Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2016 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
головуючої судді - Гордійчук С.О.,
суддів: Ковальчук Н.М., Боймиструка С.В.
секретар судового засідання: Коробчук А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне заяву представника Дубенської виховної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області та Дубенської загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступеня №9 Рівненської області Мацея А.М. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Дубенської виховної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області про поновлення порушених трудових прав та стягнення моральної шкоди,
в с т а н о в и л а :
Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 05 лютого 2016 року рішення Дубенського міськрайонного суду від 26 листопада 2015 року скасовано, в позові ОСОБА_2 до Дубенської виховної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області про поновлення порушених трудових прав та стягнення моральної шкоди відмовлено, оскільки допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права (ст.33 ЦПК) в силу ст.303 ЦПК України унеможливлюють на стадії апеляційного розгляду виправити допущені судом першої інстанції помилки.

25 лютого 2016 року представник відповідача та Дубенської ЗОШ №9 подав до Апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення покликаючись на те, що Апеляційним судом не вирішено питання про судові витрати.

Просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь Дубенської виховної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області та Дубенської загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступеня №9 Рівненської області по 2143,68 грн. судового збору кожному.

Заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 88 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Постановою Кабінету Міністрів України №590 від 27 квітня 2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» установлено, що компенсація судових витрат особам, які їх зазнали, здійснюється шляхом перерахування коштів на їх поточні рахунки в банківських установах.

Підставою для компенсації судових витрат є судове рішення.

Дубенська виховна колонія Управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області при подачі апеляційної скарги сплатила судовий збір у сумі 2143,68 грн.

Позивач ОСОБА_2 згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

У такому випадку згідно ч.4 ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Разом з тим, заява представника Дубенської ЗОШ №9 про ухвалення додаткового рішення не підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 30 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Виходячи із положень цієї статті вирішення питання щодо розподілу судових витрат судом здійснюється при ухваленні рішення по суті спору.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення" додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Дубенська загальноосвітня школа ІІ-ІІІ ступеня №9 Рівненської області стороною по справі не була, апеляційна скарга розглянута в порядку ст. 3 ЦПК України оскільки рішенням постановленим судом першої інстанції зачіпалися її права.

З урахуванням викладеного, відсутні підстави для постановлення апеляційним судом додаткового рішення, подана заява задоволенню не підлягає як така що не ґрунтується на вимогах Закону.

Керуючись п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Заяву представника Дубенської виховної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Компенсувати за рахунок держави Дубенській виховній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області судові витрати, понесені ними при подачі апеляційної скарги, повернувши судовий збір в сумі 535,92 грн., що сплачений за квитанцією №43 від 04 грудня 2015 року та за платіжним дорученням №1582 від 28 грудня 2015 року в сумі 1607,76 грн., код отримувача 38012714, отримувач платежу ГУ ДКСУ у Рівненській області, код банку отримувача 833017.

У задоволенні заяви Дубенської загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступеня №9 Рівненської області Мацей А.М. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Дубенської виховної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області про поновлення порушених трудових прав та стягнення моральної шкоди відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий :

Судді: