Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Остапчука Д.О.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

Дербенцевої Т.П., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 13 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.

Зазначав, що 05 серпня 2014 року біля 11 години в с. Тернове Добровеличківського району відповідач викрав з салону його автомобіля «Ваз 2105», номер НОМЕР_1, 3 500 грн, пошкодив автомобіль в районі дверцят та побив його. Вартість ремонту автомобіля становить 3 654 грн.

Просив суд стягнути з відповідача зазначену суму на відшкодування майнової шкоди, 4 000 грн на відшкодування моральної шкоди та судові витрати у справі.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 13 травня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

Умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв'язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача.

Відсутність хоча б одного з елементів виключає цивільно-правову відповідальність.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Диспозиція наведеної норми у взаємозв'язку зі ст. 60 ЦПК України покладає на позивача обов'язок доказати факт заподіяння шкоди відповідачем та її розмір. Відсутність вини у заподіянні шкоди згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України має доводити відповідач (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-183цс14 від 03 грудня 2014 року).

Вимоги ст. ст. 60, 179, 213, 214, 301 ЦПК України зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Правильно визначивши характер спірних правовідносин, встановивши із повнотою та всебічністю обставини справи із належною оцінкою здобутих доказів, врахувавши зміст доводів сторін щодо предмета спору, суди дійшли висновку про те, що ОСОБА_4 довів, що пошкодження автомобіля «Ваз 2105», номер НОМЕР_1, сталося не з його вини.

Норми матеріального права судами застосовано правильно, процесуальних порушень не вбачається. Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

За вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 13 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.О. Остапчук

Судді: В.І. Амелін

В.П. Гончар

Т.П.Дербенцева

В.О. Савченко