01.06.2016 Справа № 380/1833/14-ц
Провадження по справі № 2/380/110/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року, Тетіївський районний суд Київської області, в складі :

головуючого судді : Кравець О.А.

при секретарі : Мідзяновській І.С.

з участю адвокатів : ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сільської ради Тетіївського району Київської області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_6 державної реєстрації актів цивільного стану Тетіївського районного управління юстиції у Київській області про визнання шлюбу недійсним та анулювання актового запису,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним шлюб, укладений між відповідачем ОСОБА_4 та її батьком ОСОБА_7, зареєстрований 20.11.1999 року Пятигірською сільською радою, актовий запис № 11, посилаючись на те, що ОСОБА_7 не надавав своєї згоди на одруження, постільки в книзі реєстрації актів про шлюб не стоїть його підпис.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3, її представник, що діє по дорученню ОСОБА_8 підтримали позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_4 проти заявлених позовних вимог заперечує.

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради проти позову заперечує.

Представник третьої особи просить слухати справу без них, заперечень проти позову не мають.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані.

Так в суді встановлено, що відповідач ОСОБА_4 ( дошлюбне прізвище ОСОБА_9 ) Ф.Ю. з 1995 року проживала в фактичних шлюбних відносинах з батьком позивача ОСОБА_7 в будинку, що розташований в с. Пятигори, вул. Миру 19, Тетіївського району, Київської області. Вони проживали однією сімєю, вели спільне господарство, проводили будівництво будинку, в який потім поселились разом з матірю ОСОБА_7 і яку вона доглядала.

19 жовтня 1999 року вони подали заяву про реєстрацію шлюбу до ОСОБА_5 сільської ради і їм було призначено дату реєстрації 20 листопада 1999 року. 20 листопада 1999 року вони були вдвох в сільській раді, де секретар ради ОСОБА_10 провела церемонію реєстрації шлюбу. 06.11.1999 року реєстрували шлюб ОСОБА_11 з ОСОБА_12. Працівники сільської ради переплутали бланки свідоцтв про шлюб між сімями ОСОБА_7 та ОСОБА_11, про що свідчать копії свідоцтв про реєстрацію шлюбів та записи в книзі видачі свідоцтв про реєстрацію шлюбу, де ОСОБА_11 розписався за свідоцтво серії 1-БК № 030489, а фактично отримав свідоцтво про шлюб серії 1-БК № 03490, тоді як ОСОБА_7 фактично отримав свідоцтво про шлюб серії 1 БК № 030489, тоді як у книзі обліку видачі свідоцтв вказано, що йому видано свідоцтво серії 1-БК № 030490. Крім того в свідоцтві про шлюб, яке видано на імя ОСОБА_7 допущена помилка в написанні дати, а саме вказано, що реєстрація шлюбу відбулася 06.10.1999 року. У відповідності до даного свідоцтва було проставлено відмітку у паспорті ОСОБА_7 про реєстрацію шлюбу з помилковою датою 06.10.1999 року. Після реєстрації шлюбу вони дома влаштували вечірку, де повідомили про те, що ця вечірка з нагоди реєстрації шлюбу. На вечірку позивач не запрошували, постільки вони були в неприязних стосунках. Після реєстрації шлюбу, вони продовжували проживати однією сімєю, але відповідач не поміняла паспорт, та не змінила прізвище на ОСОБА_7. В погосподарських книгах ОСОБА_5 сільської ради за 2001 -2015 року зроблені відповідні відмітки на основі свідоцтва про шлюб, де ОСОБА_9 присвоєне прізвище ОСОБА_7. 27.05.2011 року ОСОБА_7 помер. Відповідач провела похорон чоловіка за свої кошти. Позивач була присутня на похоронах, а потім подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька. Оспорила в суді заповіт від імені батька про те, що він заповідає все своє майно своїй дружині ОСОБА_4. Рішенням суду від 26.03.2014 року її позов було задоволено, визнано даний заповіт недійсним. Проводилось також кримінальне провадження по факту підроблення підпису в заповіті. В рамках кримінального провадження також було вилучено актовий запис про шлюб, з якого позивач побачила, що підпис зроблено не її батьком тому вона звернулась до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним та анулювання актового запису про шлюб.

Встановлені в суді обставини підтверджуються зібраними по справі та дослідженими в суді доказами.

Так із пояснень в суді свідка ОСОБА_10 встановлено, що вона дійсно реєструвала шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_9 Вони обоє були в приміщенні сільської ради. Крім них ще в цей день шлюб реєстрували ОСОБА_11. Свідоцтва про шлюб виписуються раніше, тому вони могли допустити помилку в записі дати реєстрації шлюбу.

Із пояснень в суді свідка ОСОБА_13 встановлено, що вона дійсно була присутня в приміщенні сільської ради, коли ОСОБА_7 та ОСОБА_9 приїхали мотоциклом реєструвати шлюб. Вона чула, як ОСОБА_10 проводила церемонію, але не бачила чи розписувався ОСОБА_7, чи ні в книзі реєстрації шлюбів.

Із пояснень в суді свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 встановлено, що вони святкували реєстрацію шлюбу в будинку ОСОБА_7 і вітали їх з цією подією.

Із пояснень в суді свідка ОСОБА_18 дочки ОСОБА_7 та рідної сестри позивача встановлено, що їй батько повідомив, що вони з відповідачем розписались. Вона з чоловіком була на святкуванні, яке вони влаштували після реєстрації шлюбу. ОСОБА_19 не було, тому що з батьком у неї на той час склались неприязні відносини.

Із копій погосподарський книг за 2001 2015 рік, встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_20 проживали одною сімєю, вели спільне господарство, із копії книги обліку реєстрації громадян п с. Пятигори, встановлено, що відповідач зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 20.04.1995 року.

Із копії актового запису про одруження ( т.1 а.с. 8 ) встановлено, що реєстрація шлюбу відбулася 20 листопада 1999 року.

Із копії висновку експерта № 242 від 21.03.2013 року ( т.1 а.с. 172 -176 ) встановлено, що підпис у акті про одруження № 11 від 20.11.1999 року виконаний ОСОБА_7.

Із копії висновку експерта за результатами повторної почеркознавчої експертизи ( т.1 а.с. 120 ) встановлено, що підпис в актовому записі про одруження № 11 від 20.11.1999 року виконані не ОСОБА_7, а іншою особою.

Із копії свідоцтва про одруження від 06.10.1999 року встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 20.11.1999 року, але працівниками сільської ради допущена помилка у даті видачі свідоцтва про шлюб та його номері ( т.1 а.с. 64), що підтверджується копією запису в книзі обліку видачі свідоцтв ОСОБА_5 сільської ради ( т. 1 а.с.67 ) та копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_11 з ОСОБА_12 від 06.11.1999 року та копією запису акта про їх одруження ( т.1 а.с.106 ).

Із копії паспорта ОСОБА_7 ( т.1 а.с. 74 ) встановлено, що в ньому проставлена помилкова дата реєстрації шлюбу з ОСОБА_9 06.10.1999 року.

Із копії свідоцтва про смерть ( т.1 а.с. 4 ) встановлено, що ОСОБА_7 помер 27 травня 2011 року.

Аналізуючи таким чином зібрані по справі та досліджені в суді докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оцінюючи всі вищезазначені докази по справі, суд вважає їх належними та допустимими доказами, відповідно до ст. 57-59 ЦПК України, які безперечно свідчать про існування шлюбу між відповідачем ОСОБА_4 та її померлим чоловіком ОСОБА_7, ведення ними спільного господарства та існування спільного бюджету. Позивач також підтвердила, що вони проживали разом з 1995 року по день смерті батька.

Відповідно до вимог ст. 15 КпШС України ( який діяв на час спірних правовідносин ) для укладення шлюбу необхідна взаємна згода осіб, які вступають в шлюб і досягнення ними шлюбного віку.

Обовязковою умовою реєстрації шлюбу є вільно і незалежно висловлене взаємне волевиявлення осіб, що одружуються, яке підтверджує їх намір створити сімю на підставі укладення шлюбу.

Ст. 45 КпШС України встановлює, що шлюб може бути визнано недійсним в разі порушення умов, встановлених ст. 15 17 цього Кодексу, а також в разі реєстрації шлюбу без наміру створити сімю ( фіктивний шлюб ) визнання шлюбу недійсним проводиться в судовому порядку.

Враховуючи наведене, оцінюючи матеріали справи та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позивач не довела того, що була відсутня взаємна згода осіб, які одружувались. Не було наведено жодного доказу того, що померлий ОСОБА_7 не визнавав цей шлюб, не вважав відповідача ОСОБА_4 своєю дружиною, або бажав визнання цього шлюбу недійсним, тому в позові слід відмовити.

До твердження позивача про те, що ОСОБА_21 не давав своєї згоди на реєстрацію шлюбу з відповідачем, з тієї причини, що в актовому записі про шлюб не його підпис, суд відноситься критично, постільки в рамках кримінального провадження проведено дві експертизи: № 242 від 21.03.2013 року ( т.1 а.с. 172 -176 ) із якої встановлено, що підпис у акті про одруження № 11 від 20.11.1999 року виконаний ОСОБА_7 та повторна почеркознавча експертиза № 273/2737/15-32 від 19.05.2015 року ( т.1 а.с. 120 ) з якої встановлено, що підпис в актовому записі про одруження № 11 від 20.11.1999 року виконані не ОСОБА_7, а іншою особою. Ці розбіжності позивач не спростувала в суді.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 145, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 15- 17, 45 КпШС України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сільської ради Тетіївського району Київської області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_6 державної реєстрації актів цивільного стану Тетіївського районного управління юстиції у Київській області про визнання шлюбу недійсним та анулювання актового запису - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_22