У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 червня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 14 березня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до обласного комунального закладу «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер», треті особи: Український науково-дослідний інститут соціальної і судової психіатрії та наркології, ОСОБА_3, про визнання фізичної особи такою, що була здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання фізичної особи такою, що була здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Посилаючись на висновок спеціаліста № 1, лікаря судово-психіатричної експертизи від 11 січня 2013 року, просила визнати ОСОБА_4, 1931 року народження, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1, і помер ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом проведення комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи таким, що був здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час укладання заповіту 1 липня 2009 року, довіреності

25 вересня 2009 року та договору дарування 16 жовтня 2009 року.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 14 березня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Крім цього, ОСОБА_2 звернулася з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Враховуючи те, що підстави пропущення строку на касаційне оскарження судових рішень є поважними, зазначене клопотання підлягає задоволенню, а процесуальний строк - поновленню.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно виходив із того, що відповідно до рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 4 липня 2012 року, яке набрало законної сили 13 листопада 2012 року, в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Нагорна Н.В., ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватний нотаріус ВиносумМ.Є., приватний нотаріус Лермонтова Н.М., про визнання заповіту недійсним, визнання довіреності від 25 вересня 2009 року, договору дарування від 16 жовтня 2009 року недійсними та стягнення моральної шкоди, судом, зокрема, встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно з довідки Сумського обласного психоневрологічного диспансеру від

3 серпня 2010 року ОСОБА_4 перебував в консультативній групі обліку з

25 вересня 2009 року з діагнозом: розлади особистості внаслідок судинного ураження головного мозку з легкими мнестичними порушеннями вираженою емоційною нестійкістю.

Суди також обґрунтовано брали до уваги результати комплексної посмертної судово-психіатрична експертиза, яка проводилась комісією у складі трьох лікарів психіатрів Сумського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру та згідно висновку якої, викладеного в акті від 27 лютого 2012 року ОСОБА_4 станом на 1 липня 2009 року під час укладення заповіту знаходився в «гострому періоді» після перенесеного інфаркту мозку з тотальною афазією, не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Станом на 25 вересня 2009 року під час підписання довіреності ОСОБА_4 виявляв ознаки розладу особистості внаслідок судинного ураження головного мозку з вираженим психоорганічним синдромом, моторною афазією. За своїм психічним станом не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Станом на 16 жовтня 2009 року під час підписання договору дарування ОСОБА_4 виявляв ознаки синдрому порушеної свідомості (прекома) внаслідок судинного ураження головного мозку. За своїм психічним станом не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій, враховуючи, що ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову про визнання фізичної особи такою, що була здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 грудня

2015 року та ухвали апеляційного суду Сумської області від 14 березня 2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 грудня 2015 року та ухвали апеляційного суду Сумської області від 14 березня 2016 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до обласного комунального закладу «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер», треті особи: Український науково-дослідний інститут соціальної і судової психіатрії та наркології, ОСОБА_3, про визнання фізичної особи такою, що була здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ковпаківського районного суду

м. Суми від 24 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 14 березня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна