Справа № 369/8990/15-ц Головуючий у І інстанції Волчко А. Я.
Провадження № 22-ц/780/808/122-ц/780/808/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 03.03.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

03 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Лащенка В.Д.,

суддів: Кулішенка Ю. М., Сушко Л. П.,

при секретарі: Волинець Я. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕсБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

У серпні 2015 року ПАТ «ВіЕсБанк» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених вимог ПАТ «ВіЕсБанк» посилались на те, що 11 лютого 2008 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є позивач та відповідачем ОСОБА_2, було укладено кредитний договір № КF47011 зі змінами та доповненнями, відповідно до умов якого, позивач надав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 200000 доларів США з кінцевим строком погашення не пізніше 10 лютого 2023 року.

В якості забезпечення виконання зобовязань за кредит ним договором між банком та відповідачами були укладені договори поруки, відповідно до яких відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є поручителями за зобовязаннями ОСОБА_2 за кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконав своїх зобовязань за кредитним договором, внаслідок чого станом на 13 серпня 2015 року утворилася заборгованість на загальну суму 147431.63 доларів США, що за курсом НБУ становить 3152883,20 грн., з яких: 138449.38 доларів США, що за курсом НБУ складає 2960794.26 грн. заборгованість по кредиту; 7823.35 доларів США, що за курсом НБУ складає 167305.41 грн. заборгованість по відсоткам; пеня у розмірі 1158.90 доларів США, що за курсом НБУ становить 24783.53 грн.

Посилаючись на викладені обставини та положення закону позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на користь ПАТ «ВіЕсБанк» заборгованість за кредитним договором від 11 лютого 2008 року в сумі 147431.63 долари США, що за курсом НБУ становить 3152883.20 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, та ОСОБА_4, на користь ПАТ «ВіЕсБанк» заборгованість за кредитним договором від 11 лютого 2008 року в сумі 147431.63 долари США, що за курсом НБУ становить- 3152883.20 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «ВіЕсБанк заборгованість за кредитним договором від 11 лютого 2008 року в сумі 147431.63 долари США, що за курсом НБУ становить 3152883.20 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 грудня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором від 11 лютого 2008 року у розмірі 146272.73 долари США, що за курсом НБУ становить 3128099.67 грн., та пеню в гривневому еквіваленті в розмірі 24783.53 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕсБанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 913.50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕсБанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 913.50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «ВіЕсБанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 913.50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВіЕсБанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 913.50

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, посилаючись на неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду з ухваленням нового рішення є, зокрема, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, а також неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих відносин.

Судом установлено, що 11 лютого 2008 року між ВАТ «Електрон Банк» правонаступником якого є позивач та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № КF47011 зі змінами та доповненнями, відповідно до умов якого, позивач надав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 200000 доларів США з кінцевим строком погашення не пізніше 10 лютого 2023 року.

В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачами були укладені договори поруки, відповідно до яких відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є поручителями за зобовязаннями ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконував своїх зобовязань за кредитним договором, внаслідок чого станом на 13 серпня 2015 року утворилася заборгованість на загальну суму 146272.73 долари США, що за курсом НБУ становить -3128099.67 грн., з яких: 138449.38 доларів США, що за курсом НБУ складає 2960794.26 грн. заборгованість по кредиту; 7823.35 долари США, що за курсом НБУ складає 167305.41 грн. заборгованість по відсоткам; пеня - 24783.53 грн. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості, який надано банком (а.с.7).

Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

З огляду на ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо наявності підстав для стягнення боргу.

З огляду на те, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 виступили поручителями за зобов'язаннями ОСОБА_2, суд правомірно задовольнив вимогу про стягнення заборгованості з усіх відповідачів.

Проте, стягуючи заборгованість з боржника та трьох поручителів в солідарному порядку суд першої інстанції не врахував, що в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за зазначеним договором кредиту були укладені договори поруки з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з кожним окремо.

Відповідно до п. 1.3 договорів поруки, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Частиною 1 статті 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-якого з них окремо.

Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що зміст вказаної норми передбачає можливість встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Однак така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладання одного договору декількома поручителями відповідно до вимог ч. 3 ст. 554 ЦК України та лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою.

Законом не заборонено укладання декількох договорів поруки на виконання одного і того самого зобов'язання, проте, в цьому випадку положення ч. 3 ст. 554 ЦК України не застосовуються, оскільки поручителі не несуть солідарної відповідальності між собою, а тому не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю.

У зв'язку з наведеним, кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі окремого договору, але поручитель, що виконав зобов'язання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором.

За таких обставин, суд першої інстанції не врахував, що відносно поручителів солідарна відповідальність має місце за кожним договором окремо, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими, проте не є підставою для звільнення апелянта від боргового зобов'язання.

У зв'язку з вищенаведеним, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідачів солідарно на користь банку кредитної заборгованості підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення, про стягнення заборгованості з відповідачів з врахуванням ст.554 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що банком надано суду неправильний розрахунок заборгованості за кредитним договором, не можуть бути враховані, оскільки відповідачем його не спростовано та не надано суду іншого розрахунку, на підставі якого можна зробити інший висновок про заборгованість.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст. 307, 308, 309 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 грудня 2015 року про стягнення в солідарному порядку із ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором від 11 лютого 2008 року у розмірі 146272.73 долари США, що за курсом НБУ становить 3128099.67 грн., та пеню в гривневому еквіваленті в розмірі 24783.53 грн. скасувати і ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ПАТ «ВіЕсБанк» заборгованість за кредитним договором від 11 лютого 2008 року у розмірі 146272.73 долари США, що за курсом НБУ становить 3128099.67 грн., та пеню в розмірі 24783.53 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ПАТ «ВіЕсБанк» заборгованість за кредитним договором від 11 лютого 2008 року у розмірі 146272.73 долари США, що за курсом НБУ становить 3128099.67 грн., та пеню в розмірі 24783.53 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ПАТ «ВіЕсБанк» заборгованість за кредитним договором від 11 лютого 2008 року у розмірі 146272.73 долари США, що за курсом НБУ становить 3128099.67 грн., та пеню в розмірі 24783.53 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді