пр. № 2/759/5557/16
У Х В А Л А

про забезпечення позову

05 грудня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Зайця Т.О. при секретарі Ковтун М.В., розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 9 118 730,46 грн., процентів у розмірі 2 237 254,78 грн. та 3 % річних - 219 435,00 грн.

02.12.2016 року представник позивача через канцелярію суду подала заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно відповідача, а саме, земельну ділянку, площею 0,0687 га, житловий будинок, загальною площею 193,80 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, заборонити відповідачу та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії по відчуженню або обтяженню у будь-якій формі майна. В обґрунтування вимог заяви посилається на те, що відповідач не виконує зобов'язання щодо повернення отриманих від позивача коштів. Невжиття заходів забезпечення позову надасть відповідачу можливість здійснити відчуження об'єктів нерухомості, утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду. Заяву передано головуючому судді 05.12.2016 року.

Суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч. 1, ч. 3 ст. 151 ЦПК України). Позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України). Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч.1 ст. 153 ЦПК України).

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» постановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви (п. 7 постанови).

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 152 ЦПК України).

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що 10.09.2015 року, 01.10.2015 року, 30.10.2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договори позики, про що свідчать розписки (а. с. 13 - 15), відповідно до умов яких відповідач отримала від позивача грошові кошти в сумі 151 575 дол. США, 100 000 дол. США, 100 000 дол. США відповідно. Факт отримання коштів в загальній сумі 351 575 дол. США підтверджується вказаними розписками, в яких відповідач зазначає, що бере в борг грошові кошти у позивача. ОСОБА_2 не виконує зобов'язання належним чином, грошові кошти в установлені розписках термін не повернула.

В судовому засіданні, що мало місце 01.12.2016 року представник позивача повідомила, що відповідач ухиляється від виконання боргових зобов'язань, на зв'язок не виходить, кошти не повертає.

Наведене свідчить, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, у випадку стягнення грошових коштів.

Позивач просить накласти арешт на земельні ділянки, житловий будинок, посилаючись на те, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду. Право власності відповідача на нерухоме майно підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідно до яких, зазначені в заяві земельні ділянки, житловий будинок на праві приватної власності належать ОСОБА_2

Вид забезпечення позову - накладення арешту, є співмірним із заявленими позовними вимогами. Забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, передбачений п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, є таким, що не перешкоджатиме діяльності ОСОБА_2 та не призведе до порушення законних прав та інтересів позивача, відповідача, а також інших осіб.

За таких обставин підлягає задоволенню заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельні ділянки, житловий будинок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1; Київська обл. Бородянський район, смт. Бабинці, вул. Лугова.

Керуючись ст.ст. 151- 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на: земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,0687 га, за адресою: АДРЕСА_1, земельна ділянка 12а, реєстраційний номер нерухомого майна 09; житловий будинок, загальною площею 193,80 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, 12 а, реєстраційний номер нерухомого майна 09.

Заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії по відчуженню вказаного нерухомого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: Т.О. ЗАЄЦЬ