Справа № 462/2707/15 Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 22-ц/783/327/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шумська Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючий суддя: Шумська Н.Л.

судді: Кабаль І.І., Шандра М.М.

секретар: Бадівська О.О.

присутні особи, які беруть участь у справі: представник ЛКП «Сяйво» Фартух Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 серпня 2015 року у справі за позовом ЛКП «Сяйво» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за надані житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 26 серпня 2015 року позов ЛКП «Сяйво» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за надані житлово-комунальні послуги задоволено частково; стягнуто солідарно із ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ЛКП «Сяйво» 7760 грн. 22 коп.; в решті позову відмовлено; вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. В апеляційній скарзі покликається на невідповідність висновків суду матеріалам справи, на порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначають, що жодного зобов»язання перед ЛКП «Сяйво» з 01 липня 2010 року по січень 2012 року не мали, оскільки через ненадання позивачем розрахункових документів щомісячно не породжувалися права та обов»язки виробника послуг з позивачем. Також вказує, що справляли плату виключно з 75% знижкою, проте суд першої інстанції не взяв до уваги даний факт. Просить рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечень, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги та скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачі проживаються у квартирі АДРЕСА_1, загальною площею 37,5 кв.м., балансоутримувачем зазначеного будинку є ЛКП «Сяйво».

Згідно зі ст.cт.67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно з ст. 13 ЗУ «Про житло-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг відносяться централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житло-комунальні послуги» споживач зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором.

Згідно із даними нарахувань та оплату послуг за утримання будинку та прибудинкової території, за центральне опалення, за гарячу воду, за холодну воду у період з 01 березня 2007 року по 01 березня 2015 року виникла заборгованість у сумі 15 583, 20 грн. (а.с. 7-16).

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач звернувся з позовом у квітні 2015 року, а відповідачі взагалі не здійснювали оплату за центральне опалення, гарячу та холодну воду в період з 01.03.2007 року по 01.07.2010 року, суд обґрунтовано відмовив в цій частині стягнення заборгованості у зв»язку із пропуском строку позовної давності.

Згідно із ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові - ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Згідно з ч.1,3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі частково оплачували нараховані суми за центральне опалення, гарячу та холодну воду з 01 липня 2010 року по 01 березня 2015 року та за утримання будинку та прибудинкової території протягом 2007 - 2015 років, що свідчить про переривання перебігу позовної давності, а тому нараховані суми заборгованості за вказані періоди підлягають солідарному стягненню з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в розмірі 7 760, 22 грн.

Крім того, відповідач ОСОБА_3 має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни та учасників бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням (а.с.23).

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про статут ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачена 75 % знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю)та за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами). Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю.

Як вбачається з відомостей про нарахування та оплату послуг (а.с.7-16) та копії квитанції (36), передбачена законом знижка була врахована при здійсненні розрахунків, однак з жовтня 2008 року на дві особи, оскільки відповідно до ст. 51 Бюджетного Кодексу України, при наданні пільг та здійсненні видатків з бюджету щодо їх виплати до членів сім'ї пільговика належать: дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років).

Таким чином, відповідач ОСОБА_5 перестав належати до сім»ї пільговика ОСОБА_3 з часу його повноліття (13.10.2008 року).

Розрахунки надані ЛКП «Сяйво» правильні, оскільки розбіжність між розрахунками позивача та відповідача полягає у тому, що ОСОБА_3 безпідставно поширив пільги 75 % на осіб, які за законом до членів сім»ї пільговика не належать, а тому колегія суддів відкидає доводи апелянта як необґрунтовані.

До членів сім»ї можуть належати також інші особи, які поєднані спільним проживанням, побутом, веденням спільного господарства та розприділенням обов»язків в сім»ї. Однак проживання таких осіб однією сім»єю, які не є подружжям чи неповнолітніми дітьми, повинно бути встановлено у судовому порядку шляхом заявлення позову на загальних підставах.

Зустрічного позову про визнання осіб такими, проживають однією сім»єю не заявлялось, ці обставини судом встановлені не були, тому апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення обставин справи та застосування норм матеріального права.

Даючи оцінку рішенню суду першої інстанції в порядку апеляційного провадження, в межах доводів скарги, колегія суддів дійшла висновку про законність та обгрунтованість рішення. Рішення суду ухвалене в межах заявлених вимог, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляції не ставлять під сумнів його законність.

На підставі ст.308 ЦПК апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст.303, п.1ч.1ст.307, 308, п.1ч.1ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й може бути оскаржена протягом 20-ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Н.Л. Шумська

Судді: І.І. Кабаль

М.М. Шандра