Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3162/16-ц
Провадження №: 2/332/1421/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Безлер Л.В.,

при секретарі Жечевій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №332/3162/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, просив стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1000 гривень щомісячно.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що з 2008 року проживав з відповідачкою у цивільному шлюбі, від якого 06.07.2009 року народився син ОСОБА_3. З липня 2013 року син проживає з ним та знаходиться на повному його утриманні. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

У судове засідання 01.12.2016 року позивач не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги уточнив, а саме просив стягнути з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 750 гривень. Не заперечував проти розгляду справи без його участі.

У судове засідання 01.12.2016 року відповідачка не зявилась, надала суду заяву, в якій підтримала уточнені позовні вимоги, а саме: погоджувалась сплачувати алімени у розмірі 750 гривень на утримання дитини. Просила розглянути справу без її участі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження, серії І-ЖС, №125842, виданого 30 липня 2009 року, Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Згідно довідки №04-19/2/2667 від 17.08.2016 року, виданої начальником відділу РФО Департаменту реєстраційних послуг ЗМР, ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом з ним проживає малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Добровільно відповідачка ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, офіційно не працевлаштована. Має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та мати інваліда ІІІ групи ОСОБА_5, які проживають разом з нею.

Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України.

Згідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, а також те, що відповідачка визнала уточнений позов повністю, суд приходить до висновку про те, що уточнені позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому уточнений позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Суд доводить до відома сторін по справі, що ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя будь-кого із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з положеннями ст.88 ЦПК України з відповідачки в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_1), яка зареєстрована за адресою: 69106, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІПН НОМЕР_2), який проживає за адресою: 69021, АДРЕСА_2, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 750 (сімсот пятдесят) гривень щомісяця, починаючи з 22 вересня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_1), яка зареєстрована за адресою: 69106, АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Л.В.Безлер