Справа № 456/4754/15 Головуючий у 1 інстанції: Микитчин І.М.
Провадження № 22-ц/783/3526/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Монастирецького Д.І.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_2, представників ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2016 року позов задоволено частково. Розірвано шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 29 травня 2001 року відділом реєстрації актів громадського стану Стрийського міського управління юстиції, запис №174, залишивши жінці після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_5.

Вирішено стягувати з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.11.2015 року і до досягнення повноліття. Вирішено питання стягнення судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць звернуто до негайного виконання.

Дане рішення оскаржив представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що судом не враховано, що відповідно до копії розписки від 04.09.2015 року відповідач зобовязався виплачувати своїй дитині від 3 800 грн. до 5 000 грн., що підтверджує те, що відповідач має матеріальну можливість виплачувати дитині гроші в такій сумі. Також вказує, що суд не врахував ймовірність приховування своїх доходів відповідачем. Звертає увагу на те, що судом не було враховано стан здоровя дитини, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка є дитиною інвалідом і перебуває на обліку та не вирішувалося питання щодо додаткових витрат на утримання дитини, а саме, щодо витрат на її лікування та оздоровлення.

Просить рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2016 року в частині стягування з ОСОБА_5, на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.11.2015 року і до досягнення повноліття, скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2, представників ОСОБА_3, ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції в частині розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не оскаржується, а тому в силу вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України в цій частині рішення не перевіряється.

У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, яка визначається судом.

Пунктами 1,3 ч.1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 та стягуючи з ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно на утримання доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6, районний суд виходив з того, що одержання відповідачем нерегулярного, мінливого доходу не знайшов свого підтвердження.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 29 травня 2001 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ВРАГС Стрийського міського управління юстиції Львівської області зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження. (а.с. 21)

Судом встановлено, що за час перебування сторін у шлюбі у них народилася донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8)

Також судом встановлено та підтверджено сторонами, що донька ОСОБА_6 проживає разом з матірю ОСОБА_2.

Згідно довідки № 02.3-03/29 від 02.02.2016 року виданої реєстраційною службою Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_2 припинила підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця. (а.с. 27)

Як вбачається із довідки Стрийської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФСУ у Львівській області від 11.02.2016р., ОСОБА_5 за період з 01.01.2015 по 30.09.2015р. отримав дохід в сумі 30 000,00 грн., за період з 01.10.2015р. по 31.12.2015р. доходу не отримав, перебував на спрощеній системі оподаткування 2 група. (а.с. 33)

Матеріалами справи встановлено, що згідно наказу № 23 директора ТзОВ «Західтехсервіс» - ОСОБА_8 від 22 листопада 2011 року, ОСОБА_5 прийнято на посаду менеджера, та такий отримує дохід, тому колегія суддів вважає, що районний суд правильно вирішив стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку, як це передбачено ст. 183 СК України.

Покликання в апеляційній скарзі на те, що відповідач має матеріальну можливість виплачувати дитині аліменти в розмірі 3 800 грн. 5 000 грн., оскільки написав розписку 04.09.2015р., колегія суддів не бере до уваги, оскільки як вбачається із довідки про заробітну плату ТзОВ «Західтехсервіс» від 05.02.2016р., ОСОБА_5 отримав з серпня 2015р. по грудень 2015 р. щомісячну заробітну плату у розмірі 2 300 грн., а в січні 2016 р. 2 600 грн., що в сумі становить 14 100 грн. (а.с. 49), та спростовує дане покликання.

Доводи апелянта про те, що районний суд не врахував ймовірність приховування своїх доходів відповідачем, колегія суддів вважає, необґрунтованими оскільки такі доводи не підтверджені належними доказами.

Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з вимогами ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Твердження представника ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що районним судом не враховано стан здоровя дитини, яка є дитиною інвалідом і перебуває на обліку та не вирішувалося питання щодо додаткових витрат на утримання дитини, а саме, щодо витрат на її лікування та оздоровлення, судова колегія не бере до уваги так, як позивачка не просила стягувати такі додаткові витрати на утримання дитини в позовній заяві і така вимога відповідно районним судом не розглядалася, а тому не може бути задоволена апеляційним судом в силу вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України.

Окрім того позивачка не позбавлена права звернутись з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину відповідно до вимог ст. 185 СК України.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави для його скасування чи зміни відсутні, оскільки таке ухвалене у відповідності до вимог ст.ст. 213-214 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді М.М. Шандра

ОСОБА_9