Справа № 639/3683/15-ц
№ 2/639/91/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді - Срокіної І.І.,

за участю секретаря - Макушенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

До суду надійшло клопотання позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти належні відповідачам і заява про розгляд справи за його відсутністю та відсутністю його представника.

Відповідачі та представники відповідача ОСОБА_3 у судове засідання не з,явилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв,язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч.2 ст.151 ЦПК України).

У поданій до суду заяві, позивач просить накласти арешт на майно, що належить відповідачам, а також на належні їм грошові кошти.

Суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає поверненню заявникові , оскільки в ній не зазначено на яких саме розрахункових рахунках знаходяться грошові кошти відповідачів, у яких фінансових установах.

У заяві також не зазначено на яке саме майно відповідача необхідно накласти арешт, що згідно наказу Міністерства Юстиції України № 1844/5 від 14.12.2012 року «Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна» , затвердженого Міністерством юстиції України 18.12.2012 року, робить неможливим виконання забезпечення позову.

Відсутність зазначених відомостей у заяві позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

До того ж як вбачається із наданої позивачем ОСОБА_4 довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна» нерухомого майна у власності відповідачів немає , інших відомостей про наявність у відповідачів будь-якого майна суду не надано і не зазначено у клопотанні.

У відповідності до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог викладених у статті 151 ЦПК України, повертає її заявникові. Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутись до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про забезпечення позову - повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги у 5-денний строк з дня отримання ухвали.

Суддя І.І.Срокіна