У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_3, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ПАТ «Ощадбанк» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_2 04 серпня 2010 року було укладено договір відновлюваної кредитної лінії № 1064, відповідно до умов якої Банк надав ОСОБА_2 кредит в сумі 1 000 000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 20 % процентів річних та комісійні винагороди в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором, зі строком повернення до 04 серпня 2020 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за договором відновлюваної кредитної лінії від 04 серпня 2010 року, між позивачем та ОСОБА_4 укладено іпотечний договір № 2319 від 04 серпня 2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком A.B., згідно з яким майновий поручитель ОСОБА_4 передав в іпотеку нерухоме майно - двокімнатну квартиру загальною площею 74,3 кв. м, житловою площею 39,9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач зазначав, що ОСОБА_2 наданий кредит в строки, встановлені Кредитним договором, не погасив, внаслідок чого у позичальника виникла заборгованість по кредиту. В березні місяці 2013 року позивачу стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 майновий поручитель ОСОБА_4 помер.

22 листопада 2013 року третя Київська державна нотаріальна контора своїм листом повідомила AT «Ощадбанк», що 19 листопада 2013 року видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру 131, що знаходиться у АДРЕСА_1, що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, на ім'я його дружини ОСОБА_1

З урахуванням збільшення позовних вимог банку 17 квітня 2015 року заборгованість за кредитним договором № 1064 від 04 серпня 2010 року, становить 1 762 37,23 грн, яка складається з: 656 239,00 грн - загальна сума не простроченого кредиту (основного боргу); 292 308,03 грн - загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом (по основному боргу); 394 087,53 грн - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 16 112,31 грн - загальна сума нарахованих відсотків за березень 2015 року; 3 118,50 грн - загальна сума нарахованих відсотків за квітень 2015 року (з 01 квітня 2015 року - 06 квітня 2015 року включно); 84 661,74 грн - загальна сума пені за несвоєчасну сплату основних платежів за кредитом; 110 028,50 грн - загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом; 77 477,73 грн - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за основним боргом; 105 595,53 грн - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 9 941.57 грн - загальна сума 3 % річних від прострочених сум заборгованості за основним боргом: 12 799,79 грн) - загальна сума 3 % річних від прострочених сум по відсоткам.

Початкова вартість майна переданого в іпотеку, визначена шляхом проведення оцінки суб'єктом оціночної діяльності ПП «Консалт-Сервіс», становить 1 012 397,00 грн.

На підставі наведеного та відповідно до вимог частини першої статті 7 та ч. 1 та ч. 2 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки: двокімнатну квартиру загальною площею 74,3 кв. м, житловою площею 39,9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, власника ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 листопада 2013 року, в рахунок погашення заборгованості за договором відновлюваної кредитної лінії № 1064 від 04 серпня 2010 року в сумі 1 177 659,18 грн, встановивши початкову ціну реалізації предмета іпотеки в сумі 1 012 397,00 грн, шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року позов задоволено.

Звернуто стягнення на зазначений вище предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за договором відновлюваної кредитної лінії № 1064 від 04 серпня 2010 року у межах розміру заборгованості в сумі 1 762 370,23 грн, яка складається з: 656 239,00 грн - загальна сума не простроченого кредиту (основного боргу); 292 308,03 грн - загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом (по основному боргу); 394 087,53 грн - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 16 112,31 грн - загальна сума нарахованих відсотків за березень 2015 року; 3 118,50 грн - загальна сума нарахованих відсотків за квітень 2015 року (з 01 квітня 2015 року - 06 квітня 2015 року включно); 84 661,74 грн - загальна сума пені за несвоєчасну сплату основних платежів за кредитом; 110 028,50 грн - загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом; 77 477,73 грн - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за основним боргом; 105 595,53 грн - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 9 941,57 грн - загальна сума 3 % річних від прострочених сум заборгованості за основним боргом: 12 799,79 грн - загальна сума 3 % річних від прострочених сум по відсоткам, на користь ПАТ «Ощадбанк» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області, шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року рішення першої інстанції змінено. Доповнено резолютивну частину рішення абзацом четвертим.

Визначено початкову ціну предмету іпотеки для подальшої реалізації у розмірі 3 677 392,00 грн відповідно до висновку Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 27 лютого 2015 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_3, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не виконав взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка підлягає погашенню за рахунок іпотечного майна.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що судом першої інстанції не було зазначено початкову ціну предмету іпотеки для його подальшої реалізації, визначеної відповідно до частини шостої ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків апеляційного суду не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова