і м е н е м У к р а ї н и
04 квітня 2016 року м. Теребовля
Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської областi ОСОБА_1, ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог служби у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_4, про позбавлення батьківських прав.
Відповідно до статті 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред"являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.
Згідно із ст.414 ЦПК України підсудність судами України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.
Відповідно до ст.20 «Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», яка була підписана в м.Мінськ 22 січня 1993 року та ратифікована Верховною Радою України 10.11.1994 року, позови до осіб, які мають місце проживання на території однієї з Договірних Сторін, подаються, незалежно від їх громадянства, в суди цієї Договірної Сторони, а позови до юридичних осіб подаються в суди Договірної Сторони, на території якої знаходиться орган управління юридичної особи, його представництво або філія.
Загальні правила територіальної підсудності, за яким позов може бути пред"явлений до суду за місцем проживання громадянина або знаходження юридичної особи, діють і щодо цивільних справ з іноземним елементом (ст.109 ЦПК України).
При визначеності підсудності цивільних справ, в яких одні учасники правовідносин проживають (знаходяться) на території України, а інші учасники на території іншої держави члена Співдружності іноземних держав (СНД) також необхідно виходити з положень Конвенції про правову допомогу та про правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, зокрема Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних, кримінальних справах, укладеній державами учасниками СНД від 07 жовтня 2002 року (далі Конвенція).
Так, згідно ст.27 Конвенції, якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий іншої Договірної Сторони й один з них проживає на території однієї, а другий на території іншої Договірної Сторони, то їх особисті і майнові правовідносини визначаються за законодавством Договірної Сторони, на території якої вони мали своє останнє спільне місце проживання.
Відповідно до ст.35 Конвенції права і обов"язки батьків дітей при відсутності постійного спільного місця проживання батьків і дітей їх взаємні права і обов"язки визначаються законодавством Договірної Сторони, громадянином, якої є дитина.
Якщо громадянином, якої є дитина при неможливості визначити її приналежність до громадянства по законодавству за законодавством договірної сторони, то застосовується законодавство по місцю його народження.
Як вбачається із матеріалів справи, їх останнім спільним місцем проживання був м. Орськ ОСОБА_5 Федерації.
Отже, останнім місцем проживанням та народженням дитини (свідоцтво про народження серії І-РА №627915 м. Орськ Оренбурзької області ОСОБА_5 Федерації, батьками якої є ОСОБА_4 громадянин ОСОБА_5 Федерації, мати ОСОБА_2 громадянка України) є ОСОБА_5 Федерація, законодавство якої поширюється на дані спірні правовідносини. Така категорія справ не передбачає виключної або альтернативної підсудності.
Виходячи із наведеного, суд вважає, що звернення до суду та її розгляд повинен проводитись у відповідному суді по місцю проживання та народження дитини в ОСОБА_5 Федерації.
Відповідно до ст.115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.
Згідно із п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України, позовна заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду так як загальні правила підсудності (ст.109 ЦПК України) діють і щодо цивільних справ, коли однією із сторін є громадянин іноземної держави з врахуванням вищевказаної Конвенції.
При таких обставинах, позовна заява підлягає поверненню позивачу для звернення до належного суду з врахуванням вимог, зазначених в Конвенції.
Керуючись ст.109, 115, 121, 414 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог служби у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав повернути позивачу для звернення до належного суду.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом п"яти днів з дня її одержання.

Суддя: