Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/6932/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м у к р а ї н и

30 травня 2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Кондра Ю.Ю.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «ВТБ Банк» 31 жовтня 2014 року звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позовній заяві посилався на те, що відповідно до умов договору № R1B від 23.09.2013 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 60600,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Вказував, що відповідач зобовязалася неухильно дотримуватися умов договору, але не виконує зобовязання, утворилась заборгованість перед банком.

В поданій до суду позовній заяві просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором на загальну суму 63 277,65 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання 30 травня 2016 року не зявилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань до суду не подавала.

За таких обставин, враховуючи відсутність жодних клопотань позивача, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі осіб, які не зявилися.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що між сторонами по справі 23.09.2013 року укладений договір № R1B, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 60600,00 грн. на споживчі цілі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобовязання виконав належним чином, надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджено меморіальним ордером від 23.09.2013 року (а.с. 19). Але відповідач ОСОБА_2 свого обовязку належним чином не виконала, грошові кошти не повернула.

Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до розрахунку станом на 02.07.2014 року, заборгованість за договором складає 63277,65 грн., з яких: поточна заборгованість за кредитом 53080 грн., прострочена заборгованість за кредитом 3540,17 грн., інфляційні втрати 157,24 грн., 3 відсотки річних 16,78 грн.,, прострочена заборгованість за процентами 1153,54 грн., інфляційні втрати 166,10 грн., 3 відсотки річних 11,04 грн., заборгованість за відсотками за період з 22.06.2014 по 30.06.2014 року 333,92 грн., поточна заборгованість за комісією 1024,14 грн., прострочена заборгованість за комісією 1187,68 грн., інфляційні втрати 176,71 грн., 3 відсотки річних 13,15 грн., пеня в розмірах 612,79 грн., 1063,69 грн., 740,70 грн.

При цьому розрахунок заборгованість відповідає умовам договору та здійснений в межах законодавства.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що умови договору відповідачем ОСОБА_2 виконано не було, кредитні ресурси згідно умов договору не повернуті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» підлягають задоволенню в повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідача суму заборгованості за договором в розмірі 63 277 грн. 65 коп.

Посилання відповідача ОСОБА_2 в поданій до суду заяві про скасування заочного рішення про те, що коштів за кредитним договором не отримувала, а коштами банку заволоділи інші особи, за фактом шахрайських дій яких за її заявою зареєстроване кримінальне провадження, не можуть бути оцінені судом як підстава для відмови позивачу в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено та визнавалося відповідачем в суді, що саме відповідач ОСОБА_2 укладала з позивачем кредитний договір та особисто його підписала.

Окрім того, грошові кошти в розмірі 60600 грн. за умовами кредитного договору були позивачем, як банківською установою, перераховані саме на поточний рахунок відповідача ОСОБА_2, з якого остання і розпорядилася ними за власним розсудом.

На підставі викладеного, подальше розпорядження відповідачем кредитними коштами, отриманими на споживчі цілі, жодним чином не звільняє її від зобовязань за договором.

Наявність даних, внесених до ЄРДР за заявою відповідача ОСОБА_2 про вчинення третьою особою шахрайських дій, направлених на заволодіння належними відповідачу грошовими коштами, жодним чином не впливає на правовідносини сторін по даній справі та знаходиться поза межами предмета судового розгляду в даній цивільній справі.

Також з відповідача підлягає до стягнення 632 грн. 78 коп. понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст.ст. 11, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за договором № R1B від 23.09.2013 року в сумі 63277 грн. 65 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь ПАТ «ВТБ Банк» понесені позивачем судові витрати в сумі 632 грн. 78 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко

30.05.2016