РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 травня 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Маймур Ф.Ф.,

при секретарі - Авраменко А.М.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2015 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали вищевказаної цивільної справи, яка у відповідності до вимог ст.11-1 ЦПК України ухвалою від 16 листопада 2015 року була прийнята до свого провадження суддею Маймур Ф.Ф. (а.с.35-37).

В обґрунтуваннях свого позову позивач послався на те, що сторони з 17 липня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей - дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Протягом останніх двох років, що передували зверненню до суду із позовом, стосунки між сторонами поступово погіршувались, що на переконання позивача зумовлено втратою подружжям взаєморозуміння, різними поглядами на життя та обов'язки подружжя в сім'ї, що зумовило постійне виникнення сварок між сторонами, а це негативно впливає на виховання дітей, унеможливило подальші сімейні відносини. Послався позивач і на страждання відповідача різними розладами здоров'я, зокрема анорексією та булімією, небажання відповідача лікуватись від цих хвороб.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позову з викладених вище підстав.

Відповідач в останні два судові засідання по справі не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в зв'язку із чим суд вважає за можливе на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України здійснити розгляд даної цивільної справи в заочному порядку відповідно до Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 17 липня 2010 року між сторонами у справі було укладено шлюб, зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції за актовим записом №498 (а.с.4, 5-9, 21- 22).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у сторін народилась спільна дитина - дочка ОСОБА_3, про що 27 квітня 2011 року в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №159 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у сторін по справі народилась друга спільна дитина - дочка ОСОБА_4, про що 05 вересня 2013 року було зроблено відповідний актовий запис за №391 (а.с.11).

Як встановлено в судовому засіданні та не спростовується матеріалами цивільної справи, сторони по справі хоча і продовжують проживати в одній квартирі разом із дітьми, але тривалий час (більше року) шлюбні відносини між ними фактично припинені, сторони не підтримують один із одним достатньо тісних стосунків як подружжя, перебуваючи у конфліктних взаємовідносинах, причиною чого стала втрата подружжям взаєморозуміння, різні життєві погляди, що призводить до постійних сварок, негативно впливаючи на шлюбні відносини, робить їх в кінцевому рахунку неможливими, а також негативно впливає на виховання дітей. Спору щодо розподілу майна подружжя між сторонами немає.

Під час розгляду справи судом надавався сторонам строк для примирення, за збігом якого сторонами так і не змогли досягти порозуміння, відновити шлюбні відносини, що могло б бути запорукою збереження шлюбу (а.с.42-43).

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами СК України.

Так, відповідно до ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Способом захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення.

Згідно ст.104 СК України підставою для припинення шлюбу є його розірвання.

За змістом ст.ст.105-107, 109, 110 СК України така форма припинення шлюбу у випадку наявності у подружжя спільних неповнолітніх дітей, небажання подружжя за обопільною згодою подати до суду заяви про розірвання шлюбу - можлива за позовною заявою одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.115 СК України рішення суду, яким задоволено позов про розірвання шлюбу і яке набрало законної сили, засвідчує факт розірвання шлюбу.

У відповідності до норми ст.112 СК України з метою встановлення наявності підстав для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги ту обставину, що подружжя стосунки не підтримує, шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені вже тривалий час та більше не відновлювались, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажає, враховуючи інтереси кожного з подружжя та їх спільних малолітніх дітей, а також безрезультатність вжитих судом заходів щодо примирення подружжя, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивача щодо відсутності необхідності стягувати з відповідача сплачений позивачем судовий збір, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодування не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.104-106, 110, 112, 115 СК України, ст.ст.3, 10, 11, 57-61, 169, 197, 208, 212-215, Главою 8 Розділу ІІІ ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 17 липня 2010 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №498, - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ф.Ф. Маймур