Справа № 372/2934/14-ц
Провадження № 2-681/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Болобана В.Г.,

за участі секретаря Рудніцької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа відділ ДВС Обухівського МУЮ Київської області про звільнення від сплати заборгованості по аліментам,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської з позовною заявою, в якій вказав на те, що 24.07.2004 року між ним та відповідачем по справі був зареєстрований шлюб, 22.03.2005 року у них народився син - ОСОБА_3. 01.07.2008 року, сторони розірвали шлюб, після розірвання якого неповнолітня дитина проживала разом з позивачем, та знаходилась на його повному утриманні. Протягом 2,5 років ОСОБА_3 проживав з батьком без матері, ОСОБА_2 коштів на утримання дитини не надавала, а 14 червня 2014 року забрала сина до себе і з цього часу він проживає разом з матір'ю. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 03.06.2013 року, рішення Обухівського районного суду Київської області від 05.03.2013 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким зобовязано ОСОБА_1 сплачувати щомісячно аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від всіх заробітків починаючи з 17 грудня 2012 року, та визначено місце проживання дитини разом з матір'ю ОСОБА_2. В звязку з тим, що неповнолітня дитина протягом 2,5 років знаходилась на утриманні позивача, та проживала разом з ним, він просить суд звільнити його від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 в розмірі 40277 грн. 45 коп. за період з грудня 2012 року по 14.06.2014 року в звязку із наявністю обставин, що мають істотне значення.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити повністю, послались на обставини викладені в позові.

Відповідач заперечила щодо задоволення позовних вимог, та просила відмовити в їх задоволенні, зазначила, що на даний час заборгованості по аліментах немає, позивач її повністю виплатив. Також пояснила, що позивач навмисно не виконував рішення суду та не давав їй можливості забрати дитину.

Представник третя особа відділу ДВС Обухівського МУЮ Київської області про розгляд справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не зявився, надав лист, в якому просив розглянути справу за його відсутності.

Суд, вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи встановив такі обставини.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 2004 року по 2008 рік. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

01.07.2008 року рішенням Обухівського районного суду Київської області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Судом встановлено, що сімя ОСОБА_1 проживала в кімнаті № 8, гуртожитку за адресою : м. Українка, вул. Юності 15, Обухівського району Київської області.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 09.09.2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позов ОСОБА_1, задоволений, а ОСОБА_2 визнано такою, що втратила право користування кімнатою № 8 в будинку № 15 по вул. Юності в м. Українка, Обухівського району Київської області.

22.02.2013 року Обухівською районною адміністрацією було прийнято розпорядження «Про участь у вихованні малолітнього ОСОБА_3В.», яким за заявою ОСОБА_1 визначено спосіб участі у вихованні та праві спілкування ОСОБА_2 із своїм малолітнім сином, а саме з 09.00 до 18.00 годин щотижня в неділю за попередньою домовленістю з батьком дитини , за умови, якщо дитина не буде хворіти, зобовязано ОСОБА_1 - батька дитини не перешкоджати у здійсненні матірю ОСОБА_2 своїх прав щодо виховання дитини, а також у її праві постійного спілкування з дитиною через засоби звязку. Рекомендовано проживати неповнолітньому ОСОБА_3 з його батьком.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 03.06.2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, третя особа орган опіки та піклування Обухівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа орган опіки та піклування Обухівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, рішення Обухівського районного суду від 05 березня 2013 року скасовано, та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково, та визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з матірю ОСОБА_2. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 грудня 2012 року.

Судом також встановлено, що неповнолітня дитина під час судового розгляду та після винесення вищевказаного судового рішення (а саме до 14.06.2014 року), залишилась проживати з батьком, що визнається відповідачем, та підтверджується чисельними актами обстеження житлово-побутових умов сімї за період з 02.03.2012 року по 03.04.2014 року.

08.07.2013 року відповідач ОСОБА_2 звернулась до відділу ДВС Обухівського МУЮ Київської області, з заявою про примусове виконання виконавчого листа.

09.07.2013 року відділом ДВС Обухівського МУЮ Київської області, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №1018/8127/12, виданого 03.06.2013 року Апеляційним судом Київської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідач також надала пояснення з відповідними письмовими підтвердженнями того факту, що вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів із заявами про невиконання рішення суду позивачем, що позбавляє її можливості забрати дитину.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частинами 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Під час судового розгляду судом встановлений той факт, що дитина у визначений в позовній заяві термін проживала разом із батьком, перебувала на його повному утриманні.

Також, встановлений і той факт, що позивач навмисно не виконував рішення суду в частині проживання дитини із матірю. При цьому, заборгованості по сплаті аліментів на час розгляду справи вже не існувало, оскільки позивач повністю сплатив її (підтверджується матеріалами справи).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимогипозивача про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 в розмірі 40277 грн. 45 коп. за період з грудня 2012 року по 14.06.2014 року в звязку із наявністю обставин, що мають істотне значення, підлягають частковому задоволенню, оскільки неповнолітній ОСОБА_3 з грудня 2012 року по травень 2014 року дійсно проживав з батьком та був на його повному утриманні, а з червня 2014 року по даний час проживає з матірю. Крім того, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що після набранням чинності рішенням Апеляційного суду Київської області від 03.06.2013 року, яким було визначено місце проживання неповнолітньої дитини з матірю ОСОБА_2, позивач дитину матері не віддав і рішення суду таким чином умисно не виконав, аж поки відповідач не забрала дитину 14.06.2014 року, а тому нарахування та стягнення з нього заборгованості по аліментах на утримання дитини саме в період з 17.12.2012 року по 03.06.2013 року є безпідставним. Що стосується періоду з 03.06.2013 року по 14.06.2014 рік нарахування аліментів в цей період на думку суду є обґрунтованим, а тому, не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Керуючись статтями 10, 11, 15, 60, 61, 212-214, 292, 294 ЦПК України, ст. 197 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 в період з 17.12.2012 року по 03.06.2013 року в звязку із обставинами, що мають істотне значення.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_6