Провадження № 2/643/5553/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року Московський районний суд м. Харкова в складі : головуючого судді Єлізарова І.Є. ,при секретарі Охріменко А.І. розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Московського відділу державної виконавчої служби м.Харкова, третя особа - ОСОБА_2 про зняття арешту з квартири, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Московського відділу державної виконавчої служби м.Харкова про зняття арешту з квартири.

В обґрунтування позовної позову позивач посилається на те, що для виконання вироку суду, постановою Московського відділу державної виконавчої служби м.Харкова 21.11.2006 року на все його майно, а також на квартиру АДРЕСА_1 був накладений арешт. Після погашення боргу позивач у 2016 році звернувся до Московського відділу державної виконавчої служби м.Харкова про зняття арешту з квартири, однак останньому було відмовлено, посилаючись на те, що оскільки виконавче провадження відповідно до Порядку ведення діловодства в органах державної виконавчої служби зберігається три роки, то провадження по його справі було знищено. Крім того, у зв'язку з накладеним арештом на квартиру позивач не має можливості оформити спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3, який помер 13.06.2014 року, та якому також належала частина квартири АДРЕСА_1, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду.

Позивач у встановлений день та час до суду не з'явився, але надіслав суду заяву, якою просить розглянути справу за його відсутністю, свій позов підтримує, та простить його задовольнити.

Відповідач, у особі представника Московського відділу державної виконавчої служби м.Харкова, до суду у встановлений день та час не з'явився, але надіслала суду заяву, у якій просить справу розглянути за його відсутності, та прийняти рішення за наявними у справі доказами.

Третя особа у встановлений день та час до суду не з'явилася, але надіслала суду заяву, якою просить розглянути справу за її відсутністю, позов підтримує, та простить його задовольнити.

Суд, враховуючи надані заяви, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання прав.

Судом встановлено, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 13.04.2005 року позивач ОСОБА_1 був засуджений до покарання у вигляді стягнення моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, для забезпечення виконання вироку суду, постановою Московського відділу державної виконавчої служби м.Харкова серія АА №592259 від 21.11.2006 року на майно позивача був накладений арешт, в тому числі і на квартиру АДРЕСА_1, яка зареєстрована на праві спільної сумісної власності на ім'я ОСОБА_1, ОСОБА_3, та ОСОБА_2, про що свідчать відомості із витягу єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 22.07.2016 року №64134867.

Відповідно до довідки Московського районного суду м.Харкова від 11.03.2015 року борг був сплачений в повному обсязі та матеріальної заборгованості перед державою не значиться.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

На звернення позивача із заявою про зняття арешту з квартири до Московського відділу Державної виконавчої служби м.Харкова, його було повідомлено довідкою від 06.06.2016 р.№21-30/ДВ-7, що відповідно до п.3.19 ст.3 Інструкції з діловодства в органах державної служби строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву становить 3 роки, у зв'язку з чим вищезазначене виконавче провадження знищено.

В такому разі, як встановлено судом, на теперішній час не існує можливості встановити наявність постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження по накладанню арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка зареєстрована на праві спільної сумісної власності на ім'я ОСОБА_1, ОСОБА_3, та ОСОБА_2, оскільки відповідно до п.9.8 Наказу Міністерства юстиції України про порядок роботи з документами в органах державної виконавчої служби, строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень, становить три роки, після чого вони підлягають знищенню.

Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин, які обґрунтовують вимоги чи заперечення сторін, та інших доказів, що мають значення для розв'язання справи.

Враховуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доказаними обставини приведені позивачем, що свідчать про факт завершення виконавчого провадження, відповідно до вироку Московського районного суду м.Харкова від 13.04.2005 року, за для виконання якого був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка зареєстрована на праві спільної сумісної власності на ім'я ОСОБА_1, ОСОБА_3, та ОСОБА_2

Враховуючи, що позивач розрахувався із державою в повному обсязі і є співвласником квартири АДРЕСА_1, то відповідно до ст.391 ЦК України, власник може вимагати усунення будь-яких порушень у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.50 Закону України Про виконавче провадження, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить йому, а не боржнику, може звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на таке майно або про зняття арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається по постанові державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює достовірність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів в їхсукупності.

Оскільки Московським відділом державної виконавчої служби м.Харкова 21.11.2006 року арешт був накладений на всю квартиру АДРЕСА_1, яка зареєстрована на праві спільної сумісної власності на ім'я ОСОБА_1, ОСОБА_3, та ОСОБА_2, то судом вирішується питання про зняття арешту зі всієї квартири.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Московського відділу державної виконавчої служби м.Харкова про зняття арешту з квартири підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 50, 60 Закону України Про виконавче провадження, п.9.8 Наказу Міністерства юстиції України про порядок роботи з документами в органах державної виконавчої служби, ст.ст.3, 15, 16, 321, 391 ЦК України, ст.ст.10, 57, 58, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити .

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_2, що зареєстрована на праві спільної сумісної власності на ім'я ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який накладений постановою Московського відділу державної виконавчої служби м.Харкова серія АА №592259 від 21.11.2006 року, реєстраційний номер обтяження №4159215 від 04.12.2006р.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя Московського районного

суду м. Харкова ОСОБА_4