Справа № 653/3239/16-ц
Провадження № 2/653/1011/16
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

07.12.2016

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді - Шарко Н.А.,

при секретарі - Тимашовій Т.А.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Генічеської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Генічеської районної державної адміністрації, у якому просив визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на земельні ділянки площею 7,75 га кадастровий НОМЕР_1 та кадастровий НОМЕР_2, що розташовані на території Фрунзенської сільської ради Генічеського району Херсонської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. брата позивача ОСОБА_3, відкрилась спадщина на земельні ділянки. У ході оформлення спадкових прав, позивач дізнався про наявність земельних ділянок загальною площею 7,75 га, на території Фрунзенської сільської ради Генічеського району Херсонської області, які належали ОСОБА_3 на підставі ухвали Генічеського районного суду Херсонської області від 15 травня 2008 року. Однак, позивач не має можливості успадкувати вказані земельні ділянки, оскільки державний акт на них не був зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості оформити спадок у позасудовому порядку, у зв'язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити.

Представник Генічеської районної державної адміністрації до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Поважності причин неприбуття та свою правову позицію по справі не повідомив, а тому суд вважає за можливе згідно ст. ст.224, 226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Каховка Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області від 20 квітня 2011р. серії НОМЕР_3

У ході оформлення спадкових прав, позивач дізнався, що на ім'я покійного брата був виготовлений державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4. Підставою оформлення вказано акту стала ухвала Генічеського районного суду Херсонської області від 15 травня 2008 року по справі № 2-596/2008, згідно якої затверджено мирову угоду між ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_6 про поділ державних актів на земельні ділянки між сторонами по 7,75 га., розташованих на території Фрунзенської сільської ради Генічеського району Херсонської області.

Проте, вказаний державний акт за життя ОСОБА_3 не було зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

Відсутність державної реєстрації позбавляє ОСОБА_1, який є спадкоємцем після покійного брата реалізувати свої спадкові права на вищевказані земельні ділянки, що підтверджується копією постанови державного нотаріуса Каховської міської нотаріальної контори Херсонської області ОСОБА_7 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 квітня 2008р.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно ст.1216 ЦК України під спадкуванням розуміється перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Особа яка прийняла частину спадщини вважається такою, що прийняла все спадкове майно.

Відповідно до п. «г» ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду за №7 від 30 травня 2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що за приписами ст. 1225 ЦК України право на земельну ділянку, яке переходить до спадкоємців від спадкодавця, повинно бути підтверджено державним актом на право власності на землю.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування",набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 за життя розпочав процедуру оформлення державного акту на право власності на земельну ділянку, проте не зареєстрував його у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

Відповідно до пункту 16-1 Постанови Кабінету Міністрів України № 1021 від 09 вересня 2009 року «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі», державна реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди земельної ділянки із земель державної та комунальної власності здійснюється одночасно із державною реєстрацією земельної ділянки.

Державна реєстрація здійснюється шляхом внесення відповідних відомостей до Книги записів. Записи до розділів Книги записів вносяться при видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку, яякими є державний акт на право власності на земельну ділянку, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, договір оренди землі, договір суборенди землі та договір про внесення змін до договорів оренди та суборенди землі. Дата внесення запису до розділу Книги записів є датою державної реєстрації документа, що посвідчує право на земельну ділянку.

З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що оскільки станом на день смерті спадкодавець ОСОБА_3 ще не набув у визначеному законом порядку права власності на земельні ділянки, то дане майно як об'єкт права власності не увійшло до спадкової маси і на нього в порядку спадкування не може бути набуте право власності. Відтак і підстав для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом немає, у зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст. ст. 212-215, 224-228 ЦПК України, суд

вирішив:

у задоволенні позову ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом п'яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Суддя Н. А. Шарко