Справа № 135/689/16-ц Провадження № 22-ц/772/1955/2016Головуючий в суді першої інстанції Патраманський І. О.
Категорія 59Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючої: Марчук B.C.

Суддів: Жданкіна В.В., Ковальчука О.В.

при секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на половину майна, нажитого подружжям, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 14.04.2016 року, -

В с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом про визнання права власності на половину майна, нажитого подружжям.

Просив суд визнати за ним право власності на ? частину (без виділення в натурі) майна, нажитого подружжям: на нежитлову будівлю, за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 289, 15 кв.м., а саме: приміщення першого поверху «А», площею 118,55 кв.м., які складаються з №4 складу - 20,7 кв.м., №6 бухгалтерія - 4,4 кв.м., №12 кафетерій - 7,4 кв.м., №13 магазин - 86,05 кв.м.; підвальні приміщення «А/під» площею 155,7 кв.м., які складаються з: №43 підвал - 30,65 кв.м., №44 підвал - 58,65 кв.м., №46 підвал - 15,35 кв.м., №47 підвал - 6,2 кв.м., №49 підвал - 31,55 кв.м., №50 підвал - 2,9 кв.м., №51 підвал - 3,5 кв.м., №52 підвал - 3,8 кв.м.; підсобні приміщення площею 14,9 кв.м., які складаються з: №11 сх.клітина - 3,4 кв.м., № вх..тамбур - 1,95 кв.м., №45 спуск в підвал - 5,35 кв.м. та №54 спуск в підвал - 4,2 кв.м.; на земельну ділянку площею 1/6 частки спільної приватної власності, обладнання в торговому магазині, товаро-матеріальні цінності в торговому приміщенні та отримані доходи від використання спільного сумісного майна подружжя по час розгляду справи в суді. А також, вирішити питання судових витрат.

21.03.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів по справі, зазначивши, що в нього є складнощі в отриманні та поданні доказів, тому просив призначити по справі комісійну будівельно-технічну та бухгалтерську експертизи; оглянути з участю сторін все майно, яке підлягає розподілу за його місцезнаходженням; витребувати з Ладижинського міського суду ухвалу від 03.04.2012 року по справі №211/441/12, про яку зазначено в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.04.2015 року; з Бершадської ОДПІ витребувати звіт ОСОБА_3 від 01.08.2012 року по даний час для з'ясування отриманого доходу від підприємницької діяльності; допитати свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Ухвалою судді від 16.01.2016 року заява залишена без руху, оскільки вона не відповідає всім вимогам, передбаченим ч.1 ст. 134 ЦПК України. Як зазначив суд першої інстанції, у поданій заяві позивачем не вказані обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим в подальшому. Для усунення недоліків був встановлений строк п'ять днів з дня отримання заявником копії ухвали.

13.04.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою на ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 22.03.2016 року про усунення недоліків.

Однак, ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 14.04.2016 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення доказів, відповідно до ст.121 ЦПК України, було визнано неподаною та повернуто заявнику так, як, на думку суду першої інстанції, недоліки, вказані в ухвалі від 22.03.2016 року, усунуті не були.

Дану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, як незаконну та необґрунтовану. Просить її скасувати та постановити нову, якою вжити заходів про забезпечення доказів.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У даному випадку ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам закону.

Як видно з заяви ОСОБА_2 про забезпечення доказів, він в ній просив забезпечити, зокрема, такі докази, як призначення комісійної будівельно-технічної та бухгалтерської експертизи; оглянути за участю сторін все майно, яке підлягає розподілу за його місцезнаходженням (а/с 6-8).

Такі способи забезпечення доказів передбачені ч.2 ст. 133 ЦПК України.

В ухвалі суду від 22.03.2016 року про залишення заяви ОСОБА_2 без руху вказано, що він не зазначив обставин, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати не можливим або ускладненим в подальшому (а/с 9).

У своїй заяві на вказану ухвалу суду від 22.03.2016 року ОСОБА_2 зазначає, що з поданням цих доказів у нього є складнощі, оскільки без оцінки майна, на яке він претендує та просить призначити будівельно-технічну експертизу щоб його оцінити, не можливо визначити розмір судового збору; що відповідачка не допускає його до майна для опису і приховує майно, на яке він претендує ( а/с 14).

Отримавши таку заяву, суд замість того, щоб оцінити викладені заявником обставини при вирішенні заяви, з огляду на те, що відповідно до норми ч.1 ст. 143 ЦПК України, експертиза призначається для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, зокрема, у галузі оцінки нерухомого майна; що іншим шляхом у разі спору сторін це питання не вирішується; що експертиза призначається саме судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, постановив ухвалу про визнання заяви не поданою та повернення її заявнику.

Отже, оскаржувана ухвала постановлена за невідповідності висновків суду обставинам справи тому, силу п.3 ч.1 ст. 311 ЦПК України, її необхідно скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 311, 313-315,317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 14 квітня 2016 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді/підписи/

З оригіналом вірно

суддя: В.С. Марчук