Справа № 559/1923/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

при секретарі Протас Ю.В.

розглянувши в судовому засіданні в місті Дубно справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, який зареєстрований 11 липня 1992 року відділом ЗАГС Дубенської районної державної адміністрації, актовий запис №155. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку Анну, ІНФОРМАЦІЯ_2

Позивачка вказує, що після одруження відносини між ними складались добре, однак згодом чоловік змінив своє ставлення до неї, як до дружини. Між ними постійно виникали непорозуміння, що негативно впливало на відносини в сім»ї. Вони різні люди і не можуть співіснувати як подружжя. Постійні сварки, спілкування на підвищених тонах, відсутність спільного побуту унеможливили подальше спільне проживання. На даний час з відповідачем проживають окремо.

Такі відносини привели до того, що між ними втрачені почуття любові та поваги. Будь-які спроби налагодити сімейні відносини виявилися марними, тому примирення між ними неможливе, просить шлюб розірвати.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що вони тривалий час не проживають з відповідачем як подружжя,не ведуть домашнього господарства, так як між ними втрачено почуття кохання, в зв»язку з чим надалі проживати в шлюбі є недоцільним, так як вони цього не бажають, просить шлюб розірвати.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, згідний на розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 липня 1992 року, який зареєстрований відділом ЗАГС Дубенської районної державної адміністрації, актовий запис №155. Уподружжя є двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька Анна, ІНФОРМАЦІЯ_2 Сімейні відносини сторони не підтримують. У подружжя різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Статтею .24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

В порушення ст.60 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення між ним та дружиною.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що сторони на даний час не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків, в судовому засіданні обоє висловили згоду на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, що має істотне значення.

Керуючись ст.ст. 3,6,57,60,212,215 ЦПК України, ст.ст.110, 111, 112 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 11 липня 1992 року відділом ЗАГС Дубенської районної державної адміністрації, актовий запис №155 розірвати.

Сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку Анну, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати з матір»ю ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час його проголошення, можуть його оскаржити протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: