Справа № 466/490/15 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/2986/16 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Зверхановської Л.Д.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 січня 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 26 січня 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», треті особи: МТСБУ, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - задоволено частково.

Стягнуто з ТДВ «Страхова компанія» «Кредо» в користь ОСОБА_2 50500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_2 108761 грн. 30 коп.

Дане рішення оскаржив відповідач - ТзДВ «Страхова компанія «Кредо».

В апеляційній скарзі, зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, судом не встановлено чи порушено ТДВ СК «КРЕДО» права та охоронювані законом інтереси позивача. Вважає, що страхова компанія правомірно відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування по події, яка мала місце 16.10.2014р., оскільки на підставі результатів експертизи від 31.10.2014р., ТДВ СК «КРЕДО» довело відсутність правових підстав для задоволення позову до страхової компанії, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 не настала, а саме відсутнім є страховий випадок в розумінні ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Просить оскаржуване рішення суду в частині задоволення позову про стягнення з ТДВ СК «КРЕДО» на користь ОСОБА_2 50500 грн. скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, клопотання представника апелянта про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні колегія суддів вважає необгрунтованим, а тому відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності та без фіксації судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України. На думку колегії суддів матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення у повній мірі відповідає даним вимогам.

Відповідно до вимог ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну позивача була заподіяна шкода, а відтак така на підставі ст..1187,1194 ЦК України та Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає відшкодуванню відповідачами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом на вул. Шевченка - вул. Вінниця у м. Львові 16 жовтня 2014р. сталась дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля „Рено" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_5 та належного позивачу автомобіля «Хонда» д.н.з. НОМЕР_2. Внаслідок даної ДТП належний позивачу автомобіль було пошкоджено .

Відповідно до постанови Сихівського районного суду м. Львова від 03.11.2014 р. ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні ДТП .

Транспортний засіб „Рено" д.н.з. НОМЕР_3 яким керував ОСОБА_5,на момент вчинення ДТП був забезпечений договором обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу укладеним з ТзДВ «Страхова компанія «Кредо», страховий поліс серія АС №5915763.

Згідно висновку №355/12-14 експертного авто-товарознавчого дослідження шкода, завдана автомобілю позивача внаслідок ДТП, становить 157684,30 грн.(а.с.9-13 т.1)

Так, відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичне або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала,за наявності її вини (ч. 1 ст.1166 ЦК України).

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність та яку визнано винною у ДТП у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, в силу положень ст.1194 ЦК України.

Відповідно до положень ст.147 ЦПК України, висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як зазначено у пункті 1, 3 Постанови Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №8 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці та оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтується на всебічному, повному, та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в сукупності.

Згідно зі ст.988 ЦК України, страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку в строк, встановлений договором.

У ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що страховий випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Статтями 7, 8 Закону України "Про страхування" визначено, що до видів обов'язкового страхування відноситься страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином судом першої інстанції вірно визначено характер спірних правовідносин, досліджено вину особи, яка скоїла ДТП, докази, які підтверджують оцінку заподіяних збитків та понесених витрат у зв`язку з відновленням пошкодженого майна та прострочення виконання зобов'язання у відносинах за договором страхування.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Доводи апелянта про те, що пояснення водіїв учасників ДТП про обставини ДТП є неспроможними, за наявної схеми ДТП, а висновками транспортно - трасологічного дослідження поставлено під сумнів відповідність всіх заявлених пошкоджень, на думку колегії суддів, є голослівними та не підтверджуються жодними доказами та висновками експертиз.

Так, згідно постанови Сихівського районного суду м. Львова від 03.11.2014 р. ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого ст..124 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 425 грн.(а.с.7 т.1). Встановлено, що 16 жовтня 2014р. о 20.30год. по вул..Шевченка-вул.Винниця у м.Львові, ОСОБА_5, керуючи автомобілем Рено, д.н.з. НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстав ноки та її змін, на перехресті нерівнозначних доріг, при виїзді на головну смугу для руху, не дав дорогу автомобілю Хонда, д.н.з. НОМЕР_2, який здійснював рух по головній дорозі, чим порушив вимоги п.16.11 ПДР України, в результаті чого здійснив зіткнення з останнім, завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень. У суді ОСОБА_5 вину визнав.

В адміністративній справі № 3/464/1647/14, окрім зазначеного вище, наявний складений працівниками ДАІ протокол про адмінправопорушення, відібрані пояснення у двох водіїв - ОСОБА_2 та ОСОБА_5, складено схему місця ДТП, зафіксовані видимі зовнішні пошкодження транспортних засобів. Схему та фіксацію пошкоджень складено в присутності окрім працівників ДАІ, двох водіїв, понятих - особові дані яких та підписи відображені. Встановлені та зафіксовані обставини ДТП підтверджують про те, що автомобіль "Хонда" пошкоджений внаслідок контакту з автомобілем "Рено".

Твердження апелянта про те, що страховий випадок, при наявності якого виплачується страхове відшкодування, не наступив, оскільки відповідно до висновку експерта від 31.10.2014 р. пошкодження автомобіля позивача наступило не при тих обставинах, на які покликається позивач, не відповідає дійсним обставинам справи та наявним доказам. Вина водія ОСОБА_5 у вчиненні ДТП є доведеною, а висновки експертного дослідження, на думку колегії суддів, обставин справи не спростовує.

Суд першої інстанції надав вірну оцінку висновку експертного транспортно -трасологічного дослідження №1112-14-ТТ від 31 жовтня 2014р. проведеного експертом Ю.В. Владимировим АК «Укравтоекспертиза» та висновку експертного авто товарознавчого дослідження від 10.12.2014 p.. Суд вірно зазначив про те, що висновок експертного транспортно-трасологічного дослідження №1112-14-ТТ від 31 жовтня 2014р. суперечить дійсним обставинам справи.

З наведеним погоджується і колегія суддів.

На думку колегії суддів, даний висновок жодним чином не спростовує обставин ДТП, які відображені у схемі ДТП та відібраних поясненнях у водіїв безпосередньо на місці скоєної ДТП.

Враховуючи наведене, рішення суду відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, п.1 ч.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо»- відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: М.Я.Богонюк

Л.Д. Зверхановська