Справа № 639/9669/15-ц
№2/639/417/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 червня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Іванової І.В.,

за участю секретаря - Тущенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2, який було зареєстровано 12 лютого 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Миргородського міськвиконкому Полтавської області, актовий запис № 26.

У обґрунтування позову позивач посилається на те, що у 1999 році вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох доньок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Життя з відповідачем не склалось. На початку сімейного життя вони жили добре, однак з часом відношення між ними погіршились та в подальшому зіпсувались повністю. Між ними відсутнє взаєморозуміння, виникли різні погляди на сімейне життя. З жовтня 2015 року між ними були припиненні сімейні відносини, сумісне проживання та ведення спільного бюджету і спільного господарства. Вони стали проживати окремо. Позивач зазначила, що збереження їх шлюбу з відповідачем буде суперечити її інтересам та інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Їх сімя розпалась остаточно, примирення між ними неможливе. Тому вона не має наміру зберігати шлюб. В звязку з чим просить розірвати шлюб з відповідачем.

Позивач у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, згідно якої підтримала свій позов у повному обсязі та просила розглядати справу без її участі.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої проти позову заперечував, просив розглядати справу без його участі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який був зареєстрований 12 лютого 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Миргородського міськвиконкому Полтавської області, про що зроблено актовий запис № 26, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ № 033493 (а.с.13).

Від шлюбу сторони мають двох доньок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У листопаді 2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого посилається на вищевказані обставини.

Відповідачем у судовому засіданні було заявлене клопотання про надання строку для примирення, проти якого заперечувала позивач.

Ухвалою суду від 7 грудня 2015 року судом було надано сторонам строк для примирення з метою збереження сімї, строком на шість місяців.

Відповідно до ч. 5 ст. 191 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

У судовому засіданні встановлено, що примирення між сторонами не відбулося, позивачка наполягає на розірванні шлюбу.

Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, судом приймалися всі заходи для збереження сімї. Однак проаналізував обставини, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї не можливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Сімя існує лише формально, перспектив примирення немає.

Частиною 8 ст. 235 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

За таких обставин шлюб підлягає розірванню, після розірвання шлюбу прізвище позивача та відповідача суд залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110-115 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 12 лютого 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Миргородського міськвиконкому Полтавської області, актовий запис № 26.

Після розірвання шлюбу прізвища позивача та відповідача залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Іванова