АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/9760/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/988/К/16 суддя: Шум Л.І.
Категорія - 50 (І) Доповідач - Бондар Я.М.
УХВАЛА

Іменем України

31 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.

за участю: секретаря - Маслової К.В.

представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 31.05.2010 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 03.03.2010 року до досягнення дитиною повноліття. Також рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 09.04.2014 року з позивача ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь відповідачки ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання доньки, до досягнення нею повноліття.

Таким чином з позивача утримувались аліменти у розмірі 50% його заробітної плати, але він не в змозі був платити такі аліменти та звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу з позовом про зменшення розміру аліментів. Рішенням Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 14.04.2015 року аліменти зменшені до 1/6 частини від заробітку ОСОБА_3 на користь кожного відповідачів.

12 травня 2015 року в позивача ОСОБА_3 народилася донька ОСОБА_7, яка перебуває на його утриманні

Враховуючи, що на теперішній час змінився сімейний і матеріальний стан позивача, ОСОБА_3 просив суд зменшити розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/6 частки до 1/8 частки всіх видів його заробітку та на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/6 частки до 1/8 частки всіх видів його заробітку.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03 березня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі. Зокрема, на думку позивача, судом не враховано, що сімейний стан ОСОБА_3 змінився, оскільки на даний час на його утриманні перебуває ще одна малолітня дитина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Також, ОСОБА_3 вважає, що відмова у зменшенні стягуваних аліментів, фактично ставить його дітей у нерівне матеріальне становище. На думку позивача, судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що крім забезпечення дітей за рішенням суду, ОСОБА_3 зобов'язаний матеріально забезпечувати доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Крім того, судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини справи та наявні у справі докази, що призвело до порушень норм процесуального права та неправильного вирішення справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 31.05.2010 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 03.03.2010 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 09.04.2014 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь відповідачки ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання доньки, щомісячно, до досягнення нею повноліття.

Рішенням Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 14.04.2015 року було зменшено розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 1/4 частини до 1/6 частини на користь кожного відповідачів. (а.с.5)

12 травня 2015 року у позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_4 народилась спільна дочка ОСОБА_7, у свідоцтві про народження якої, батьком вказаний позивач, а матір'ю - відповідач. (а.с.6)

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 посилався на те, що у зв'язку з народженням доньки ОСОБА_7, у нього змінився сімейний і матеріальний стан, тому на підставі ст.192 СК України, розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь кожного з відповідачів на утримання його інших доньок, має бути зменшений з 1/6 до 1/8 частини його заробітку.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції, керувався ст.ст.180,183,184,192 Сімейного кодексу України та виходив із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти на користь відповідачів у розмірі по 1/6 частині його заробітку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Так, ст.180 СК України покладає обов'язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положень ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз'яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На спірні правовідносини поширюються положення ч.1 ст. 192 СК України, якими передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п.23 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Як вбачається з матеріалів справи, з часу ухвалення Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу рішення від 14 квітня 2015 року про зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/6 частини його заробітку та зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 до 1/6 частини його заробітку, у позивача ОСОБА_3 змінився сімейний стан, оскільки у нього народилась інша дитина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3

Разом з тим, відповідно до ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції, позивачем ОСОБА_3 та його представником ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тяжкого матеріального позивача, що доводили б неможливість сплачувати аліменти у розмірі по 1/6 частині його заробітку, відповідно до рішення Центрально-Міського районного суду від 14.04.2015 року.

Натомість, з довідки Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції №150 від 12 лютого 2016 року (а.с.31) вбачається, що у 2014 році позивачем ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 сплачувались нерегулярно, а у 2015 та 2016 роках не сплачувались взагалі, та станом на 31 лютого 2016 року заборгованість позивача по аліментам становить 31929,21 грн.

Крім того, відомостей про доходи та витрати позивача ОСОБА_3 до народження у нього 12 травня 2015 року третьої дитини ОСОБА_7 та після її народження, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з правильним висновком суду першої інстанції відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та зменшення розміру аліментів, що стягуються на користь відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що відмова у зменшенні стягуваних аліментів, фактично ставить його дітей у нерівне матеріальне становище, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони є безпідставними, не підтверджені належними та допустимими доказами, у розумінні ст.58,59 ЦПК України, та ґрунтуються на припущеннях.

Посилання ОСОБА_3 на неврахування судом першої інстанції того факту, що крім забезпечення дітей за рішенням суду, ОСОБА_3 зобов'язаний матеріально забезпечувати доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки позивачем не доведена неможливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі і одночасно утримувати третю доньку позивача.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що з моменту ухвалення рішення про зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь відповідачів, сімейний стан позивача змінився та на даний час на його утриманні перебуває ще одна малолітня дитина, відхиляються колегією суддів, оскільки сам по собі факт народження у позивача третьої дитини, за умови недоведеності неможливості сплачувати аліменти визначені у рішенні суду, не може бути підставою для зменшення розміру аліментів у порядку ст.192 СК України. Крім того, колегією суддів враховується, що статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року з відповідними змінами, передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України

Посилання позивача ОСОБА_8 у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини справи та наявні у справі докази, що призвело до порушень норм процесуального права та неправильного вирішення справи, також не заслуговують на увагу, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, є безпідставними та спростовуються вірними висновками суду першої інстанції.

Таким чином, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: