Номер провадження: 22-ц/785/453/16
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

ОСОБА_2,

при секретарі - Коноваленко Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, зустрічним позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», за участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним, зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», за участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання поруки припинено за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 1 грудня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ПАТ «УкрСиббанк», звернувшись 8 квітня 2015 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 (після зміни прізвища ОСОБА_3) укладено договір про надання споживчого кредиту №0 від 7 грудня 2006 року, за яким надано кредит в іноземній валюті в сумі 56700,00 доларів США під 11,3% річних, строком кредитування до 7 грудня 2027 року. Для забезпечення виконання кредитних зобовязань між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки №72523 від 7 грудня 2006 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 (після зміни прізвища ОСОБА_3) укладено іпотечний договір від 7 грудня 2006 року, за яким передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 . Посилаючись на невиконання зобовязань за кредитним договором, позивач ПАТ «УкрСиббанк» після уточнення 9 липня 2015 року вимог просив стягнути солідарно з позичальника ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_4 заборгованість станом на 7 липня 2015 року за кредитом та процентами в загальній сумі 56686,92 доларів США, що еквівалентно 1205492,70 грн., пеню за прострочення сплати кредиту та пеню за прострочення сплати процентів в загальній сумі 25444,77 грн.; стягнути судові витрати (а.с.2-5, 129-130).

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала , звернувшись 19 травня 2015 року до суду з зустрічним позовом та уточнивши вимоги 15 червня 2015 року, просила на підставі частини 1 статті 203, частин 1,3 статті 215 ЦК України визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту №00 від 7 грудня 2006 року; стягнути судові витрати (а.с.71-72, 83-86,118-121).

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав, звернувшись 19 травня 2015 року до суду з зустрічним позовом, просив на підставі частини 4 статті 559 ЦК України визнати припиненою поруку за укладеним між ним та АКІБ «УкрСиббанк» договором поруки №72253 від 7 грудня 2006 року (а.с.76-79).

Позивач ПАТ «УкрСиббанк» зустрічні позови не визнав.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 1 грудня 2015 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» за договором про надання споживчого кредиту №0 від 7 грудня 2006 року заборгованість станом на 7 липня 2015 року за кредитом та процентами в загальній сумі 56686,92 доларів США, еквівалентних 1205492,70 грн., стягнуто судові витрати в сумі 3654,00 грн., в іншій частині вимог ПАТ «УкрСиббанк» відмовлено; в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту відмовлено; задоволено зустрічний позов ОСОБА_4 та визнано припиненою з 7 вересня 2014 року поруку ОСОБА_4 за договором поруки, стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_7 судові витрати в сумі 243,60 грн. (а.с.171-175).

В апеляційній скарзі представник в інтересах ОСОБА_3 просить рішення суду в частині задоволення позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення з ОСОБА_3 кредитної заборгованості та в частині відмови ОСОБА_3 в задоволенні зустрічного позову скасувати, ухвалити нове рішення про відмову ПАТ «УкрСиббанк» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості та про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту.

Неправильність рішення суду мотивовано невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Підставою виникнення зобовязальних відносин, зокрема, є договір (ч.2 ст.509 ЦК України). Відповідно до загальних умов виконання зобовязання, визначених статтею 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, порукою (ч.1 ст.546 ЦК України).

Встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк»» та ОСОБА_6 укладено договір про надання споживчого кредиту №0 від 7 грудня 2006 року, за яким для особистих потреб, а саме на придбання квартири АДРЕСА_2 надано кредит в іноземній валюті в сумі 56700,00 доларів США зі сплатою 11,3% річних за користування коштами строком кредитування по 7 грудня 2027 року (п.п.1.1,1.1.2, 1.1.2,1.3). За умовами договору позичальник зобовязався повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом ануїтетних платежів у розмірі 590,00 доларів США в день сплати ануїтетних платежів, сплачувати штрафи та інші платежі згідно умов договору на рахунок №367 відкритий в банку (п.п.1.1.2, 4.2); кредит надається шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника №0900 у банку для подальшого використання за цільовим призначенням (п.1.5); банк має право вимагати дострокового повного повернення кредиту, сплати нарахованих процентів у порядку встановленому розділом 12 цього договору у випадку, зокрема, несплати позичальником чергового ануїтетного платежу у встановлений цим договором день сплати ануїтетного платежу більш ніж на один місяць, та/або порушення інших умов договору (п.5.5) (а.с.6-15).

20 грудня 2008 року ОСОБА_6 уклала шлюб та після реєстрації шлюбу обрала прізвище «Буйрова» (а.с.64,65).

Таким чином, на підставі укладеного договору про надання споживчого кредиту №0 від 7 грудня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» (після зміни найменування ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_6 (після зміни прізвища ОСОБА_3) виникли кредитні правовідносини, передбачені статтею 1054 ЦК України, відповідно до яких банк (кредитодавець) надав грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити проценти.

В порядку забезпечення кредитних зобовязань між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки №72523 від 7 грудня 2006 року, за яким ОСОБА_4 поручився перед банком як кредитором за виконання ОСОБА_6 як боржником зобовязань за договором №0 від 7 грудня 2006 року (а.с.16-17).

В порядку забезпечення кредитних зобовязань між АКІБ «УкрСиббанк» та позичальником ОСОБА_6 укладено іпотечний договір від 7 грудня 2006 року, за яким в іпотеку передано квартиру №50 житловою площею 17,4 кв.м загальною площею 34,1 кв.м по вул.Ак.Вільямса,58/1 в м. Одесі (а.с.89-92).

Згідно розрахунку за кредитним договором №0 від 7 грудня 2006 року заборгованість станом на 26 березня 2015 року складала за кредитом 49290,21 доларів США, за процентами 5878,76 доларів США, а всього заборгованість 55168,97 доларів США, еквівалентних по курсу НБУ 1296514,88 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 5866,50 грн.,пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами 19578,27 грн., а всього пеня 25444,77 грн. (а.с.28-40).

Згідно розрахунку за кредитним договором №0 від 7 грудня 2006 року заборгованість станом на 7 липня 2015 року складала за кредитом 49080,07 доларів США, за процентами 7606,85 доларів США, а всього заборгованість 56686,92 доларів США, еквівалентних по курсу НБУ 1205492,70 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 5866,50 грн.,пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами 19578,27 грн., а всього пеня 25444,77 грн. (а.с.135-150).

ОСОБА_3 порушила визначені статтею 526 ЦК України загальні умови виконання зобовязання, статтю 1054 ЦК України, кредитний договір №0 від 7 грудня 2006 року, допустивши з березня 2014 року заборгованість по поверненню кредиту, сплаті процентів за користування коштами, надавши тим самим банку право вимоги дострокового повернення всієї суми кредиту та сплати плати за кредит.

Вимогу від 17 грудня 2014 року про дострокове виконання грошових зобовязань за кредитним договором ПАТ «УкрСиббанк» направлено позичальнику ОСОБА_3, 18 грудня 2014 року, що підтверджено реєстром поштових відправлень, та отримано позичальником ОСОБА_3 (до зміни прізвища ОСОБА_6) 23 грудня 2014 року. Вимогу про дострокове виконання грошових зобовязань надіслано відповідно до узгоджених сторонами договору про надання споживчого кредиту №0 від 7 грудня 2006 року умов, які передбачають, що у випадку настання обставин, визначених у п.п.2.3, 4.9, 5.3, 5.5., 5.6, 5.8, 5.10, 8.4, 10.2, 10.14 цього договору, направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку при цьому у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення банку чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку (п.12.1). Зазначене в п.12.2 договору повідомлення (вимога) банку направляється листом (цінний з описом та повідомленням про вручення) або доставляється курєром на адресу позичальника, що вказана у розділі 13 цього договору (п.12.2) (а.с.18-19, 22-27).

Позов ПАТ «УкрСиббанк» предявлено до суду про стягнення кредитної заборгованості з позичальника ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_4 8 квітня 2015 року (а.с.2-5).

Зустрічний позов ОСОБА_3 предявлено до суду про визнання договору про надання споживчого кредиту недійним 19 травня 2015 року (а.с.83-86).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у ПАТ «УкрСиббанк» права вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати нарахованих процентів за користування коштами, стягнення з позичальника заборгованості за кредитом і процентами в загальній сумі 56686,92 доларів США, еквівалентних по курсу НБУ станом на 7 липня 2015 року 1205492,70 грн., про відсутність підстав для визнання кредитного договору недійсним.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За умовами договору про надання споживчого кредиту №0 від 7 грудня 2006 року кредит надано в іноземній валюті в сумі 56700,00 доларів США під 11,3% річних строком кредитування по 7 грудня 2027 року. Валюта кредиту вибрана ОСОБА_3, вона ж як позичальник виконувала умови кредитного договору до березня 2014 року, тобто більш ніж сім років, вимогу про визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним предявила після вимоги банку про стягнення заборгованості, тобто предявила більш ніж через вісім років після укладення договору.

При укладенні договору про надання споживчого кредиту №0 від 7 грудня 2006 року сторони договору погодили, що підписанням договору позичальник підтверджує: свою здатність виконувати умови даного договору; що договір не суперечить будь-яким договірним обмеженням, що є обовязковими для позичальника; що він володіє всіма документами, що необхідні для оформлення договору; що відсутні будь-які перешкоди для виконання договору на день його підписання; що позичальник повністю розуміє всі умови договору, свої права та обовязки за договором і погоджується з ними (п.9.2); що підписання договору позичальником свідчить про те, що всі умови даного договору йому цілком зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього; перед підписанням договору позичальником отримано інформаційний лист відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема, частини 2 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (п.10.13).

За визначеним статтею 638 ЦК України загальним правилом укладення договору договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Таким чином, укладення договору про надання споживчого кредиту №0 від 7 грудня 2006 року вказує на досягнення між банком та ОСОБА_3 згоди з усіх істотних умов договору, фактичне належне виконання ОСОБА_3 договору на протязі семи років підтверджує те, що всі умови договору їй були цілком зрозумілі. Зміст п.10.13 договору вказує на те, що ОСОБА_3 перед укладенням договору отримала від банку інформацію згідно частини 2 статті 11 Закону «Про захист прав споживачів».

ОСОБА_3 не довела наявність обставин, передбачених частиною 1 статті 203 ЦК України, та, відповідно, підстав для застосування частини 1 статті 215, частини 1 статті 236 ЦК України для визнання кредитного договору як правочину недійсним з моменту його укладення (вчинення).

Погіршення фінансового стану позичальника та неможливість подальшого виконання зобовязань за договором має інші наслідки, а не визнання договору недійсним з моменту його укладення.

Розрахунок заборгованості за кредитом та процентами за договором №0 від 7 грудня 2006 року не спростовано, пеню суд першої інстанції не стягнув, банк відмову в частині вимог про стягнення пені не оскаржує.

Правові підстави для скасування рішення суду першої інстанції в частині, що оскаржена, відсутні.

Рішення в частині відмови ПАТ «УкрСиббанк» у стягненні пені з позичальника ОСОБА_3, у стягненні кредитної заборгованості з поручителя ОСОБА_4, в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 про припинення поруки не оскаржено, відтак, в силу положень статті 303 ЦПК України рішення суду в цій частині не перевіряється.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 1 грудня 2015 року в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», за участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

ОСОБА_2