АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Катющенко В.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року в справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета Страхування» про захист прав споживача,-

В С Т А Н О В И Л А

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Планета Страхування» про захист прав споживача.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета Страхування» про захист прав споживача визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, які пов'язані з порушенням їх прав.

Крім того, в Законі України «Про судовий збір» відсутня правова норма, яка б скасовувала дію ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не усунув недолік, викладений в ухвалі суду від 23 вересня 2016 року, а саме, не надав суду документ, що підтверджує сплату судового збору, що є підставою для її повернення, як те передбачено ст. 121 ЦПК України.

Колегія суддів не може погодитися з висновком суду з огляду на таке.

Із матеріалів справи вбачається, що у вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Планета Страхування» про захист прав споживача та стягнення коштів згідно умов Договору добровільного страхування життя №29/3-ДТ та №30/3-ДТ від 11.-1.2008 року. (а.с. 1-4)

При поданні позовної заяви позивач не оплатив її судовим збором, вказавши, що він звільнений як споживач від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

23 вересня 2016 року ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків три днів з дня отримання копії ухвали, а саме, для сплати судового збору та надання оригіналу квитанції про оплату.

06 жовтня 2016 року копія ухвали суду отримана представником позивача ОСОБА_3, а 07 жовтня 2016 року - ОСОБА_2 (а.с. 9-10)

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу, оскільки останній у встановлений ухвалою судді строк не усунув недоліків позовної заяви та не сплатив суму судового збору.

Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Також, у п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року судам роз'яснено, що ст. 5 Закону України «Про судовий збір»не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, тому при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, ст. 14 Закону України від 1 грудня 1994 року «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», ст. 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 22 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів».

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції не звернув уваги на вимоги закону, які звільняють споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав, не перевірив чи звільнений позивач від сплати судового збору за цим позовом, а пославшись на те, що Законом України «Про судовий збір» не передбачено пільг для сплати споживачами судового збору, зробив передчасний висновок про те, що позивач повинен сплатити судовий збір у загальному порядку.

Також не врахував, що у випадку, якщо статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено пільг щодо сплати судового збору деякими категоріями осіб чи за відповідними позовами, то при їх визначенні потрібно керуватися іншим законодавством України, зокрема і ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Отже, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачеві.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва