Справа № 373/2357/15-ц Головуючий у І інстанції Залеська А.О.
Провадження № 22-ц/780/3288/16 Доповідач у 2 інстанції Верланов С. М.
Категорія 26 20.05.2016
УХВАЛА

Іменем України

20 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Воробйової Н.С., Березовенко Р.В.,

за участю секретаря - Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що 16 жовтня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 39 000 доларів США, зі сплатою 11,7 % річних на строк до 16 жовтня 2014 року. 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними договорами, у тому числі й за вищевказаним кредитним договором. У порушення умов договору ОСОБА_2 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 31 липня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 899 543 грн. 24 коп., яка складається з тіла кредиту у розмірі 588 058 грн. 78 коп. та відсотків у розмірі 311 484 грн. 47 коп. З наведених підстав позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у вказаному вище розмірі.

Рішенням Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2016 року у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується даними рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень (а.с.194-196).

19 травня 2016 року до апеляційного суду надійшло клопотання від представника ПАТ «Дельта Банк» - Сидоренко Н.М. про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю забезпечити явку представника позивача в судове засідання на 20 травня 2016 року о 14 год. 00 хв. (а.с.197).

Згідно з ч.1 ст.305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними.

Враховуючи те, що позивач не надав доказів неможливості забезпечити явку свого представника в судове засідання, колегія суддів визнає наведені в заяві представника ПАТ «Дельта Банк» - Сидоренко Н.М. причини неявки, не поважними.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне відхилити заявлене клопотання та розглянути справу відповідно до вимог ч.2 ст. 305 ЦПК України, згідно з якою неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив із того, що за наявності рішення Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2010 року про дострокове стягнення позики за кредитним договором на час укладення 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» договору купівлі-продажу прав вимог за кредитним договором, ПАТ «Дельта Банк» не набуло права на отримання від ОСОБА_2 щомісячних платежів та процентів на прострочену заборгованість, оскільки з моменту набрання вказаним вище рішенням суду законної сили припинилися правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення позову.

Такі висновки суду є правильними, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 16 жовтня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за яким останній отримав кредит у сумі 39 000 доларів США, зі сплатою 11,7 % річних на строк до 16 жовтня 2014 року (а.с.27-33).

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за яким ПАТ «Дельта Банк» отримало право вимоги за кредитним договором від 16 жовтня 2007 року (а.с.46-47).

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту станом на 31 липня 2015 року утворилась заборгованість за вказаним договором у розмірі 899 543 грн. 24 коп., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 588 058 грн. 78 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 311 484 грн. 47 коп. (а.с.152).

Рішенням Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2010 року задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» та стягнуто на користь банку з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 16 жовтня 2007 року у розмірі 343 378 грн. 27 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 280 252 грн. 37 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 50 248 грн. 10 коп., пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 6 333 грн. 31 коп. та пені за прострочення сплати процентів у розмірі 6 344 грн. 48 коп. Вказане рішення суду набрало законної сили 18 червня 2010 року (а.с.130).

Відповідно ст. ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу, зокрема, договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання перестають діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України).

Підстави припинення зобов'язань зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України та не передбачають можливості припинення зобов'язань у зв'язку з ухваленням судом рішення про задоволення вимог кредитора.

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

У пункті 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599 - 601, 604 - 609 ЦК України.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України.

Таким чином, відсутність реального виконання зобов'язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання.

З матеріалів справи убачається, що ПАТ «УкрСиббанк», у зв'язку із допущеною заборгованістю зі сплати чергових платежів, у 2010 році скористався своїм правом на пред'явлення вимоги до позичальника про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором.

Наслідком такого звернення стало ухвалення судового рішення від 04 лютого 2010 року, яким з відповідача стягнуто заборгованість за кредитним договором від 16 жовтня 2007 року, що свідчить про те, що термін виконання зобов'язання за цим договором банком було змінено і цей термін необхідно визнати таким, що настав з моменту звернення банку до суду з таким позовом.

Тобто, з моменту набрання рішенням Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2010 року законної сили, припинилися правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків. Разом із тим виникає грошове зобов'язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України.

Таким чином, висновки суду про відсутність правових підстав для стягнення щомісячних платежів та відсотків за користування кредитом, є правильними.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Ураховуючи наведене та положення ст.308 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу і залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді