Справа № 190/1169/16-ц
Провадження №2/190/407/16
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 травня 2016 року м. П'ятихатки

Суддя П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області Семенников О.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Пятихатської районної ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на частку будинку в порядку набувальної давності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Пятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Пятихатської районної ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на 71/100 частку будинку розташованого по вул.Олександрійська, 38 в м.Пятихатки Дніпропетровської області в порядку набувальної давності.

Розглянувши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам п.5) ч.2 ст.119 ЦПК України і підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Заявляючи вимоги про визнання права власності на 71/100 частку будинку в порядку набувальної давності, заявник не зазначає правовий статус інших співвласників будинку.

Крім того відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Згідно з інформаційного листа №24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав" в частині 6 зазначено, що позов про право власності за давністю володіння не може пред'явити законний володілець, тобто особа яка володіє майном з волі власника і завжди знає хто є власником. Це призводить до помилки у правовідносинах, і до договірних правовідносин застосовуються правовідносини набувальної давності. Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу ( підстави) для виникнення права власності в момент заволодіння чужою річчю.

Тобто володілець є добросовісним, якщо він не знав і не міг знати про те, що ця річ належить іншій особі, проте як вбачається з позовної заяви позивач із самого початку проживання у спірному будинку знала, що дане житло належить відповідачеві, яким за угодою сторін вирішено передати частку будинку у власність заявника, інших підстав заявник не зазначає, у звязку з чим позивачеві необхідно визначитися з характером виниклих правовідносин та відповідно зазначити правове обґрунтування заявлених вимог.

В даному випадку недотримання позивачем положень ст.119 ЦПК України і на цій підставі залишення позову без руху не може бути розцінено як обмеження в доступі до правосуддя, який регламентовано ст.55 Конституції України. Європейський суд з прав людини в рішеннях Філіс проти Греції, Міцци проти Мальти зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і особа, яка має намір ним скористатися, повинна дотримуватися порядку, передбаченого національним процесуальним законодавством конкретної держави.

Враховуючи зазначені обставини, у звязку з невідповідністю позовної заяви ОСОБА_1 встановленим вимогам, суд вважає за необхідне залишити подану позовну заяву без руху та надати строк для усунення вищевказаних недоліків, але не більше трьох днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Пятихатської районної ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на частку будинку в порядку набувальної давності залишити без руху, зобов'язавши заявника усунути виявлені недоліки.

Встановити строк для виконання вимог ухвали три дні з дня її отримання.

Розяснити заявнику, що у разі не виправлення зазначених недоліків заява буде вважатися не поданою і підлягатиме поверненню.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає

Суддя О.Ю.Семенников