АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3306/16 Справа № 202/5244/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Мороз В. П. Доповідач - Міхеєва В.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Міхеєвої В.Ю.

суддів Свистунової О.В., Ремеза В.А.

за участю секретаря Синенка Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО»

на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2015 року

та додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2015 року по справі

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Публічне акціонерне товариство «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Верба Віталій Миколайович, Державна реєстраційна служба України в особі Дніпропетровського міського управління юстиції про розірвання договору купівлі-продажу, визнання договору іпотеки недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року до суду звернулась ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Верба В.М., Державна реєстраційна служба України в особі Дніпропетровського міського управління юстиції про розірвання договору купівлі-продажу, визнання договору іпотеки недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 06 жовтня 2006 року між нею ОСОБА_3 (зміна прізвища після укладання шлюбу на ОСОБА_3) та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. за реєстровим № 3232. Предметом даного договору була передача у власність ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1, загальна площа 158,8 кв.м, житлова площа 118,1 кв.м. Згідно п. 5 договору купівлі-продажу, вартість квартири складала 186590,79 гривень відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Дніпропетровським МБТІ 13 липня 2006 року, № 11213203.

Підставою для розірвання договору купівлі-продажу позивач зазначила істотне порушення ОСОБА_4 договору купівлі-продажу, шляхом створення умов, при яких значно погіршилося фінансове становище позивача та порушені її майнові права, зокрема, ст.ст. 638, 651, 691, 694 ЦК України.

Підставою для визнання недійсним договору іпотеки позивач зазначила відсутність необхідного обсягу у ОСОБА_4 цивільної правоздатності при укладанні договору іпотеки, що є порушенням Закону України «Про іпотеку» та норм ЦК України.

Позивач зазначила про необхідність поновлення за нею права власності та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння як наслідок визнання недійсним договору іпотеки та розірвання договору купівлі-продажу.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені в повному обсязі.

Розірвано договір купівлі-продажу квартири, посвідчений 06 жовтня 2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М., за номером в реєстрі 3232.

Визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1, за ОСОБА_3.

Визнано недійсним договір іпотеки, посвідчений 06 жовтня 2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. та зареєстрований у реєстрі за номером 3236.

Скасовано та вилучено з Державного реєстру речових прав обтяження у вигляді арешту нерухомого майна за № 6409975 в Державному реєстрі речових прав на квартиру АДРЕСА_1, накладеного Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 200/11081/14-ц від 04 липня 2014 року.

Скасовано та вилучено з Державного реєстру речових прав обтяження у вигляді арешту нерухомого майна за № 6291526 в Державному реєстрі речових прав на квартиру АДРЕСА_1.

Скасовано та вилучено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обтяження у вигляді арешту нерухомого майна за № 11122856 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на квартиру АДРЕСА_1.

Скасовано та вилучено з Державного реєстру речових прав обтяження у вигляді арешту нерухомого майна за № 640997 в Державному реєстрі речових прав на квартиру АДРЕСА_1, накладеного 22 липня 2014 року Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ.

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2015 року знято з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 всіх зареєстрованих осіб.

В апеляційній скарзі ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2015 року та додаткове рішення того ж суду від 12 серпня 2015 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на ті обставини, що ОСОБА_4, маючи боргові зобов'язання перед позивачем, уклала договір іпотеки з ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», фактично не маючи для цього необхідного обсягу прав, чим порушила майнові права та інтереси ОСОБА_3

Колегія суддів з такими висновками суду погодитися не може, оскільки вони не відповідають обставинам справи та суд їх дійшов з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, судом встановлено, що 06 жовтня 2006 року між ОСОБА_3 (зміна прізвища після укладання шлюбу на ОСОБА_3) та ОСОБА_4, був укладений договір купівлі-продажу квартири, посвідчений 06 жовтня 2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. за реєстровим № 3232.

Предметом даного договору була передача у власність ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1, в житловому будинку літ. А-8 квартира № 21, яка складається з: 1,3,5,6 - житлові кімнати, 2,4 - коридори, 7-комора, 8-санвузол, 9-туалет, І- балкон, ІІ - тераса, загальна площа 158,8 кв.м., житлова площа 118,1 кв.м. Продаж було вчинено за 559776 грн., які згідно п.3 договору були отримані продавцем від покупця під час оформлення цього договору (а.с.12,13).

У той же день, 06 жовтня 2006 року, між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Кредит-Дніпро», правонаступником якого є ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ОСОБА_4 було укладено та нотаріально посвідчено Договір іпотеки № 061006 - USD-ІП, за умовами якого ОСОБА_4 з метою забезпечення повного і своєчасного виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором, надала в іпотеку Банку спірну квартиру (а.с.14-18).

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не впливає із звичаєв ділового обороту (ст.654 ЦК України).

Частиною другою статті 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як убачається з матеріалів справи, договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 06 жовтня 2006 року був укладений у письмовій формі та нотаріально посвідчений. В п.4 договору купівлі-продажу вказано, що Сторони підтверджують факт повного розрахунку за продану квартиру.

Будь-яких умов щодо продажу квартири в кредит з відстроченням або розстроченням платежу, договір купівлі-продажу не містить.

Не містить цей договір також і умов щодо його зміни або розірвання.

Висновки суду першої інстанції, що підставами для розірвання договору купівлі-продажу квартири від 06 жовтня 2006 року є невиконання відповідачем ОСОБА_4 його істотних умов та несплати решти грошових коштів згідно її розписки від 06 жовтня 2006 року не ґрунтуються на законі та не відповідають обставинам справи.

Як убачається з копії розписки, ОСОБА_4 зазначала, що сплатила продавцю ОСОБА_3 в момент укладання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 суму у розмірі 559776 грн. Також відповідач підтверджувала, що узгоджена нею і позивачем сума договору складає 1262500,00 грн., що еквівалентно 250000 доларів США та що суму у розмірі 702724 грн. за придбання зазначеної квартири зобов'язується сплатити ОСОБА_3 у строк до 06 жовтня 2013 року включно в національній валюті України без процентів. А у випадку неповернення остаточної суми боргу в строк до 06 жовтня 2013 року зобов'язується сплатити ОСОБА_3 суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 20 % річних від простроченої суми (а.с.10).

Розписка ОСОБА_4 від 06 жовтня 2006 року укладена у простій письмовій формі, а тому не може свідчити про зміну умов договору купівлі-продажу від 06 жовтня 2006 року в частині ціни у розумінні вимог ст.654 ЦК України, та відповідно підставою для розірвання договору купівлі-продажу через неналежне його виконання відповідачем.

Не може бути підставою для розірвання договору купівлі-продажу від 06 жовтня 2006 року допущена нотаріусом неточність у п.3 договору, оскільки з його змісту зрозуміло, що предметом договору є саме спірна квартира, а не адміністративна будівля.

Відповідно, не ґрунтуються на законі і висновки суду щодо визнання недійсним договору іпотеки № 061006-USD-ІП від 06 жовтня 2006 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Кредит-Дніпро», правонаступником якого є ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ОСОБА_4 з підстав відсутності у останньої повного обсягу прав.

Як убачається із змісту договору іпотеки, він був укладений з метою забезпечення повного і своєчасного виконання ОСОБА_4 зобов'язань за договором про надання кредитної лінії № 061006-USD від 06 жовтня 2006 року та згідно якого ОСОБА_4 було передано у заставу банку квартиру АДРЕСА_1.

Згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 2881360 від 24 квітня 2013 року право власності на спірну квартиру належить ПАТ «Банк Кредит Дніпро», на підставі Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), якщо прилюдні торги (аукціон) не відбулися, виданого 28 квітня 2012 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хоміч О.М. (а.с.60,61).

У зв'язку з цим, визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 здійснено судом першої інстанції з порушенням ст.ст. 316, 321, 386 ЦК України.

Оскільки відсутні правові підстави для задоволення позову, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

З матеріалів справи убачається, що судом першої інстанції 12 серпня 2015 року було ухвалене додаткове рішення, яким встановлено, що при ухваленні зазначеного заочного рішення не розглянуто позовну вимогу до Бабушкінського районного відділу державної міграційної служби в м. Дніпропетровську щодо зняття з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_1, всіх зареєстрованих осіб.

У позовній заяві ОСОБА_3 Бабушкінський районний відділ державної міграційної служби в м. Дніпропетровську не зазначений як Відповідач, позовні вимоги щодо зняття з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_1, всіх зареєстрованих осіб відсутні. Також позивачем не було подано заяву про збільшення або уточнення позовних вимог із такою позовною вимогою як зняття з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих осіб.

Судом першої інстанції було грубо порушено вимоги ст. 220 ЦПК України, неправомірно прийняте додаткове рішення з питання, яке не було предметом позовних вимог. Тому додаткове рішення від 12 серпня 2015 року також підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ч.5 ст. 88 ЦПК України, ухвалюючи нове рішення, колегія суддів вирішує питання про розподіл судових витрат.

Оскільки матеріали справи не містять доказів сплати позивачкою судового збору при зверненні до суду з позовом, виходячи із ставок судового збору відповідно до пп.1.п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції на час звернення до суду та суми продажу спірної квартири згідно договору купівлі-продажу від 06 жовтня 2006 року 559776 грн., стягненню з позивачки на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 3654 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» задовольнити.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2015 року та додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2015 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Публічне акціонерне товариство «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Верба Віталій Миколайович, Державна реєстраційна служба України в особі Дніпропетровського міського управління юстиції про розірвання договору купівлі-продажу, визнання договору іпотеки недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у сумі 3654 грн.(три тисячі шістсот п'ятдесят чотири грн.).

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді