Справа № 450/797/15 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/783/1902/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючий суддя: Шандра М.М.

судді: Шумська Н.Л., Монастирецький Д.І.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі: представники ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в будинку,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 січня 2016 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 задоволено; припинено право власності ОСОБА_2 на ? частку будинковолодіння АДРЕСА_1 сплативши ОСОБА_2 грошову компенсацію її ? частки у будинковолодінні АДРЕСА_1 в розмірі 87 360 гривень, які знаходяться на судовому депозиті територіального управління державної судової адміністрації України у Львівській області згідно квитанції № 77 від 23.10.2015 року (рахунок отримувача НОМЕР_1, код отримувача 825014). Визнано за ОСОБА_5 право власності на ? частку будинковолодіння АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 873,60 гривень судових витрат.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2. В апеляційній скарзі покликається на його незаконність, необгрунтованість, на невідповідність дійсним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що не погоджується з рішення суду мотивуючи тим, що ОСОБА_5 подаючи позов до суду навмисно намагалася ввести суд в оману, вказавши що вона зареєстрована за спірною адресою: АДРЕСА_1, оскільки як вбачається з копії її паспорта наданої її представником на вимогу суду, починаючи з 2000 року, вона постійно зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїм чоловіком та дітьми. Апелянт зареєстрована у м. Львові, але вважає, що це не може бути підставою для того, щоб незаконно припинити його частку у спільній частковій власності у спірному будинковолодінні по АДРЕСА_1, де її частка становить ?, тому не погоджується з висновком суду що дана частка є незначною і що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам її сім»ї. Суд також не взяв до уваги питання, яке стосується земельної ділянки, оскільки така земельна ділянка не була приватизована, а знаходиться тільки у користуванні, і ОСОБА_5 більше п'ятнадцяти років нею не користується. Також в судове засідання суд не викликав експерта, не з»ясував у нього чи можливо було б зробити добудову до будинку, щоб створити два окремих входи з врахуванням великих розмірів площі земельної ділянки, не з'ясував яка дійсна ринкова вартість будинковолодіння на час ухвалення рішення, а не станом на день проведення експертизи. Крім того вважає, що її частка є значною і не погоджуюсь з рішенням суду, в частині припинення її частки у спільній частковій власності. Просить скасувати рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 січня 2016 року, та ухвалити нове рішення яким відмовити у позові ОСОБА_5

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з таких підстав.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Районним судом установлено, що ОСОБА_5 належить на праві спільної часткової власності ? частини будинковолодіння АДРЕСА_1; ОСОБА_2 належить ? частина зазначеного будинковолодіння на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.10.2001 року.

Відповідно до ч.1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1)частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2)річ є неподільною;

3)спільне володіння і користування майном є неможливим;

4)таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 ч.1 ст.365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику вирішується у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об»єкта, який є спільним майном.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до висновку № 044/15 судової будівельно-технічної експертизи, складеного ТОВ «Гал-Світ» 06.08.2015 року, дійсна вартість будинковолодіння АДРЕСА_1 становить 349 440 грн. Реальний поділ між співвласниками будинковолодіння АДРЕСА_1 у відповідності до належних їм часток неможливий (а.с.57-76). При цьому експерт виходив з існуючого планування житлового будинку, його технічного стану і незначної площі, що припадає на ? ідеальну частку - 13,2 кв.м., вимог ДБН України щодо планування квартир і будинків.

Відповідач не надала жодних доказів на спростування висновків експертизи, яка є належним та допустимим доказом.

Клопотань про призначення судової будівельно-технічної експертизи ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції відповідач не заявляла.

Тому колегія суддів вважає, що районний суд при вирішенні спору обґрунтовано виходив із встановленого факту неможливості реального поділу спірного будинковолодіння та його вартості, визначеної експертом.

Відповідно до ч.2 ст.365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Як убачається з матеріалів справи, під час розгляду справи судом першої інстанції 23.10.2015 року позивачкою внесено на р/р НОМЕР_1 судового депозиту Територіального управління Судової адміністрації України у Львівській області грошові кошти в сумі 87 360,00 грн., що відповідає вартості частки відповідачки у спірному будинковолодінні.

Задовольняючи позов про припинення права власності, суд врахував наявність у відповідачки іншого житла за адресою: АДРЕСА_2 де вона зареєстрована та приймала участь у приватизації цієї квартири та прийшов до вірного висновку про те, що припинення права відповідачки на частку не завдасть істотної шкоди її інтересам, оскільки житлом вона забезпечена.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи.

Рішення відповідає матеріалам справи, доказам, нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись п.1ч.1ст.307, ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду від 14 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий М.М. Шандра

Судді: Д.І. Монастирецький

Н.Л. Шумська