Справа № 226/3775/15-ц
Провадження №2/226/89/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Петуніна І.В.,

при секретарі - Альберті О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача Дрига О.І., Пустовгар А.О.

третіх осіб: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань у м.Димитров Донецької області, Головного управління держпраці у Донецькій області

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Димитров Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Красноармійськвугілля», треті особи: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань у м.Димитров Донецької області, Головне управління держпраці у Донецькій області про визнання не чинним та скасування пункту Акту проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії), стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про визнання не чинним та скасування пункту Акту проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії), стягнення моральної шкоди в обґрунтування якого вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в результаті нещасного випадку на підприємстві, пов'язаного з виробництвом, що встановлено рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 23.04.2015р., загинув її чоловік - ОСОБА_5. Вважає, що у п.4.3 психологічна причина: в частині визначення інших причин настання нещасного випадку Акту з розслідування нещасного випадку від 09.09.2015р., комісія помилково зазначила, що потерпілий порушив п.1 гл.4 розділу 4 Правил безпеки у вугільних шахтах НПАОП 10.0-1.01-10, тобто на думку комісії та відповідача потерпілий в момент пересування сходами АПК шахти «Родинська» ДП «Красноармійськвугілля», які мають ушкодження та не відповідають Технічному регламенту будівельних споруд, не приділив належної уваги особистій безпеці. Вважає, що такий висновок є незаконним, оскільки рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 23.04.2015р., рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 05.08.2015р., рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.10.2015р., не встановлено вини потерпілого, тому, на її погляд, п.4.3 Акту з розслідування нещасного випадку від 09.09.2015р., що стався з її чоловіком ІНФОРМАЦІЯ_1 о 16.36 год. на ВП «Шахта «Родинська» ДП «Красноармійськвугілля», має бути з акту виключено. Також вона отримала моральну шкоду внаслідок того, що більш ніж 4 роки постійно перебуває у нервовому стресі через відповідача з приводу того, що підприємство не виконало свої прямі обов'язки, які пов'язані з організацією розслідування даного нещасного випадку, а саме: роботодавець не викликав на місце нещасного випадку реанімаційно-протишокову групу, не викликав швидку допомогу. Протягом 4-х років відповідач постійно ухилявся від розслідування нещасного випадку і тому вона була вимушена звертатися із заявою до органів Держгірпромнагляду у Донецькій області про проведення розслідування даного нещасного випадку, неодноразово зверталася з проханням про проведення додаткових спеціальних розслідувань. За результатами додаткової перевірки знову було складено акт, згідно яких нещасний випадок визнано таким, що не пов'язаний з виробництвом. Вона зверталася у різні державні органи зі скаргами з метою призначити комісію для розслідування смерті її чоловіка і лише у середині жовтня 2015р. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ поставив остаточну крапку та їй було видано Акт форми Н-1. Зі своїм чоловіком вона перебувала у шлюбі з 1975 року і як би відповідач виконував свої обов'язки та піклувався про працівників, то життя її чоловіка не обірвалося. Вона розраховувала, що старість зустріне зі своїм чоловіком та буде доживати однією сім'єю до природної смерті. На сьогодні усю домашню роботу їй приходиться робити самій, перекривати дах на будинку, робити ремонт, робити усю господарську роботу на городі, в саду. Смерть чоловіка, рідної та близької для неї людини до цього часу є для неї великим горем, тяжкою втратою, які нічим не можливо компенсувати та замінити. У зв'язку з цим просить визнати не чинним та скасувати п.4.3 Акту проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії) за формою Н-5 від 09.09.2015р. і стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у сумі 1000000 грн.

Позивач у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та пояснила суду, що їй більш за все прикро, що відповідач не викликав протишокову бригаду ВГРЗ, тому що судмедексперт Рудомьоткін сказав, що якщо б викликали, то її чоловік був би жив. Зараз вона отримує щомісячну страхову суму більше 2000 грн.

Представник позивача підтримала позовні вимоги позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що проти задоволення позову заперечує. Щодо оскарження п.4.3 Акту з розслідування нещасного випадку, то складання його змісту не входить до компетенції відповідача. Крім цього, вони не вбачають жодних моральних страждань позивача. У медичній довідці немає періодичності звернення до медичного закладу та немає причинного зв'язку хвороб позивача зі смертю її чоловіка. Інших сходів, крім тих, на які впав потерпілий, у будівлі АПК, немає. Ліфту у будівлі АПК також немає.

Представник третьої особи, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м.Димитров Донецької області, надала суду надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, рішення просить прийняти на розсуд суду.

Третя особа, Головне управління держпраці в Донецькій області, надало суду заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідача стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок чого загинув ОСОБА_5, що підтверджується копією акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 № 43 від 09.09.2015 року та свідоцтвом про смерть (а.с.8, 92).

Позивач є дружиною загиблого ОСОБА_5 (а.с.9).

Згідно довідки Амбулаторії № 4 загальної практики сімейної медицини у м.Родинське Центру первинної медико-санітарної допомоги від 13.08.2015р., позивач перебуває на «Д»-обліку з діагнозом: ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба та інш. (а.с.13).

Згідно п.4.3 Акту проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії) за формою Н-5 від 09.09.2015р., психофізіологічною причиною настання нещасного випадку є те, що коли загиблий знаходився на сходах, не приділив належної уваги особистій безпеці, чим порушив п.1 гл.5 розд.IV Правил безпеки у вугільних шахтах НПАОП 10.0-1.01-10 (а.с.20-25).

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 12.04.2015р., залишеному без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 05.08.2015р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.10.2015р., встановлено факт нещасного випадку, який стався з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 о 16.35 год. на ВП «Шахта «Родинська» ДП «Красноармійськвугілля» таким, що пов'язаний з виробництвом (а.с.39-49, 51-52).

Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м.Димитров Донецької області від 16.09.2015р., позивачу призначена щомісячна страхова виплата у розмірі 2730,06 грн. (а.с.83).

Вислухавши пояснення представників сторін, позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.171 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен розслідувати та вести облік нещасних випадків на виробництві відповідно до порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 Закону України «Про охорону праці», роботодавець повинен організувати розслідування нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується КМУ за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

Тому суд вважає, що доводи відповідача щодо він не відповідає за зміст п.4.3 Акту проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії) за формою Н-5 від 09.09.2015р., не ґрунтуються на законі.

За змістом п.1 гл.5 розд.IV Правил безпеки у вугільних шахтах НПАОП 10.0-1.01-10, працівник шахти зобов'язаний: виконувати тільки роботи, що належать до отриманого завдання і його обов'язків, за винятком випадків виникнення загрози аварії, здоров'ю або життю працівників; виконувати першочергові перед іншими роботи з усунення виявлених або наявних порушень вимог нормативно-правових актів з охорони праці; знати і виконувати вимоги технічних документів (ТПД, паспортів, інструкцій) і нормативних актів з охорони праці, що стосуються його професії; дотримуватися вимог цих правил, трудового (колективного) договору (угоди); знати і виконувати вимоги керівництв (інструкцій) з експлуатації машин, обладнання та виробів у межах своєї професії (посади) на робочому місці, що обслуговуються ним; знати ПЛА щодо свого робочого місця, сигнали аварійного оповіщення, правила поведінки під час аварій, запасні виходи, місця розташування засобів проти аварійного захисту і самопорятунку та вміти ними користуватися; проходити медогляд, навчання, інструктажі та перевірку знань правил, норм і інструкцій з охорони праці; вживати заходів щодо усунення небезпечних виробничих ситуацій; повідомляти про помічені чи виявлені небезпеки безпосередньому керівнику робіт або гірничому диспетчеру; знати прийоми надання першої допомоги згідно з програмою навчання та вміти надавати її потерпілим під час нещасних випадків; співпрацювати з керівництвом шахти у забезпеченні та організації безпечних і здорових умов праці.

В Актах форми Н-1 та Н-5 від 09.09.2015р., не вказано, що саме невірно зробив ОСОБА_5 та який саме абзац п.1 гл.5 розд.IV Правил безпеки у вугільних шахтах НПАОП 10.0-1.01-10, він порушив. При цьому в Акті форми Н-1 зазначено, що ОСОБА_5, коли знаходився на сходах, не приділив належної уваги особистій безпеці. Однак в чому саме полягало не приділення належної уваги загиблим, особистій безпеці, не вказано. У той же час встановлено, що самі сходи, в порушення п.11 Технічного регламенту будівельних виробів, будівель і споруд, затв. ПКМУ № 1764 від 20.12.2006р., були у незадовільному технічному стані. Тобто відповідачем була порушена ч.2 ст.153 КЗпП України щодо забезпечення власником або уповноваженим ним органом безпечних умов праці.

Таким чином суд вважає, що в діях ОСОБА_5. не має порушення п.1 гл.5 розд.IV Правил безпеки у вугільних шахтах НПАОП 10.0-1.01-10, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача щодо визнання не чинним та скасування п.4.3 Акту проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії) за формою Н-5 від 09.09.2015р.

Згідно ч.ч.1-3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Суд вважає, що діями відповідача позивачеві спричинені моральні страждання, пов'язані із безповоротною втратою її близької людини, відчуттям самотності, які є прямим наслідком нещасного випадку, в результаті якого загинув ОСОБА_5.

Страждання позивача викликають певні зміни у її житті. Сім'я втратила годувальника, що спонукає позивача, вирішувати матеріальні проблеми. Перенесений стрес через смерть чоловіка - ОСОБА_5. негативно вплинув на її психічний стан. Все це примушує позивача докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер, глибину, зазнаваних позивачем душевних страждань з приводу втрати чоловіка, тривалість негативних наслідків. Тому суд, виходячи з засад розумності і справедливості вважає, що на користь позивача має бути стягнуто 120000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В силу ст.88 ЦПК України, судові витрати підлягають покладенню на відповідача пропорційно задоволених вимог.

На підставі ст.ст.153, 171 КЗпП України, ст.ст.23, 1167, 1168 ЦК України, ч.ч.1, 2 ст.22 Закону України «Про охорону праці», керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Красноармійськвугілля», треті особи: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань у м.Димитров Донецької області, Головне управління держпраці у Донецькій області про визнання не чинним та скасування пункту Акту проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії), стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати не чинним та скасувати п.4.3 Акту проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії), що стався 1 жовтня 2011р. о 16.35 год. на Відокремленому підрозділі «Шахта «Родинська» Державного підприємства «Красноармійськвугілля» від 09.09.2015р. за формою Н-5.

Стягнути з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» на користь ОСОБА_1 за отриману нею моральну шкоду у розмірі 120000 (сто двадцять тисяч) грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 487,20 грн. та на користь держави судовий збір у сумі 58,49 грн.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя