляційної скарги нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» - Гринь Костянтина Андрійовича відхилити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: