АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Колдіна О.О.
Справа №752/2393/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів: Мазурик О.Ф., Слободянюк С.В.,

за участю секретаря Гоін В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Київенерго» - Коцюби ВладиславаОлексійовича на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго», треті особи: ОСОБА_4, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача 98 977,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 10 тис. грн. моральної шкоди, витрати на правову допомогу у розмірі 2 500,00 грн., 2 300,00 грн. за проведення експертизи та вирішити питання судових витрат.

В мотивування вимог посилався на те, що 12 березня 2015 року з вини працівників відповідача сталося залиття його квартири. Проте, ПАТ «Київенерго» відмовляється відшкодувати завданні залиттям збитки у добровільному порядку, що стало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на користь ОСОБА_3матеріальну шкоду в розмірі 98 977 гривень, моральну шкоду в розмірі 1 500 гривень, витрати, понесені в зв'язку з проведенням експертиз в розмірі 2 300 гривень та вирішено питання судових витрат.

В задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача ПАТ «Київенерго» - Коцюба В.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з'ясувавши дійсні обставини спору.

Вказує, що необґрунтованість та незаконність рішення суду першої інстанції від 30.09.2016 полягає у відсутності правової оцінки доказів та доводів, поданих позивачем, відсутності обґрунтування та зазначення доказів, що доводять вину ПАТ «Київенерго» у завданні збитків позивачеві та вказують на причинно-наслідковий зв'язок між неналежними діями та/чи бездіяльністю відповідача та завданням таких збитків.

У захист прав та інтересів відповідача було з'ясовано, що з 14:00 12.03.2015 до 01:00 13.03.2015 працівниками ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» виконувались роботи по заміні засувок № 3, 4,16AB у тепловому пункті на вул. Жилянській, 45, а не проводились роботи, як це зазначає позивач та суд.

Заміна запірної арматури (засувок) здійснювалася працівниками ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» у відповідності з положеннями розділу VII «Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду» від 10 грудня 2008 року N 620/378 та п. 6.4. «Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж» від 14 лютого 2007 року N 71.

Причиною витоку води стало те, що представники житлово-експлуатаційної організації перед заповненням системи водою не перекрили повітрозбірник (вантуз).

Заповнення водою будинкової системи відбувалося в присутності представника КП «ЖЕО-107 Голосіївського району», який і повинен був переконатися у готовності та справності всіх внутрішньобудинкових систем.

Повітрозбірник (вантуза), через який по інформації самої ЖЕО відбувся витік води, є частиною системи центрального опалення, належну експлуатацію якого зобов'язана здійснювати житлово-експлуатаційна організація, як це передбачено Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій від 17 травня 2005 року N 76 (далі Правила).

Так, 13.03.2015 о 01:00, в присутності представника КП «ЖЕО-107 Голосіївського району» ОСОБА_5, було розпочато заповнення будинкової системи на вул.. Тарасівській, 42.

Через деякий час представник КП «ЖЕО-107 Голосіївського району» повідомив про витік води через повітрозбірник (вантуз), що встановлений на горищі житлового будинку на вул. Тарасівській, 42, після чого заповнення внутрішньо будинкової системи було припинено.

Крім того, Акт не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме, даний Акт було складено посадовими особами, які не є спеціалістами із з'ясування причини залиття, не зазначено ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) приміщення, що зазнало залиття, чітко не зазначено причини залиття. При складанні Акта не були присутніми представники організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, зокрема, представники відповідача.

Акт про залиття був складений лише 25.03.2015 року, тобто більш ніж через десять днів після зазначеної в позові дати залиття квартири позивача, що ставить під сумнів дату залиття, яке відбулось саме 12.03.2015 року.

В судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Київенерго» - ОСОБА_6 свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_7 та представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва - ОСОБА_8 проти апеляційної скарги заперечували, просили рішення суду у справі залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що шкода, завдана позивачу в результаті пошкодження його майна, є такою, що завдана з вини відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції. виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 05.03.2008 р.

12.03.2015 р. сталось залиття його квартири.

18.03.2015 р. позивач звернувся до КП «ЖЕО-107 Голосіївського району» із заявою щодо обстеження квартири на предмет залиття.

Відповідно до Акту, складеного комісією КП «ЖЕО-107 Голосіївського району» при обстеженні квартири АДРЕСА_1 встановлено, що 12.03.2015 р. відбулось залиття квартири внаслідок проведення аварійної бригадою ПАТ «Київенерго» ПТМ «Центр» ремонтних робіт по заміні теплообмінника в тепловому пункті за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно укладених договорів з балансоутримувачем, до 30 квітня 2015року КП «Житлово-експлуатаційна організація-107 Голосіївського району» було виконавцем послуг утримання будинків і споруд та прибудинкових територій житлового фонду, нежитлових приміщень, інших споруд, прибудинкової території житлових будинках комунальної власності, у тому числі за адресою: АДРЕСА_1.

З 01.05.2015 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», як балансоутримувач, приступила до виконання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій житлового фонду, переданого до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації.

В період з 14.00 год. 12.03.2015 р. по 01.00 год. 13.03.2015 р. працівниками ПАТ «Київенерго» проводились роботи по заміні засувок у тепловому пункті будинку за адресою: м. Київ, вул. Жилянська,45. від якого здійснюється теплопостачання житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, під час яких надійшла інформація про витік води в будинку АДРЕСА_1, внаслідок чого заповнення внутрішньобудинкових мереж водою було припинено.

25 березня 2015 року комісією в складі головного інженера КП «ЖЕО - 107» ОСОБА_9, майстра технічної дільниці№3 КП «ЖЕО -107» ОСОБА_10, майстра технічної дільниці№1 КП «ЖЕО -107» ОСОБА_11 було проведено обстеження квартири АДРЕСА_2 на предмет її залиття.

За результатами комісійного обстеження квартири, було встановлено, що залиття сталося внаслідок того, що аварійна бригада ПАТ «Київенерго» ПТМ «Центр» проводила ремонтні роботи, про що складено акт від 25.03.2015року.

З метою встановлення винних осіб в залитті квартири позивач звернувся до експерта ОСОБА_12, який має кваліфікаційний сертифікат на проведення даного виду робіт. Згідно даного Висновку експертного будівельно-технічного дослідження щодо встановлення причин затоплення квартири від 25.12.2015 року, залиття сталось внаслідок дій працівників ПАТ «Київнерго», які своїми діями не контролювали технологічну послідовність пробного пуску всієї системи опалення та теплопостачання, в тому числі - заповнення внутрішньобудинкової системи в порушення Правил підготовки теплових господарства до опалювального періоду.

Для встановлення розміру спричинених матеріальних збитків 07 квітня 2015 року позивач звернувся до ТОВ «Судово-експертний альянс» з метою проведення оцінки розміру збитків, завданих в результаті залиття.

За результатами проведеного експертного будівельно-технічного дослідження було надано висновок, яким встановлено, що розмір матеріальної шкоди становить 98 977,00 грн.

Відповідно до рахунку фактури №07/04-2015 від 07.04.2015 року вартість проведених експертних досліджень становить 2 300,00 грн.

Відповідно до п. 12 Правил користування приміщеннями житлових будинків затверджених постановою Кабінету міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572, балансоутримувач житлового будинку або уповноважена ним особа несе відповідальність перед власником, наймачем (орендарем) приміщення житлового будинку в разі ненадання або надання не в повному обсязі послуг, що призвело до збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю, - шляхом відшкодування збитків; зниження якісних показників послуг, порушення встановлених договором строків усунення несправностей або перевищення допустимих перерв у наданні послуг - шляхом зменшення розміру плати та виплати споживачеві компенсації в розмірі, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 N 76, система технічного огляду жилих будинків зокрема включає - перевірку готовності жилих будинків, комунікацій, обладнання і елементів благоустрою до експлуатації в осінньо-зимовий період.

У відповідності до Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства Міністерства палива та енергетики України від 10.12.2008 N 620/378, для забезпечення надійного та сталого функціонування систем теплопостачання та теплоспоживання до початку опалювального періоду суб'єкти відносин у сфері теплопостачання укомплектовують відповідні підрозділи теплового господарства ремонтним та обслуговуючим персоналом, проводять його навчання та перевірку знань, протиаварійні тренування персоналу, електропередавальних та інших організацій щодо ліквідації технологічних порушень у системах теплопостачання та під час виникнення передумов надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, програми таких навчань узгоджуються у встановленому порядку відповідно до наказу Міністерства палива та енергетики України від 09.02.2004 N 75 «Про затвердження Положення про спеціальну підготовку і навчання з питань технічної експлуатації об'єктів електроенергетики», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.04.2004 за N418/9017 (надалі Положення 1).

Згідно Положення, перевірку стану організації підготовки та готовності до опалювального періоду в межах своїх повноважень здійснюють: теплопостачальні організації - щодо споживачів, які приєднані до їх джерел теплопостачання; державна інспекція з експлуатації електричних станцій і мереж; державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії; державна житлово-комунальна інспекція.

