АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2408/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 Пироженко (В.Д.) В. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівМіщенка С.В., Сіренка Ю.В.
секретарГаджієва Ю.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_5

відповідача ОСОБА_6

представника відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Черкаси апеляційну скаргу Кредитної спілки «Добросвіт» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2016 року у справі за позовом Кредитної спілки «Добросвіт» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

17 листопада 2014 року Кредитна спілка «Добросвіт» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_6 грошових зобов'язань щодо своєчасного і повного погашення кредитів за договорами від 8 травня 2007 року та від 19 вересня 2008 року, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 511 880,15 грн., яка складається із суми основного боргу, нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитами, яка підлягає стягненню на користь банку з відповідачів у солідарному порядку як з боржника, так і з поручителя.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 березня 2015 року позов КС «Добросвіт» задоволено та стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_8 у солідарному порядку на користь КС «Добросвіт» заборгованість за кредитними договорами у розмірі 511 880,15 грн.

За результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_8 рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 23 липня 2015 року заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 березня 2015 року в частині стягнення заборгованості з поручителя скасовано та в задоволенні таких вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 5 листопада 2015 року заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 березня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь КС «Добросвіт» заборгованості за кредитними договорами у розмірі 511 880,15 грн. залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2016 року заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 5 листопада 2015 року в частині вимог КС «Добросвіт» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитними договорами скасовано, а справу у вказаній частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з ОСОБА_6 на користь КС «Добросвіт» відсотки за користування кредитними коштами за кредитним договорами від 08 травня 2007 року та від 19 вересня 2008 року за період з 14.11.2011 року по 14.11.2014 року в розмірі 349 105,88 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2016 року в задоволенні позовних вимог КС «Добросвіт» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості відмовлено, у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, КС «Добросвіт» подала апеляційну скаргу та посилаючись на те, що судом першої інстанції винесено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з ОСОБА_6 відсотки за користування коштами за кредитними договорами від 08.05.2007 року та 19.09.2008 року за період з 14.11.2011 року по 14.11.2014 року в сумі 349 105,88 грн., а також судові витрати в сумі 7673,40 грн.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, , апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача суд першої інстанції, з чим погоджується і колегія суддів, виходив з того, що зменшенні позовні вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_6 на користь КС «Добросвіт» відсотків за користування кредитними коштами за кредитним договорами від 08 травня 2007 року та від 19 вересня 2008 року за період з 14.11.2011 року по 14.11.2014 року в розмірі 349 105,88 грн., не підлягають задоволенню, оскільки вони заявлені за межами трьохрічного строку позовної давності.

Встановлено, що 08 травня 2007 року між КС „Добросвіт" та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 00150, за яким останній отримав грошові кошти в межах суми ліміту кредиту в розмірі 50 000 грн. строком на 84 місяці під 32 % річних на умовах щомісячної сплати відсотків за користування кредитом та зобов'язався повернути отриману суму кредиту в розмірах і за графіком, встановленим кредитним договором з остаточним терміном погашення не пізніше 08 травня 2014 року.

19 вересня 2008 року між КС «Добросвіт» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 00267, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 50 000 грн. строком на 60 місяців зі сплатою 38 % річних на умовах помісячної сплати відсотків за користування кредитом та сум кредиту в розмірах та за графіком, встановлених кредитним договором, з терміном остаточного погашения не пізніше 19.09.2013 року.

05 лютого 2010 року КС «Добросвіт», скориставшись своїм правом, передбаченим п. 3.2.3 кредитного договору №00150, направила боржнику ОСОБА_6 та поручителю ОСОБА_8 вимогу-повідомлення про дострокове повернення суми кредиту, що залишилася, та сплату відсотків у десятиденний строк, тобто до 15.02.2013 року.

Крім того, заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 7 жовтня 2010 року на користь КС «Добросвіт» з відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 достроково стягнуто несплачену суму кредиту та нараховані відсотки за вказаним договором в сумі 81261 грн. 55 коп. Тобто, і в цьому випадку КС «Добросвіт» скористалася своїм правом вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом та сплати належних відсотків, що передбачене п 2.2 кредитного договору № 00267 від 19.09.2008 року.

Як вбачається з матеріалів справи у зв'язку з невиконанням ОСОБА_6 своїх зобов'язань за кредитними договорами, станом на 14.11.2016 року утворилась заборгованість в розмірі 511880,15 грн., яка складається із: заборгованості за кредитним договором № 00150 від 08.05.2007 року - 235819,12 грн. (5406,03 грн. - сума основного боргу; 53615,72 грн. - сума нарахованих та несплачених відсотків; 176797,37 грн. - сума нарахованих і несплачених відсотків відповідно до п. 6.5 кредитного договору) та заборгованості за кредитним договором № 00267 від 19.09.2008 року за відсотками за період з 04.06.2010 року по 14.11.2014 року - 276061,03 грн.

В заяві про зменшення позовних вимог, КС «Добросвіт» просила суд стягнути з ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договорами в сумі 349105,88 грн., з яких: 152938,87 грн. - нараховані та несплачені відсотки за користування тілом кредиту № 00150 від 08.05.2007 року за період з 14.11.2011 року по 14.11.2014 року; 196167,01 грн. - нараховані та несплачені відсотки за користування тілом кредиту № 00267 від 19.09.2008 року за період з 14.11.2011 року по 14.11.2014 року (Т. 2 а.с. 208).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позичку частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

Згідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання: сплата неустойки: відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі ст.,ст. 526,530,610, частиною першою статті 612 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є йото невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то вено підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530,631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка йото порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку).

За змістом ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Разом із тим, за змістом частини першої ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки кошти за кредитними договорами в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом та пеня за процентами підлягає стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

Зазначене повністю відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 02.12.201 5 року у справі № 6-249цс 15.

Таким чином, позивач, скориставшись передбаченим умовами кредитних договорів та ст. 1050 ЦК України правом дострокової вимоги погашення всієї суми кредиту та належних відсотків, змінив строк виконання основного зобов'язання за кожним із зазначених кредитних договорів, й саме з цього моменту у позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав.

Так, по кредитному договору №00150 від 08.05.2007 року строк виконання зобов'язання був визначений 15.02.2010 року і саме з цього моменту у позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав в межах трьохрічного строку позовної давності, а саме до 16.02.2013 року.

07.06.2010 року КС «Добросвіт» звернувшись із позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про дострокове стягнення кредиту та відсотків за договором №00267 від 19.09.2008 року, також змінила строк виконання зобов'язання. Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.10.2010 року з відповідачів достроково стягнуто на користь КС «Добросвіт» несплачену суму кредиту та нараховані відсотки за вказаним договором в сумі 81261 грн. 55 коп. З 07.10.2010 року у позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав про стягнення відсотків за користування кредитом в межах трьохрічного строку позовної давності, а саме до 08.10.2013 року. Встановлено, що КС «Добросвіт» звернулася до суду із позовом лише 14.11.2014 року, тобто зі спливом строку позовної давності, про що, зокрема, зазначено в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.05.2016 року, якою попередні судові рішення у цій справі щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_6 скасовані, а справу в частині вимог КС «Добросвіт» до ОСОБА_6 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Судом першої інстанції вірно враховано, що відповідно до ст. 3607 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позивач не має права вимагати стягнення з ОСОБА_6 сплати відсотків за кредитними договорами в будь-який час за останні три роки до пред'явлення позову, оскільки після зміни строку виконання зобов'язання поняття щомісячного платежу відсутнє, а усі наступні платежі, передбачені графіком погашення кредиту, не мають правового значення.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. При цьому виходячи із положения ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Про застосування позовної давності ОСОБА_6 заявив у своєму письмовому запереченні на заяву про зменшення позовних вимог, яке було підтримане ним у судовому засіданні.

Відповідно до умов кредитного договору № 00150 від 08.05.2007 року позичальник зобов'язується проводити погашення основного боргу за кредитом, а також сплачувати відсотки в розмірах та в строки, що передбачені умовами цього договору. Погашення основного боргу та відсотків здійснюється щомісячними платежами, а останнє погашення має бути здійснене не пізніше 08.05.2014 року. У зв'язку зі зміною строку виконання зобов'язання вказана дата змінилася на 15.02.2010 року.

За умовами кредитного договору № 00267 від 19.09.2008 року позичальник зобов'язується проводити погашення основного боргу за кредитом, а також сплачувати відсотки в розмірах та в строки, що передбачені умовами цього договору. Погашення основного боргу та відсотків здійснюється щомісячними платежами, а останнє погашення має бути здійснене не пізніше 19.09.2013 року. При цьому у п. 3.3 кожного із зазначених договорів встановлено обов'язок позичальника повернути кредит та сплатити відсотки в порядку та на умовах, що визначені договорами та в додатками до них.

Умовами кредитного договору № 00150 від 08.05.2007 року (п.1.3) визначено обов'язок позичальника здійснювати щомісячні платежі не пізніше 08 числа кожного місяця та здійснити останнє погашення не пізніше 08.05.2014 року, а умовами кредитного договору № 00267 від 19.09.2008 року (п.1.3) визначено обов'язок позичальника здійснювати щомісячні платежі не пізніше 19 числа кожного місяця та здійснити останнє погашення не пізніше 19.09.2013 року. Тобто, умовами вказаних кредитних договорів не передбачено обов'язок позичальника сплачувати проценти після настання терміну повною погашення кредиту, а у зв'язку із зміною строку виконання зобов'язання цей термін змінився на дату зміни строку виконання зобов'язання. Стаття 526 ЦК України встановлює обов'язок належного виконання зобов'язання, зокрема, відповідно до умов договору.

Доводи апеляційної скарги були предметом розгляду і не впливають на законність рішення суду першої інстанції.

Крім того, колегією суддів були предметом дослідження матеріали цивільної справи за позовом КС «Добросвіт» до ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00267 від 19.09.2008 року, де ухвалено Соснівським районним судом м. Черкаси заочне рішення від 07.10.2010 року і досліджувалось його виконання.

З огляду на викладене, оскільки судом першої інстанції винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, при відповідності висновків суду обставинам справи, колегія суддів апеляційну скаргу відхиляє, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2016 року залишає без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Добросвіт» - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2016 року у справі за позовом Кредитної спілки «Добросвіт» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :