_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 4-с/520/114/16
УХВАЛА

05.12.2016

Київський районний суд м. Одеси

у складі головуючого судді - Калашнікової О.І.

при секретарі Шеховцевій О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Київського відділу Державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області та постанову про відкриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-248/10, виданого 06.10.2010 року Київським райсудом м. Одеси та вимагає скасувати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 14.07.2015 року. В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник вимоги, викладені в скарзі підтримали.

Стягувач представник ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» до суду не зявився про час і місце слухання справи сповіщений, причини неявки суду не повідомив.

Представник Київського ВДВС скаргу вважає безпідставною і просив у її задоволенні відмовити.

Суд вислухав учасників процесу, вивчив надані до скарги матеріали, матеріали виконавчого провадження і встановив наступне.

Рішенням Київського райсуду м.Одеси від 05.07.2010 року задоволені позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_2 банк Аваль» до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором споживчого кредиту. На користь банку суд стягнув з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитом в сумі 323754,28 грн. і судові витрати в сумі 1820 грн. стягнув з ОСОБА_1 На виконання рішення 06.10.2010 року суд видав виконавчі листи. Як вбачається з виконавчих листів (копії додані до скарги ОСОБА_1В.) строк предявлення до виконання три роки. В указаний строк стягував звернувся до державної виконавчої служби з примусового виконання виконавчих листів. На зворотній стороні виконавчих листів містяться відмітки про повернення виконавчих документів 29.12.2012 року і 27.06.2014 року стягувачу з підстав, визначених п.4 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа. Частина 5 статті 47 визначає, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

14.07.2015 року стягувач ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» звернувся до Другого Київського ВДВС м. Одеси з заявою про прийняття виконавчого листа №2-248/10 до виконання. Державний виконавець в цей же день виніс постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів №2-248/10, виданих Київським райсудом м. Одеси 06.10.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь «ОСОБА_2 банк Аваль» грошових коштів в сумі 323754,28 грн. і в сумі 1820 грн.

Скаржник доводить, що державний виконавець прийняв виконавчий документ до примусового виконання з порушенням строку предявлення документа до виконання, тоді як належало винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. До того ж, державний виконавець прийняв до виконання виконавчий документ, що містить виправлення, і ці дії державного виконавця не відповідають положенням ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження».

1.12.2016 року представник ОСОБА_1 надала доповнення до скарги і зазначила, що в порушення вимог ст.25 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець не направив боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження в строки, визначені Законом.

Державний виконавець не визнаючи вимоги, викладені в скарзі і підтримані в судовому засіданні, пояснив, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.06.2014 року на адресу ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» була направлена 10.10.2014 року, що підтверджується витягом з розносної книги для місцевої кореспонденції, тому строк для повторного звернення до виконавчої служби належить рахувати саме з 10.10.2014 року. Державний виконавець стверджує, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження була своєчасно направлена на адресу боржника ОСОБА_1

При вищенаведених обставинах суд вважає скаргу ОСОБА_1 такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Основний перелік прав, гарантованих сторонам виконавчого провадження перелічений у ст. 12 ЗУ «Про виконавчого провадження», у якій встановлено право сторін у будь який момент ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження», подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження».

Якщо державний виконавець прийняв до виконання виконавчий документ і відкрив виконавче провадження, то відповідно до вимог ч.5 ст.25 і ч.1 ст.31 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження підлягають надсиланню стягувачу та боржникові рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше наступного робочого дня. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У даному випадку суд не отримав письмових доказів про своєчасне направлення боржникові копії постанови про відкриття виконавчого провадження. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що боржникові ОСОБА_1 була направлена копія постанови від 14.07.2015 року про відкриття виконавчого провадження у серпні місяці 2016 року.

Таким чином, дії державного виконавця в частині належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження не відповідають вимогам ч.5 ст.25 і ч.1 ст.31 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, дослідивши матеріали даної справи і матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що при відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа за №2-248/10 державний виконавець виконав вимоги щодо процедури відкриття виконавчого провадження. Виконавче провадження відкрито на підставі заяви стягувача і на підставі доданого до неї виконавчого документа; виконавчий документ відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», заява про відкриття виконавчого провадження подана за місцем виконання судового рішення та у межах строків, встановлених для предявлення виконавчого документа до виконання. Постанова про відкриття виконавчого провадження є правомірною і правові підстави для її скасування відсутні.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ні з скарги ОСОБА_1 (доповнень до неї) ні з його пояснень в судовому засіданні не вбачається які права та інтереси скаржника порушені постановю про відкриття виконавчого провадження від 14.07.2015 року.

Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 25 Закону № 606-XIV у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження державний виконавець розпочав примусове виконання 16.05.2016 року шляхом винесення постанови про звернення стягнення на пенсію боржника. Цю постанову боржник не оскаржує.

Відповідно до ч.1 ст.22 закону «Про виконавче провадження» (в редакції закону №2677-VІ) виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути предявлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Згідно з приписами ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» пред'явленням виконавчого документа до виконання переривається процесуальний строк для його пред'явлення до виконання. Час, що минув до переривання строку пред'явленням наказу до виконання, до нового строку не зараховується. Першим пред'явленням виконавчого листа №2-248/10 до виконання у 2012 році процесуальний строк був перерваний, і час, що минув до переривання строку, не зараховується до нового строку, який починається з дня його повернення (в цьому випадку з 29.12.2012 року). Повторне звернення стягувача з заявою про виконання виконавчого листа знову перервало процесуальний строк, і час, який минув до переривання строку не зараховується, до нового строку, який у даному випадку рахується з 10.10.2014 року дати отримання стягувачем постанови про повернення виконавчого листа без виконання з підстав, визначених п.4 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». Третє звернення стягувача до виконавчої служби 14.07. 2015 року мало місце в межах строку, встановленого Законом України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене доводи скаржника щодо порушень державним виконавцем строків при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження є безпідставними.

Не знайшли підтвердження доводи ОСОБА_1 і в частині наявності виправлень в виконавчому листі №2-248/10.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 385 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У даному випадку скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця і постанову про відкриття виконавчого провадження в 10 денний строк з дня отримання копії постанови ( матеріали виконавчого провадження свідчать, що ОСОБА_1 отримав постанову 28.08.2016 року).

Керуючись ст. ст. 72, 73, 384-385 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії і постанову державного виконавця задовольнити частково і визнати незаконними дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо не направлення боржнику ОСОБА_1 копії постанов від 14.07.2015 року про відкриття виконавчого провадження.

Скаргу ОСОБА_1 на постанови державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 14.07.2015 року про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-248/10 (провадження ВП№48185933, ВП№48186012) залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський райсуд м.Одеси в 5-денний строк з дня постановлення ухвали .

Суддя Калашнікова О. І.