Справа № 2/593/162/2016
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" березня 2016 р. м.Бережани

Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Данилів О.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

2 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулася в Бережанський районний суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Суд, ознайомившись із даним позовом, прийшов до висновку, що він не відповідає вимогам ст.ст.119ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім»я сторін та їх місце проживання, їх поштовий індекс, номер засобів зв»язку, адресу електронної пошти. В заяві повинно бути викладено зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, вказано докази, що підтверджують кожну обставину, чи ж наявність підстав для звільнення від доказування.

У відповідності до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Всупереч зазначеним вище вимогам у поданому позивачкою позові не вказано номери засобів звязку сторін та адресу їх електронної пошти. До позовної заяви не додано оригінал свідоцтва про укладення шлюбу та не представлено квитанцію про сплату судового збору.

І хоч у прохальній частині поданої позивачкою позовної заяви міститься клопотання про відстрочення сплати судового збору, однак подане клопотання не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до статті 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

В даному випадку позивачкою не надано доказів відсутності коштів у неї для оплати судових витрат, а її посилання на тяжке матеріальне становище без посилання на належні докази є голослівним.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах №10 від 17 жовтня 2014 року особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 0.4 розміру мінімальної заробітної плати.

Враховуючи, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" встановлено з 1 січня 2016 рік мінімальну заробітну плату в розмірі 1378 гривень, тобто за подання до суду позову немайнового характеру розмір судового збору становить 551,20грн.. Отже, позивачка при зверненні до суду із вищевказаним позовом мала сплатити судовий збір у розмірі 551грн.20коп..

А так як позивачкою судовий збір не сплачено та не наведено поважності доказів його несплати, а тому суд вважає, що позов ОСОБА_1 поданий з порушенням вимог ст.119 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 119 - 120 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивачку і надає їй строк для усунення недоліків.

За вищевказаних обставин суд вважає за необхідне залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 та надати їй строк для усунення виявлених недоліків.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 119 та ч.1 ст. 121 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху про що повідомити позивачку і надати їй строк для усунення недоліків, який не повинен перевищувати пяти днів з дня отримання нею копії ухвали.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області ОСОБА_3