Перед початком опалювального періоду суб'єкти відносин у сфері теплопостачання проводять перевірку готовності систем опалення та системи теплопостачання у цілому шляхом виконання пробного пуску з метою визначення їх готовності до роботи. Пробний пуск здійснюється після закінчення робіт з підготовки систем теплопостачання до опалювального періоду.

Для визначення стану готовності теплових господарств до роботи в опалювальний період відповідними розпорядчими документами власників (керівників) господарств створюються комісії з перевірки готовності цих господарств до роботи в опалювальний період. Очолювати ці комісії повинні власники (керівники) цих господарств або уповноважені ними особи (заступники).

Висновки про готовність теплових господарств ДТ до роботи в опалювальний період приймаються комісіями, створеними згідно з пунктом 1.2 Правил, на підставі акта готовності до роботи в опалювальний період, форма якого наведена у додатку 1, та висновку про готовність до роботи в опалювальний період, форма якого наведена в додатку 2, наданого відповідною державною інспекцією.

Комісії з перевірки готовності до роботи в опалювальному періоді зобов'язані визначити повноту і достатність організаційно-технічних заходів щодо підготовки до опалювального сезону, вимагати надання відомостей дефектів ДТ, теплових установок, мереж, систем централізованого опалення, вентиляції, ГВП, будівель та споруд, виявлених у попередні опалювальні періоди, та визначати ступінь їх усунення під час підготовки до опалювального періоду, перевіряти дотримання вимог НТД, оглядати об'єкти теплового господарства суб'єктів електроенергетики та суб'єктів відносин у сфері постачання, давати оцінку достатності фізичних обсягів забезпечення ремонтної кампанії щодо фактичного технічного стану об'єктів теплового господарства суб'єктів електроенергетики та суб'єктів відносин у сфері теплопостачання, визначати стан готовності їх господарств до роботи в опалювальний період та мають право підписувати акти готовності до роботи в опалювальний період.

З матеріалів справи убачається, що виконавцями послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по житловому будинку за адресою: вул..Тарасівська,42 у м. Києві були проведені роботи по підготовці теплових систем вказаного житлового будинку до роботи в опалювальний період та отримано Акти готовності до опалювального періоду від 15.09.2014року № 17 та від 23.09.2015року № 42, затверджені ПАТ «Київенерго».

Статтею 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до положень статей 1166 та 1167 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, зокрема в результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обов'язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди.

Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, відповідно до презумпції завдавача шкоди не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини.

Апелянт зазначає у скарзі, що причиною витоку води стало те, що представники житлово-експлуатаційної організації перед заповненням системи водою не перекрили повітрозбірник (вантуз).

Заповнення водою будинкової системи відбувалося в присутності представника КП «ЖЕО-107 Голосіївського району», який і повинен був переконатися у готовності та справності всіх внутрішньобудинкових систем. Натомість, згідно Висновку експертного будівельно-технічного дослідження щодо встановлення причин затоплення квартири від 25.12.2015 року, залиття сталось внаслідок дій працівників ПАТ «Київнерго», які своїми діями не контролювали технологічну послідовність пробного пуску всієї системи опалення та теплопостачання, в тому числі - заповнення внутрішньобудинкової системи в порушення Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що залиття квартири позивача сталося з вини відповідача, що підтверджується належними та допустимими доказами по справі, оскільки протилежного відповідачем суду не доведено.

Згідно вимог ст.23 ч.1,2 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У своєму висновку про стягнення моральної шкоди суд, виходячи із засад розумності, справедливості, правомірно співставив ступінь душевних страждань та розмір пошкодженого майна позивача та обґрунтовано стягнув з відповідача 1500 грн. у відшкодування такої шкоди.

З точки зору важливості застосування ЄКПЛ і практики ЄСПЛ слід підкреслити, що застосування Конвенції та впровадження європейських стандартів прав людини потребує забезпечення захисту прав, що надаються Конвенцією, у повному обсязі. Це означає, що у випадках, коли національні суди відмовляються розглядати аргументи, які ґрунтуються на ЄКПЛ, саме по собі це може кваліфікуватися як порушення Конвенції. Так, у справі Хіро Балані проти Іспанії Європейський суд установив, що відмова вищої судової інстанції розглянути головну підставу апеляції була порушенням права на справедливий судовий розгляд за ст. 6 Конвенції.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів, яким суд надав відповідну оцінку.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалося, а тому є таким, що набрало законної сили.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.218, 303,304,307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Київенерго» - Коцюби Владислава Олексійовича - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді