Справа № 494/1372/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2016 року м.Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Козубенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання, -

В С Т А Н О В И В:

25.11.2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання.

Ухвалою суду від 28.11.2016 року відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд.

Позивач зазначила, що 11.02.2014 року між нею та відповідачем розірвано шлюб, про що у Відділі реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області було зроблено актовий запис №11. ОСОБА_1 вказала, що від шлюбу мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Позивач зазначила, що діти знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на їх виховання не надає, вказала, що з вересня 2016 року син ОСОБА_3 навчається на першому курсі університету, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, також вказала, що відповідач працює в м. Миколаєві, отримує дохід та може надавати матеріальну допомогу, але добровільно цього не робить. У звязку з вищевказаним позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3 щомісячно по 1000 грн., починаючи від дня предявлення позову та до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Позивач у судове засідання 08.12.2016 року не зявилась, разом з тим 08.12.2016 року надіслала до суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, зазначила, що на стягненні з відповідача аліментів наполягає (а.с.16).

Відповідач у судове засідання 08.12.2016 року не зявився, разом з тим 08.12.2016 року надіслав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, зазначив, що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1000 грн (а.с.17).

Дослідивши матеріали справи, думку позивача та відповідача, викладені у заявах від 08.12.2016 року, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до частини четвертої статті 174 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено: «У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову…».

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЖД №142231 від 11.02.2004 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвано (а.с.11).

Судом встановлено, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження від 01.03.2003 року серія 1-ЖД №407773 (а.с.6) та паспортом серії КМ №927378 (а.с.8).

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Виноградненської сільської ради Березівського району Одеської області від 22.07.2015 року №353/02-23 у ОСОБА_1 на території Виноградненської сільської ради власне житло, майно, земельна частка відсутні (а.с.9).

Згідно довідки виданої Загальноосвітньою школою І-ІІІ ст.. с. Виноградне від 23.07.2015 р. ОСОБА_4 навчається в сьомому класі ОСОБА_5 ступенів с. Виноградне Березівського району Одеської області (а.с.10).

Відповідно договору про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою від 10.08.2016 року №39-1-407-2016 ОСОБА_3 повинен здійснювати плату за надання освітніх послуг (а.с.12).

Згідно зі ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., «…батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини…».

Відповідно до ст.ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Це положення знайшло своє відображення і в національному законодавстві. У відповідності до приписів ст.199 Сімейного кодексу України (далі - СК України): «Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання».

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина (доньку), які продовжують навчання після досягнення повноліття виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення сином (донькою) віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; наявність у батьків такої можливості.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

З урахуванням зазначених обставин, інтересів повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у зв'язку з чим не має можливості працевлаштуватися та отримувати дохід, враховуючи ту обставину, що відповідач не заперечує проти позову, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у ст. 7 Сімейного кодексу України, суд доходить висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 щомісячно по 1000.00 грн., починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду та до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Згідно з частини першої статті 191 СК України «аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову». Як зазначено вище, позов подано саме 25.11.2016 року.

В силу статті 88 ЦПК України, у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору в розмірі 551 гривень 20 копійок при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача.

Керуючись статтями 10, 11, 57, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (паспорт серії КК 277037, виданий Березівським РВ УМВС України в Одеській області 07.09.1999 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісячно по 1000 (одній тисячі) грн., починаючи стягувати з 25.11.2016 року та до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років .

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.) судовий збір на користь держави у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.А. Римар