АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: відповідача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №755/18686/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/191/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Марфіна Н.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в якому просить суду стягнути солідарно з відповідачів на його користь 1296 гривень 82 копійки заподіяної матеріальної шкоди та 20000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 10 травня 2015 року, близько 20 години 30 хвилин на 49-у кілометрі автодороги «Київ-Харків» ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Сеат-Леон», державний номерний знак НОМЕР_1, порушила п.п. 2.3 «б», 10.1, 10.4 ПДР України, проявила неуважність, при зміні напрямку руху не надала переваги в русі автомобілю «Опель-Кадет», державний номерний знак НОМЕР_2 та здійснила з ним зіткнення, в результаті чого він отримав тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості у вигляді різаної рани повіки правого ока.

Постановою старшого слідчого СВ Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області від 27 липня 2015 року кримінальне провадження закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Матеріали відносно вчиненого водієм ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП направлено начальнику ВДАІ для притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності. Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2015 року ОСОБА_2 визнано винною у ДТП за ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі ст. 38 КУпАП у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Зазначене ДТП стало ще й страховим випадком, так як під час проведення лосудового слідства йому стало відомо, що ОСОБА_2 застрахувала свою відповідальність в ПАТ «Страхова компанія «Скайд». Вид страховки, франшиза, розміри страхових виплат та їх умови йому не відомі.

Позивач вказує, що дорожньо-транспортною пригодою йому завдано моральної шкоди, він змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Для позивача моральна шкода полягає в: стражданнях від фізичного болю внаслідок отриманої травми; переживаннях у зв'язку із наслідками ушкодження здоров'я, перенесеної хірургічної операції, періодом реабілітації; переживаннях у зв'язку з академічною заборгованістю, яка виникла за період з 10 травня 2015 року по 21 травня 2015 року та необхідністю в короткий строк усунути відставання у навчанні; переживаннями про те, що внаслідок травми у позивача виник шрам темного кольору, що негативно впливає на його естетичний вигляд. Позивач зазначає, що станом на сьогоднішній день ОСОБА_2 не понесла кримінальної, адміністративної чи матеріальної відповідальності, а ПАТ «Страхова компанія «Скайд» не сплатила позивачу жодної гривні. З урахуванням зазначеного, позивач вважає, що розмір завданої йому моральної шкоди становить 20000 гривень.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» на користь ОСОБА_3 суму страхового відшкодування у загальному розмірі 766 (сімсот шістдесят шість) грн. 31 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на корись ОСОБА_3 заподіяну в наслідок дорожньо-транспортної пригоди моральну шкоду у розмірі 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» в дохід держави судовий збір у розмірі 151 (сто п'ятдесят одна) грн. 03 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 336 (триста тридцять шість) грн. 17 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідачем ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року в частині відмови від стягнення з ПАТ «СК «Скайд» моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ПАТ «СК «Скайд» на його користь 5000 гривень моральної шкоди, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2, проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Позивач ОСОБА_3, відповідач ПАТ «СК «Скайд» в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.107, 110), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2015 року, 10 травня 2015 року близько 20 год. 30 хв. на 49 км. автодороги Київ-Харків, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Сіат Леон», державний номерний знак НОМЕР_1, під час руху, будучи неуважною, при зміні напрямку руху не надала переваги в русі автомобілю «Опель Кадет», державний номерний знак НОМЕР_2, та здійснила з ним зіткнення, в результаті ДТП водій Опеля зазнав тілесні ушкодження, транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Тим самим ОСОБА_2 порушила вимоги п. 23 «б», п. 10.1., п. 10.4 ГІДР України. за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАІІ. Провадження у справі про адміністративне правопорушення постановою суду було закрите у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як убачається з матеріалів справи, на час здійснення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника наземного транспортного засобу була застрахована ПАТ «СК «СКАЙД», що підтверджується копією полісу обов'язкового страхування №АІ/7743433.

За змістом вказаного полісу, термін його дії становить з 18 квітня 2015 року по 17 квітня 2016 року, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого 100000,00 за шкоду заподіяну життю та здоров'ю, 50000,00 грн. за шкоду заподіяну майну, а розмір франшизи становить 0 (нуль).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.ст, 3, 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди. заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК. залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до заподіювача шкоди у відповідному розмірі. Оскільки відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-1V обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі -МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

З огляду на викладені обставини, враховуючи зазначені норми чинного законодавства України та роз'яснення вищої судової інстанції, чуд першої інстанції дійшов вірного про відмову в задоволенні позовних вимог позивача про солідарне стягнення з відповідача ОСОБА_2 матеріальної шкоди заподіяної здоров'ю, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПАТ «СК «Скайд» і визначений позивачем розмір відшкодування як матеріальної шкоди завданої здоров'ю, знаходиться в межах встановленого полісом обов'язкового страхування ліміту відповідальності страховика, при цьому, полісом встановлено франшизу у розмірі 0 нуль) і відповідачка у відповідності до положень ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повідомила страховика про дорожньо-транспортну пригоду, та як встановлено судом, відповідачка не погоджується особисто відшкодувати завдану шкоду.

Стосовно вимог про стягнення страхового відшкодування за шкоду заподіяну здоров'ю з ПАТ «СК «Скайд» у розмірі 1296 гривень 82 копійки, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про часткове задоволення таких вимог у розмірі 729 гривень 82 копійки, що визнані страховою компанією як сума страхового відшкодування, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування зазначеної суми позивач надав суду чотири копії чеків на придбання ліків та товарів, а саме:183 гривніоплата за проведення судово-медичної експертизи; 185 гривень 12 копійок та 361 гривню 70 копійок оплата за придбання ліків; 584 гривні оплата за придбання дизельного пального.

За змістом положень ст.ст. 22, 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого.

Згідно положень ст. 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я.

Заявлена до стягнення сума на купівлю пального в розмірі 584.00 грн. у відповідності до положень ст. 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не підтверджена, тому відповідач ПАТ «СК Скайд» при здійсненні розрахунку страхового відшкодування обґрунтовано не прийняв її до уваги.

Крім того, наданий позивачем чек на придбання пального не можна взагалі ідентифікувати з особою позивача та відсутні будь-які належні і достатні підтвердження необхідності придбання пального саме для відвідування лікаря у зв'язку з ушкодженням здоров'я отриманого під час ДТП і саме у такій кількості на визначену суму.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

З врахуванням визначеної суми страхового відшкодування у розмірі 729 гривень 82 копійки за шкоду заподіяну здоров'ю, відповідач ПАТ «СК «Скайд» має також відшкодувати позивачу моральну шкоду у розмірі 5 відсотків від суми страхової виплати, яка становить 729 гривень 82 копійки, а саме 36 гривень 49 копійок.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача ПАТ «СК «Скайд» на користь позивача суми страхового відшкодування в розмірі 766 гривень 31 копійка.

Задовольняючи позов частково у частині відшкодування моральної шкоди на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України та стягуючи з відповідача 2500 гривень, районний суд виходив із того, що ОСОБА_3 переніс фізичний біль і моральні страждання у зв'язку з ушкодженням здоров'я і достатньо врахував роз'яснення, що містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4, згідно з якими розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Колегія суддів вважає, що висновок суду про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_3 є правильним, розмір відшкодування, 2500 гривень, з урахуванням стану здоров'я та вимушених змін у житті, відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості.

Висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: