БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/4248/16-ц
провадження № 2/361/2507/16
РІШЕННЯ

Іменем України

«22» листопада 2016 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Петришин Н.М.

за участю секретаря: Масловської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 22 лютого 2014 року перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них 23 червня 2014 року народився син ОСОБА_3. Однак, спільне життя із відповідачем не склалося, тому із травня 2016 року подружжя припинило проживати разом, вести спільне господарство та підтримувати подружні відносини. Спільна від шлюбу дитина проживає разом із позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач вважає, що примирення між нею та відповідачем не можливе. Її рішення щодо розірвання шлюбу цілком обдумане. Спільна від подружжя дитина проживає із позивачем, а відповідач, як батько дитини, зобовязаний також надавати матеріальну допомогу на їх утримання.

З огляду на викладені обставини, позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, а також стягнути із відповідача на свою користь аліменти на утримання спільної від шлюбу дитини у розмірі 2500 (дві тисячі пятсот) грн. щомісячно, з моменту предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не зявилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. У позовних вимогах представник ОСОБА_4 просив здійснювати розгляд справи без його участі та без участі позивача.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання його представник ОСОБА_5 подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає частково, а саме, не заперечує проти розірвання шлюбу. Крім того, не заперечував проти стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх спільної дитини у розмірі 500 (пятсот) грн., посилаючись у своїх запереченнях на те, що відповідач постійної роботи не має та отримує дохід лише завдяки випадковим, нерегулярним та сезонним заробіткам. Також, ОСОБА_5 у своїй заяві просила здійснювати розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Із копії свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 156599 вбачається, що 22 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, після одруження прізвище дружини ОСОБА_2 (а. с. 6).

Від спільного подружнього життя у сторін 23 червня 2014 року народився син ОСОБА_3, про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії І-ОК № 272186, виданого 16 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Батьком у свідоцтві про народження ОСОБА_3 записаний ОСОБА_2 (а.с. 7).

З огляду на викладене, та врахувавши те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував, суд приходить до висновку, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача.

Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. ч. 1,2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року).

За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі а при визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дітей; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

На обґрунтування позовної вимоги щодо стягнення аліментів, позивачем не надано належних доказів того, чому саме аліменти у розмірі 2500 грн. потрібно стягнути із відповідача.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, не має на утриманні інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, шляхом стягнення із відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 88, 104, 105, 112, 113, 180, 182, 184 СК України, ст. ст. 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 22 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 92.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 900 (девятсот) грн. щомісячно, починаючи з 26 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Петришин