Ухвала

іменем україни

25 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Фаловська І.М., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 21 січня 2016 року в справі за заявою ОСОБА_2, зацікавлені особи: відділ Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві, Державна податкова інспекція Шевченківського району м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 21 січня 2016 року, в задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

У відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 просив встановити факт одержання ним у 2008 році сукупного доходу в розмірі 23664 грн., при цьому заперечував визначену суму сукупного доходу, яка відповідає поданим ним до державної податковоїінстапекції відомостей у декларації про доходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції, враховуючи вказану норму закону та дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності і надавши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для встановлення зазначеного факту, оскільки суд не вправі брати на себе повноваження інших державних органів, зокрема органів податкової чи виконавчої служби, до компетенції яких входить вчинення певних дій.

Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Оскаржувані судові рішення є законними, обґрунтованими та справедливими.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не вбачається порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, в інтересах якого звернувся його представник ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження в справі за заявою ОСОБА_2, зацікавлені особи: відділ Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві, Державна податкова інспекція Шевченківського району м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 21 січня 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ І.М. Фаловська