АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 березня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса А.М., Антоненко Н.О.,

при секретарі:Юрченко А.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3, на заочне рішення Дарницького районного суду м.Києва від 18 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбно-сімейні відносини припинились, спільне господарство не ведуть з 2014 року, мають окремий бюджет, хоча проживають в одній квартирі. Від шлюбу мають двох дітей, в тому числі неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спілкування з дружиною майже завжди закінчується сварками та конфліктами, що негативно впливає на виховання малолітньої дитини, спричиняє страждань і старшому синові, який живе з ними. Вважав, що шлюб зберегти неможливо.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Розірвано шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований 16 листопада 1991 року Відділом запису актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис за № 1841.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 січня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_3, поданої через уповноваженого представника ОСОБА_2, про перегляд заочного рішення.

Справа № 753/7563/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3673/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Куренков Є.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі послалася на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив їх відхилити.

В судове засідання не з'явилися відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_2, які були у встановленому законом порядку повідомлені про день та час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.73, 74), про причини своєї неявки суд не повідомили, у зв'язку з чим колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність осіб, які не з'явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 16 листопада 1991 року зареєстрували шлюб у Відділі запису актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 1841 (а.с.7).

Сторони від шлюбу мають двох дітей, повнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7, зворот а.с. 7).

Згідно з положеннями частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом установлено, що сторони хоча і проживають разом, але не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету.

Позивач наполягав на неможливості збереження сім'ї.

За наданий ОСОБА_1 та ОСОБА_3 судом першої інстанції двомісячний строк на примирення, сторонами не досягнуто взаєморозуміння та примирення.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов'язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є неможливим.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно - шлюбних стосунків, спільного бюджету та побуту не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, що суд першої інстанції ухвалив рішення в судовому засідання за відсутності відповідача, представником якої було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з наявністю у ОСОБА_3 направлення від 17 вересня 2015 року на екстрену госпіталізацію до лікарні № 4 КГКБ, чим фактично позбавив останню права на всебічний та повний розгляд справи, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення з огляду на таке.

Згідно з ч.3 ст.309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Судом першої інстанції були вжиті заходи щодо примирення подружжя і ухвалою суду від 20 липня 2015 року сторонам наданий строк для примирення терміном 2 місяці. Після збігу визначеного судом строку, судом установлено, що розлад у сім'ї носить тривалий характер, сторони тривалий час не підтримують інтимних стосунків, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що дає підстави для розірвання шлюбу.

Отже, висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухваленого у даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування і задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Дарницького районного суду м.Києва від 18 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: