Справа № 443/237/16-ц Провадження № 2/443/166/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Сидорака Б.Г.

при секретарі Шальвірі І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жидачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гніздичівської територіальної громади Жидачівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом,-

встановив :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року та матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що її батькам на підставі даних технічного архіву Стрийського МБТІ належав житловий будинок, господарські будівлі і споруди на АДРЕСА_1 що мали статус "колгоспного двору", а також матері належав грошовий вклад у ТВБВ №10013/01 в м.Жидачів ПАТ "Державнй Ощадний банк України". На випадок своєї смерті батько та мати залишили заповіти на її користь. Після смерті батька, проживаючи разом із ним, вона вступила в управління спадковим майном, тобто прийняла належну йому частку у спадковому майні, однак своїх спадкових прав не оформила у встановленому порядку. Після смерті матері, проживаючи разом із нею, вона вважається такою, що прийняла спадщину після її смерті, однак при зверненні до нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадкове майно їй відмовлено в зв"язку з тим, що на спадкове майно(житловий будинок, господарські будівлі і споруди) відсутні правовстановлюючі документи. За вказаних обставин, вона змушена за визнанням свого права на спадкове майно після смерті батьків звернутись до суду.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Гніздичівської територіальної громади Водка С.В. у судовому засіданні вважав, що заявлені вимоги є підставними.

Суд, заслухавши позивачку та представника відповідача, дослідивши документи, наявні у справі, встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно довідки, яка видана КП ЛОР "Стрийське МБТІ" від 17.11.2015 року №2615, житловий будинок та господарські будівлі і споруди у АДРЕСА_1 побудовані у 1925 році та належали колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, яке видано 25.09.1989 року виконкомом Жидачівської районної ради на підставі рішення №292 від 21.09.1989 р.(а.с.26).

Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 11.09.2003 року, яке видано Лівчицькою сільською радою Жидачівського району Львівської області, стверджено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року у с.Лівчиці Жидачівського району Львівської області(а.с.7).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК України (1963р.), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що до вказаних правовідносин слід застосувати відповідні правові приписи ЦК України(в ред.1963р.) .

Відповідно до ст.524 ЦК України (в ред.1963р.) спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3, як спадкодавець, 27.10.2000 року залишив заповіт, посвідчений секретарем виконкому Лівчицької сільської ради Жидачівськогго району Львівської області Лівою Г.М.(а.с.11) відповідно до якого все належне йому майно і все те на що він буде мати право заповів позивачці у справі дочці ОСОБА_1.

Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку, господарські будівлі та споруди, оскільки майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності і розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом (ст.534 ЦК України( в ред.1963р.), вступила в управління спадковим майном відповідно до вимог ст.549 ЦК України (в ред.1963р.), що стверджується також довідкою Лівчицької сільської ради (а.с.14), тобто вважається такою, що прийняла спадщину, однак спадкових прав у встановленому законом порядку не оформила та не отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом, хоч стала фактичним власником 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Також у судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року у с.Лівчиці померла ОСОБА_4, що стверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с.6).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що до вказаних правовідносин слід застосувати відповідні правові приписи ЦК України(в ред.2003р.).

Відповідно до положень ст.1217,1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За вимогами ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а відповідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи.

Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.(ч.2 ст.1228 ЦК України).

Відповідно до ст.ст.1268,1269 ЦК України для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини або не проживав постійно із спадкодавцем, але подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

На випадок своєї смерті спадкодавець ОСОБА_4 залишила заповіт (а.с.10) відповідно до якого, все належне їй майно і все те на що вона буде мати право заповіла позивачці у справі - дочці ОСОБА_1.

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять 1/2 частина спірного житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, які належали ОСОБА_4, як члену колгоспного двору та грошовий вклад на рахунку НОМЕР_2 у ТВБВ №10013/01 в м.Жидачів ПАТ "Державний Ощадний банк України", відкритий на її ім"я.

Позивачка ОСОБА_1, як спадкоємець заповітом (ст.ст.1222,1223 ЦК України), постійно проживаючи із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що стверджується довідкою Лівчицької сільської ради Жидачівського району Львівської області №241 від 10.08.2015 року(а.с.15), відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину, однак при її зверненні до нотаріуса 29.01.2016 року, отримала відмову у зв"язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно(житловий будинок, господарські будівлі та споруди).

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позивачка вчинила дії, які свідчать про прийняття спадщини, як після смерті батька так і після смерті матері, проте не могла оформити своє право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно(житловий будинок із господарськими спорудами і прибудовами та земельні ділянки), а також на грошовий вклад, а отже за таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15,57-60,208-209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст.123,524,534,549 ЦК України(в ред.1963р.) ст.ст.328-330,1216-1218,1220,1222,1223,1228,1268 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, право власності на:

- цілий житловий будинок загальною площею 59,7 кв.м, житловою площею 38,4 кв.м, господарські будівлі та споруди на АДРЕСА_1

- грошовий вклад на рахунку НОМЕР_2, який відкритий у ТВБВ №10013/01 в м.Жидачів ПАТ "Державний Ощадний банк України" на ім"я ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів з дня його проголошення, якщо не буде подана апеляційна скарга. У випадку подачі апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя ___________________________

23.02.2016