Справа № 2-1508/10
Номер провадження 2-п/643/138/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Харченко А.М.

при секретарі Воловод К.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2010 р., ухваленому у справі за вищезазначеним позовом (суддя Зінченко Ю.Є.), позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 21 вересня 2009 року і до закінчення навчання до 30.06.2010 року. В доход держави стягнуто судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

13 червня 2016 р. відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду, в якій просив скасувати заочне рішення суду та призначити справу до розгляду в загальному порядку, посилаючись на те, що рішення у справі було прийняте за його відсутності, він не отримував судових викликів у призначений час до суду. Копію рішення суду також своєчасно не отримав та не знав про його наявність. З матеріалами справи та змістом рішення був ознайомлений лише 09.06.2016 року. На час звернення позивача до суду, на утриманні відповідача знаходилися діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, вік якого станом на 2010 рік становив 18 років, і який на той час навчався в Харківському авіаційному інституті. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, вік якої станом на 2010 рік становив 13 років і яка на той час навчалась в середній загальноосвітній школі № 123 м. Харкова. Крім того, з 01.10.2007 року по 13.01.2014 року відповідач ОСОБА_2 був безробітний та сам знаходився на матеріальному утриманні своєї другої дружини. Вважає, що виконання обовязку згідно з винесеним необґрунтованим рішенням на утримання однієї дитини призводить до притиснення та порушення прав сімї з чотирьох осіб. Відповідач не заперечує сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини від доходів. (а.с. 29-32, 46-50).

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6, який діє на підставі виданої довіреності, в судовому засіданні підтримав доводи заяви про перегляд заочного рішення, посилаючись на вищенаведене, та просив її задовольнити. Крім того, зазначив, що ОСОБА_2 з дочкою не спілкується та до цього часу має заборгованість по аліментам на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, стягнутим за рішенням суду до її повноліття. По іншим виконавчим документам стягнення з відповідача не проводяться.

Представники ОСОБА_1 ОСОБА_7, ОСОБА_8, які діють на підставі виданої довіреності, в судовому засіданні проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду заперечували та надали письмові заперечення, в яких зазначили, що відповідач звернувся до суду з пропуском строку про перегляд заочного рішення суду. Останній сплачував аліменти по зведеному виконавчому провадженню № 45747198. Таким чином, йому було відомо про рішення суду, яким стягнуті аліменти на час навчання дочки. 29.11.2014 р. відповідач звертався до виконавчої служби з заявою, де просив надати можливість частково сплачувати суму заборгованості по зведеному виконавчому провадженню. На цей час він має заборгованість за виконавчим листом № 6а-274/1994 18789 грн. 32 коп., за виконавчим листом № 2-1508 від 01.02.2010 р. 4159 грн. 96 коп. Однак представникам відомо, що відповідач придбав квартиру та автомобіль. З дочкою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідач не спілкується, ніколи дитина його не бачила. Одного разу просила у батька допомогу на навчання, але він їй відмовив. Вважають, що відповідач отримував судові повістки, однак проігнорував явку до суду. В задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду просили відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, представників ОСОБА_1, вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи та докази, надані сторонами, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 з 24.12.2008 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.36, 38).

За зазначеною адресою йому направлялися відповідні документи з викликом в судове засідання на 10.15 год. 18.09.2009 року та на 12.00 год. 21.12.2009 року, які згідно з поштовими повідомленнями повернулися за закінченням терміну зберігання (а.с. 13, 14-15).

В судове засідання, призначене на 09.30 год. 01.02.2010 р. відповідач ОСОБА_2 викликався через оголошення у газеті «Слобідський край» від 26 грудня 2009 р. (а.с.19).

Положеннями частини 9 ст. 74 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

Копія повного тексту заочного рішення суду від 01.02.2010 року направлялася ОСОБА_2 за вищевказаною адресою 01.02.2010 року та також повернулася за закінченням терміну зберігання (а.с. 26-27).

З матеріалами справи представник відповідача ознайомився у повному обсязі 09.06.2016 року (а.с. 24).

Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 і при розгляді заяви про перегляд заочного рішення не надав докази, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст. 231 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Розяснити ОСОБА_2, що він має право оскаржити заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2010 року в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Харченко А.М.