АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №654/2772/15-ц
Провадження №22-ц/791/987/2016 Головуючий в І інстанції Францішко Ю.В.
Доповідач Стародубець М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Стародубця М.П.,

суддів: Воронцової Л.П., Ігнатенко П.Я.,

секретар Пісоцька Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення частки в спадковому майні,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним вище позовом, зазначаючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати, ОСОБА_3, та ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько, ОСОБА_4.

25 вересня 2014 року ОСОБА_4 склав заповіт, відповідно якого заповідав все належне йому майно їй та її брату, відповідачу у справі.

За життя батьки придбали майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1. Правовстановлюючі документи на який оформлені на ім'я її батька.

Після смерті матері позивач мала намір прийняти спадщину, але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування після ОСОБА_3 у зв'язку з не наданням письмової згоди ОСОБА_4 на виділ на ім'я померлої її частки в спільному майні подружжя.

Позивач зазначила також, що у неї з батьком була домовленість, відповідно якої вона вільно користувалась ? частиною спадкового майна матері. Але після смерті батька її брат ОСОБА_1 не визнає її прав на спадкове майно після батьків, у зв'язку з чим вона просила суд визнати, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, належала ? частка житлового будинку АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3, на ? частину вказаного будинку.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 лютого 2016 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 1/2 частину в спільному сумісному майні -домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1, визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину у спільному сумісному майні - домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалене судом першої інстанції рішення в частині визнання права власності за позивачем в розмірі ? частки будинку скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні цих позовних вимог, вказуючи на те, що суд поверхово розглянув справу, неповно встановив обставини, які мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явились у судове засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3, після смерті якої Голопристанською державною нотаріальною конторою Херсонської області заведено спадкову справу № 85/2010.

Як вбачається з відповіді, наданої нотконторою на запит апеляційного суду від 12.05.2016 року за вих. № 310/02-14, спадщину після смерті матері прийняла її дочка ОСОБА_2 Свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

З досліджених у судовому засіданні апеляційної інстанції матеріалів цивільної справи № 2-1243/10 вбачається, що між позивачем та ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_1 виник спір щодо визначення частки померлої у спільній власності подружжя.

За життя ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, за період якого( а саме в 1957 році у відповідності до технічного паспорту на житловий будинок (зворот а.с.20) вони побудували житловий будинок АДРЕСА_1 що сторонами не оспорюється, на земельній ділянці, відведеній ОСОБА_4 для будівництва житлового будинку відповідно договору від 15.03.1956 року.

Право власності на житловий будинок було оформлене ОСОБА_4 після смерті дружини, а саме 23.06.2010 року , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( а.с. 15).

Як вбачається з матеріалів вище зазначеної справи та пояснень позивача, чого не заперечив і відповідач у судовому засіданні, позивач та ОСОБА_4 дійшли згоди, що ОСОБА_2 може вільно користуватись майном, яке залишилось після смерті матері, в результаті чого позовна заява ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 19.03.2012 року за заявою позивача залишена без розгляду.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 між сторонами виник спір щодо спадкового майна, оскільки ОСОБА_1 не визнає право власності позивачки на спадкове майно після смерті матері.

За нормами статтей 1268-1270 ЦК України позивачка прийняла спадщину.

Оскільки частку у праві спільного майна подружжя нотаріусом не було виділено за життя співвласника , згода якого вимагається за правилами ст.. 71 Закону України « Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій,чинного на час прийняття спадщини, суд першої інстанції, спираючись на рівність часток у спільній власності подружжя, вірно дійшов висновку про необхідність визначення за ОСОБА_3 ? частки в спільному сумісному майні подружжя, яка відповідно підлягає спадкуванню.

Судом також встановлено, що сам ОСОБА_1 спадщину після смерті матері не прийняв, що вбачається з вище згаданої відповіді Голопристанської державної нотаріальної контори Херсонської області та не визнає право позивачки на спадкове майно у зв'язку з наявністю заповіту ОСОБА_4, відповідно якого останній заповів все належне йому майно сторонам у рівних частинах. Але при визначені часток у житловому будинку після померлого батька у рівних частинах між сторонами, будуть явно порушені права позивачки, як спадкоємиці після смерті матері, яка прийняла спадщину у порядку визначеному чинним законодавством України.

Доводи апеляційної скарги щодо не залучення до участі у справі спадкоємця ОСОБА_5 є неспроможними, оскільки при вирішенні спору права останнього , як спадкоємця за законом не порушені. Останній особисто це рішення не оскаржує.

Інші доводи апеляційної скарги до уваги прийняті бути не можуть, оскільки вони не спростовують висновків суду і не містять посилання на нові факти або засоби доказування, які мають значення для справи, а вказані в скарзі посилання на допущені судом порушення норм процесуального права не підтверджені належними доказами.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення суду в оскарженій частині колегія суддів не вбачає.

В решті рішення суду не оскаржувало ся, тому за правилами, встановленими процесуальним законом, колегією суддів не переглядалося.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307-308 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПоводаМиколи Миколайовича відхилити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.П. Стародубець

Судді: Л.П. Воронцова

П.Я. Ігнатенко