У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 червня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 31 березня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Дулібівська сільська рада Бучацького району, про визнання договору купівлі-продажу майнового сертифікату недійсним,

в с т а н о в и в:

В січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд із вказаним позовом, посилаючись на те, що в жовтні 2014 року йому стало відомо про те, що його майновий сертифікат про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства НОМЕР_1 перебуває у користуванні відповідача ОСОБА_4 Позивач вказав, що його тесть

ОСОБА_5, скориставшись тим, що він знаходився за кордоном, без його відома та згоди продав належний йому майновий пай ОСОБА_4

Посилаючись на те, що він не укладав і не підписував договір купівлі продажу майнового сертифікату, ОСОБА_3 на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України просив визнати недійсним договір купівлі продажу від 11 серпня 2014 року свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майнового сертифікату) НОМЕР_1, а також зобов'язати ОСОБА_4 повернути вказаний документ, поклавши на відповідача судові витрати.

Рішенням Бучацького районного суду від 12 січня 2016 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі продажу майнового паю від 11 серпня 2014 року.

Зобов'язано ОСОБА_4 повернути ОСОБА_3свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, НОМЕР_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 31 березня

2016 року рішення Бучацького районного суду від 12 січня 2016 року скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено у задоволенні позову про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 31 березня 2016 року, ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване судове рішеннята залишити в силі рішення Бучацького районного суду від 12 січня 2016 року, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову про визнання договору купівлі-продажу недійсним, апеляційний суд вірно керувався положеннями ч. 1 ст. 205, чинної на час виникнення спірних правовідносин, ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, ч.1 ст. 215 ЦК України, п. 2 ч. 1 ст. 218 ЦК України та обґрунтовано вважав, що позивач не подав належних доказів щодо недійсності правочину письмового договору купівлі продажу майнового сертифікату від 11 серпня 2014 року, зокрема не подав письмових доказів того, що спірний договір не був підписаний ним, як продавцем.

Доводи, на які посилається заявник у своїй касаційній скарзі, висновків судів не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення апеляційного суду Тернопільської області від 31 березня 2016 року ідоданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваного судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Дулібівська сільська рада Бучацького району, про визнання договору купівлі-продажу майнового сертифікату недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 31 березня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна