Справа №242/1199/16-ц
Провадження №2/242/477/16
01 червня 2016 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Сорока Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку заочного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про виселення з квартири, -
Позивач звернулась до суду з позовом про виселення з квартири ОСОБА_2.
Позовні вимоги мотивовані тим, що квартира АДРЕСА_1 належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.2001 року. В вищевказаній квартирі прописана вона та її доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_4. З 2008 року в квартирі став мешкати відповідач ОСОБА_2, який був її цивільним чоловіком, однак спільне життя з ним не склалося. В зв'язку з чим, вона просила неодноразово відповідача звільнити квартиру, однак він на вимоги позивача не реагує. ОСОБА_2 не є власниками цієї нерухомості, займає спірне приміщення самоправно. Просить виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_2 без надання іншого приміщення.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, та в якій позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі.
В судове засідання відповідач не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день слухання справи. Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до суду надана заява, в якій позовні вимоги підтримала та просить суд слухати справу у її відсутність.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, вивчивши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Цивільного кодексу України 2004 року, Житлового кодексу України.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Судом встановлено, що згідно договору купівлі продажу від 06.10.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Другої селидівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 купила ? частку будинку з надвірними спорудами та господарськими побудовами АДРЕСА_1
Згідно свідоцтва про одруження серії -НОМЕР_1 від 21.06.2002 року, виданого виконкомом Курахівської селищної ради м. Селидове Донецької області, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, зареєстрували шлюб 21.06.2002 року, після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на «ОСОБА_5».
Згідно домової книги в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його праве хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Згідно ст.319 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).
Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Стаття 155 ЖК України передбачає гарантії прав громадян, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), жилі будинки (квартири) , що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою).
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки спірна квартира належить позивачу на праві власності, відповідач не набув самостійного права на житло з підстав, передбачених законом (найм, оренда, вселення наймачем чи на підставі ордера тощо - ст. 810 ЦК України, ст. ст. 61, 64 ЖК України), добровільно квартиру не звільняє, перешкоджає позивачу користуватися спірним майном, то є усі правові підстави для задоволення позову щодо виселення відповідача зі спірної квартири без надання іншого приміщення.
Таким чином, сукупність досліджених судом доказів у достатній мірі підтверджує той факт, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.16,317,319,321,383,391 ЦК України,ст.150,155 ЖК України, ст. ст. 212-215, 169,224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про виселення з квартири - задовольнити.
Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_2 без надання іншого приміщення.
Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано до місцевого суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.
Суддя