АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач-Чобіток А.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на непрацездатну матір, яка потребує матеріальної допомоги ,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року позивач пред»явила вказаний позов до відповідача та зазначала,що останній є її сином,але незважаючи на її похилий вік та незначну пенсію, яка не є достатньою для забезпечення життєвих потреб,здійснення додаткових витрат на лікування та харчування, добровільно матеріальної допомоги їй не надає та ухиляється від її утримання.

Посилаючись на вказані обставини, а також те, що на даний час вона не має житла і проживає у Притулку для тимчасового перебування жінок, які зазнали насильства в сім»ї Київського міського Центру роботи з жінками, після уточнення вимог,позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 6 000 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позову.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28 червня 2016 року позов задоволено. Вирішено стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 6000 грн. щомісячно і довічно,починаючи з 27 березня 2016 року, негайно виконати рішення у межах суми аліментів за один місяць.

В апеляційній скарзі відповідач просить змінити рішення суду першої інстанції, зменшивши розмір аліментів до 700 грн. Зазначає, що суд не врахував тієї обставини, що він не має можливості сплачувати аліменти на користь матері у розмірі 6 000 грн.,маючи на утриманні трьох неповнолітніх дітей. Крім того, 06.10.2014 року була продана квартира АДРЕСА_1 і позивач отримала від продажу цієї квартири 280 000 грн., автокран КТА 025 на базі КАМАЗ-55111 державний номер НОМЕР_1, належний йому на праві власності угнано невідомою особою і по даному факту порушено кримінальну справу, автомобіль ЗІЛ 1980 року випуску , державний номер НОМЕР_2 знаходиться у непридатному для автоперевезення стані.

Вислухавши доповідь судді, пояснення позивача та представників сторін , обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що позивач ОСОБА_3 , 1953 року народження, є матір»ю відповідача ОСОБА_2, 1974 року народження . Інший її син ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 року

Відповідно до довідки Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської області від 16.03.2015 року за № 482 , ОСОБА_3 одержує пенсію за віком з 14.01.2008 року в сумі 1123,90 грн., тобто є непрацездатною особою.

Звернувшись з даним позовом , ОСОБА_3 зазначала, що є непрацездатною особою за віком, не має місця проживання, отримувана нею пенсія не забезпечує її потреб, внаслідок чого вона потребує матеріальної допомоги від сина, який в силу чинного законодавства зобов»язаний надавати їй таку допомогу, проте добровільно не надає .

Заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_3, відповідач зазначав, що до вересня 2014 року позивач повністю знаходилась на його утриманні, але після сварки пішла від нього і стала проживати з молодшим сином, ОСОБА_4, а після його загибелі залишилась проживати з цивільною дружиною останнього та допомагає доглядати його дворічну дитину.

Просив суд врахувати, що він має на триманні трьох неповнолітніх дітей синів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 народженні і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвами про їх народження ( а.с. 83-85) , а його заробітна плата в середньому складає 1 400 грн. 00 коп., в зв»язку з чим він не може надавати матері матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановивши, що за відповідачем зареєстровано на праві власності автомобілі: DAEWOO, модель МАТІZ, ЗіЛ 131 6000 (1980), КАМАЗ 55111 (2007), квартира АДРЕСА_4; квартираАДРЕСА_5, та те, що ОСОБА_2 є керівником ТОВ «Хуторок 2007» з розміром заробітної плати 1 800 грн. 00 коп. та ВГО УСІ «Інвасервіс» з розміром заробітної плати 1 500 грн. 00 коп. , суд прийшов до висновку, що наявність вказаного майна може приносити достатній рівень доходу відповідачу щодо забезпечення трьох малолітніх дітей та матері , стягнувши при цьому аліменти на утримання позивача у розмірі 6 000 грн. 00 коп..

Погоджуючись з висновком суду щодо правомірності вимог позивача ОСОБА_3 про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання матері , з визначенням розміру аліментів , колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 205 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і ( або) у частці від заробітку ( доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Визначаючи розмір аліментів на утримання позивача , встановивши, що загальний розмір заробітної плати відповідача складає 3 300 грн. 00 коп., суд першої інстанції не звернув належної уваги на матеріальну можливість ОСОБА_2, який має обов»язок щодо утримання трьох неповнолітніх дітей, сплачувати позивачу аліменти у розмірі 6 000 грн. 00 коп., обмежившись при цьому лише переліком наявного на праві власності у останнього майна, утримання якого також потребує матеріальних витрат та не пересвідчившись чи не порушуватиме вказаний розмір аліментів права неповнолітніх дітей на їх належне матеріальне утримання.

При цьому квартира квартира№ АДРЕСА_5 є місцем проживання відповідача, а АДРЕСА_4, продана ще 06.10.2014 року.

Таким чином, зважаючи на засади виваженості, розумності та справедливості, принцип рівності прав, наданих громадянам Конституцією України, враховуючи те, що відповідач є працездатною особою за віком, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей , вік дітей та їх потреби в існуванні (їжа ,одяг, комфорт, користування житлово-комунальними та медичними послугами ) та потреби в реалізації соціального та духовного розвитку, що потребує значних матеріальних витрат, колегія суддів вважає , що 1 200 грн. 00 коп. буде достатнім розміром матеріальної допомоги на утримання позивача у справі.

Крім того, при визначенні даного розміру аліментів, колегія суддів враховує згоду відповідача про сплату позивачу аліментів у розмірі 700 грн. 00 коп., висловлену ним в апеляційній скарзі , те , що позивач отримує від держави соціальне забезпечення у вигляді пенсії, яке відповідає прожитковому мінімуму, встановленому державою на відповідний період для осіб, які втратили працездатність, а також ту обставину, що ОСОБА_3 успадкувала нерухоме майно (частину квартири АДРЕСА_2, частину квартири АДРЕСА_3 , будинок № АДРЕСА_6) після смерті своєї рідної сестри, про що зазначено ОСОБА_3 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції 24.11.2016 року при розгляді даної справи.

На підставі викладеного рішення суду підлягає зміні шляхом зменшення розміру аліментів , стягнутих з відповідача на користь позивача з 6 000 грн. 00 коп. до 1 200 грн. 00 коп..

Керуючись ст.ст. 88,304,307,309,313,314,316,319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року змінити, визначивши розмір аліментів - 1 200 грн. 00 коп..

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -