1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/6274/16-ц 2/335/1493/2016
про залишення позовної заяви без руху
2 червня 2016 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Третя Запорізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту не прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом,
1 червня 2016 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Третя Запорізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту не прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/10 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1/5.
Вивчивши подані матеріали приходжу до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху з таких підстав.
Відповідно до пунктів 3, 5, 6 частини другої статті 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.
Всупереч наведеним вимогам ЦПК України, у позовній заяві відсутній чіткий виклад змісту позовних вимог та обставин, якими ці вимоги обґрунтовуються, відповідно до вимог законодавства, а саме:
-У змісті позовних вимог позивач фактично заявляє клопотання про витребування доказів (спадкових справ). Проте, як передбачено ст. 133 ЦПК України, про забезпечення доказів шляхом їх витребування подається окрема заява, вимоги до якої передбачено ч. 1 ст. 134, ч. 2 ст. 137 ЦПК України. Крім того, за вказаною заявою необхідно сплатити судовий збір за ставками, визначеними Законом України «Про судовий збір» у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати.
- У позовній заяві позивач посилається на те, що певні обставини можуть підтвердити свідки у судовому засіданні. Проте, позивач не додає до позовної заяви заяву про виклик свідків відповідно до вимог статті 136 ЦПК України із зазначенням їх прізвищ, імен, по батькові та місця проживання.
-У змісті позовних вимог позивач просить встановити факт не прийняття спадщини, однак, не обґрунтовує цю вимогу посиланнями на норми діючого законодавства, які б передбачали такий спосіб захисту порушеного права як «встановлення факту не прийняття спадщини».
З позовної заяви випливає, що цю вимогу позивач обґрунтовує тривалим не проживанням відповідача за адресою реєстрації, що є підставами для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та подальшого її зняття з реєстраційного обліку відповідно до положень Житлового кодексу України. Проте, в цей же час позивач взагалі не вказує, чи має відповідач право власності на будь-яку частку спірної квартири, або вона лише має право користування квартирою. До позовної заяви додано тільки копію витягу про реєстрацію за позивачем права власності на 1/10 частину квартири на підставі заочного рішення суду.
За змістом позовних вимог, позивач також просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/10 частини квартири, в той час як заочним рішенням суду за нею вже було визнано право власності на 1/10 частину квартири. Також з копії зазначеного рішення вбачається, що у спадок у вигляді 1/5 частин квартири вступили позивач та її сестра, яка зазначена відповідачем, - по 1/10 частині кожен як такі, що були зареєстровані в спірній квартирі на час відкриття спадщини.
В цей же час, відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, на яку посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.
При цьому, як передбачено ст.ст. 553, 554 ЦК УРСР, вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК). В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права на спадкування його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках.
Отже, позивачу слід визначитися зі змістом позовних вимог з урахуванням правових підстав для предявлення позову.
-Крім того, вказуючи про те, що померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належало 1/5 частина квартири, позивач не зазначає (не надає) відповідний правовстановлюючий документ на підтвердження цієї обставини.
У порушення вимог частини третьої статті 119 ЦПК України у позовній заяві не зазначена дата її підписання.
Також, оскільки позовна заява носить майновий (визнання права вланості) та немайновий (встановлення факту) характер, судовий збір має бути сплачений окремо за позовними вимогами майнового та немайнового характеру, з огляду на таке.
Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.
Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.
При цьому, відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
В позовній заяві вимога про визнання права власності на 1/10 частину квартири носить майновий характер, а тому судовий збір за цими вимогами має складати 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. В позовній заяві ціна позову не зазначена, проте, виходячи з доданого до позовної заяви витягу зі звіту про оцінку майна, вартість 1/10 частини квартири складає 8650,20 гривень, а тому судовий збір за даною вимогою становить 865,02 гривні. Позовна вимога про встановлення факту носить немайновий характер, тому судовий збір за цією вимогою становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 551,20 гривень.
До позовної заяви позивачем додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 865,02 гривень. Відтак, позивачеві належить доплатити до бюджету судовий збір у розмірі 551,20 гривень, про що надати суду відповідну квитанцію.
Відповідно до частини першої статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.
За таких обставин, приходжу до висновку про залишення даної позовної заяви без руху із наданням позивачеві строку для усунення недоліків шляхом надання належним чином оформленого клопотання про витребування доказів відповідно до положень ст.ст. 133, 137 ЦПК України та сплатою судового збору, викладення у позовній заяві змісту позовних вимог, обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, зазначення дати підписання позовної заяви, доплати судового збору до бюджету за позовними вимогами немайнового характеру.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119121 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Третя Запорізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту не прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом залишити без руху.
Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання належним чином оформленого клопотання про витребування доказів відповідно до положень ст.ст. 133, 137 ЦПК України та сплатою судового збору, викладення у позовній заяві змісту позовних вимог, обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, зазначення дати підписання позовної заяви, доплати судового збору до бюджету за позовними вимогами немайнового характеру 5 (пять) днів з дня отримання копії ухвали, розяснивши, що у разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Шалагінова