Провадження № 2/638/902/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2016 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

при секретарі судового засідання Котяш Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 міської ради

про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_1 (далі за текстом-позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради, в якому просила визнати за нею право власності на 42/100 частки домоволодіння з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в м.Харкові по вул.Кузнецька, 146 .

В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги спадкування після свої батьків ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 06.07.1994 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 належали по 21/100 частини домоволодіння №146 по вул.Кузнецькій в м.Харкові. 06.11.2001 року батько позивача помер, на момент його смерті мати позивача проживала разом з померлим, а отже відповідно до вимог ст..1270 Цивільного кодексу України ОСОБА_3 - мати позивача вважається такою, що прийняла спадщину після ОСОБА_4

15 грудня 2010 року померла ОСОБА_3 На момент смерті позивач проживала разом з матірю, тому вважає себе такою, що прийняла спадщину. В 2015 році позивач звернулась до Десятої харківської державної нотаріальної контори для оформлення права на спадщину за законом, а саме на 42/100 частки домоволодіння з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в м.Харкові по вул.Кузнецькій, 146. В нотаріальній конторі позивачу відмовили в видачі свідоцтва про право власності на спірну будівлю через відсутність реєстрації у КП «ОСОБА_2 міське бюро технічної інвентаризації», тому вона звернулась до суду.

У судове засідання позивач не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у поданих до позову поясненнях просив суд прийняти законне та обґрунтоване рішення на підставі наявних у справі документів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Свідоцтвом про народження серія ЯХ №997295, виданого ОСОБА_2 міським бюро РАГС 02.02.1950 року (ас.6).

Відповідно до ст.115 ЦК Української РСР кожний з учасників спільної часткової власності має право вимагати виділу своєї частки з спільного майна. Якщо угоди про спосіб виділу не досягнуто, то за позовом будь-кого з учасників майно ділиться в натурі, коли це можливо без нерозмірної шкоди для його господарського призначення.

На підставі рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 06.07.1994 року визнано право загальної дольової власності, в тому числі: ОСОБА_4 - 21/100 частини домоволодіння №146 по вул. Клинська в м.Харкові та ОСОБА_3 - 21/100 частини домоволодіння №146 по вул. Клинська в м.Харкові (а.с.7). Зазначене рішення набрало законної сили.

Враховуючи викладене, суд вважає, що за життя ОСОБА_4 набув право власності на 21/100 частини домоволодіння №146 по вул. Кузнецькій 146 в м.Харкові та ОСОБА_3 набула право власності на 21/100 частини домоволодіння №146 по вул. Кузнецькій 146 в м.Харкові .

05.11.2001 року ОСОБА_4 помер, про що в книзі реєстрації актів про смерть ОСОБА_2 міським відділом державної реєстрації громадянського стану зроблено запис № 1051.

Відповідно до ст.548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст.549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

На момент його смерті ОСОБА_4 мати позивача ОСОБА_3 проживала разом з ним, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 01.10.2015 року № Є-1-1043/0/185-15.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що за життя ОСОБА_3 вступила в управління та володіння спадковим майном, тобто прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 та набула право власності на 21/100 частини домоволодіння №146 в м.Харкові, однак належним чином це право не оформила.

15 грудня 2010 року померла ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації смертей відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову ОСОБА_2 міського управління юстиції зроблено запис № 17332.

На момент смерті позивач проживала разом з ОСОБА_3, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 01.10.2015 року № С-1-1043/0/185-15.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця і той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 2 ст.1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З відповіді Десятої харківської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулась її дочка ОСОБА_1. Позивач є єдиною спадкоємицею ОСОБА_3, що підтверджується копією спадкової справи.

Враховуючи, що ОСОБА_1 прийняла спадщину у встановленому законом порядку, однак в звязку з відсутністю реєстрації правовстановлюючого документа на домоволодіння позбавлена права її оформити, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на 42/100 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що розташована по вул. Кузнецька, 146 у м. Харкові, в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_3 .

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, ст. ст. 384, 1261, 1268 ЦК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 42/100 частки житлового будинку №146 по вул. Кузнецькій у м. Харкові в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, що померла 15 грудня 2010 року .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -