КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/673/16-ц
Провадження № 2/552/576/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2016 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі - Рибальченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про врегулювання розбіжностей при укладанні додаткової угоди до договору, -

В С Т А Н О В И В :

15 лютого 2016 року позивач ОСОБА_2 обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» звернулось в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про врегулювання розбіжностей при укладанні додаткової угоди до договору, мотивуючи свій позов тим, що 12 жовтня 2004 року укладено договір №2100 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_1 з метою забезпечення опалення нежитлового приміщення відповідача по вулиці Докучаєва, буд.№10 в м.Полтава. ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулось до відповідача із пропозицією щодо зміни умов договору шляхом укладення додаткової угоди №7 від 25.01.2016 року. 28.01.2016 року підприємство отримало підписану додаткову угоду №7 разом з листом-протоколом розбіжностей щодо пунктів 11 та 11.5 додаткової угоди. Підприємство 10.02.2016 року направило на адресу відповідача лист за №29-17/437 разом з протоколом узгодження розбіжностей, в якому погодило заміну пункту 11.5 додаткової угоди. На редакції пункту 11 додаткової угоди №7 до договору сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність із обставинами, які істотно змінились. Зазначена пропозиція внесення змін до договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води №2100 від 12.10.2004 року обумовлена наступним. Щодо внесення змін до п.11.5 додаткової угоди №7 договору. Пунктом 11.5 додаткової угоди до договору передбачена відповідальність відповідно до Закону України «Про відповідальність суб»єкта підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій», а саме: 1% за кожен день прострочення платежу, але не більше 100% боргу. У протоколі узгодження розбіжностей до додаткової угоди №7, передбачена відповідальність відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань» на рівні подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення платежу. Щодо внесення змін до п.11 додаткової угоди №7 до договору, то пунктом 11 додаткової угоди до договору передбачено, що розрахунки за теплову енергію проводяться відповідно до тарифів, встановлених уповноваженим органом та діючих на період постачання теплової енергії. Тариф на теплову енергію 1 403 грн. 42 коп./Гкал (без ПДВ) для потреб інших споживачів (крім населення) з 01.05.2015 року. Тариф на теплову енергію 1 403 грн. 42 коп./Гкал (без ПДВ) для потреб інших споживачів (крім населення) з 01.11.2015 року. Відповідач у своєму протоколі зазначає, що споживач, як фізична особа, відноситься до 1 групи споживачів (населення), з відповідним тарифом. Доводи відповідача є необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству України. Просили суд визнати пункт 11 додаткової угоди №7 від 25.01.2016 року до договору №2100 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 12.10.2004 року укладеним у наступній редакції: «Розрахунки за теплову енергію проводяться відповідно до тарифів, встановлених уповноваженим органом та діючих на період постачання теплової енергії. Тариф на теплову енергію 1 403 грн. 42 коп./Гкал (без ПДВ) для потреб інших споживачів (крім населення) з 01.05.2015 року. Тариф на теплову енергію 1 403 грн. 42 коп./Гкал (без ПДВ) для потреб інших споживачів (крім населення) з 01.11.2015 року. Оплата за опалення проводиться за фактично використану кількість теплової енергії». Стягнути судовий збір з відповідача.

03 березня 2016 року позивач ОСОБА_2 обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» звернулось в суд з заявою до відповідача ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог. В даній заяві вказували, що під час підготовки позовної заяви позивачем допущена друкарська помилка в прохальній частині позову, а саме під час вказівки на тарифи двічі зазначено суму 1 403 грн. 42 коп./Гкал. Разом з тим, тарифи на теплову енергію були встановлені в розмірах: з 01.05.2015 року 1 403 грн. 42 коп./Гкал; з 01.11.2015 року 1 354 грн. 31 коп./Гкал. Саме вказані цифри були зазначені в первісній редакції додаткової угоди №7. Просили суд визнати пункт 11 додаткової угоди №7 від 25.01.2016 року до договору №2100 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 12.10.2004 року укладеним в наступній редакції: «Розрахунки за відпущену теплову енергію проводяться відповідно до тарифів, встановлених уповноваженим органом та діючих на період постачання теплової енергії. Тариф на теплову енергію 1 403 грн. 42 коп./Гкал (без ПДВ) для потреб інших споживачів (крім населення) з 01.05.2015 року. Тариф на теплову енергію 1 354 грн. 31 коп./Гкал (без ПДВ) для потреб інших споживачів (крім населення) з 01.11.2015 року. Оплата за опалення проводиться за фактично використану кількість теплової енергії». Судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила суд позов та уточнення до нього задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1, представник відповідача ОСОБА_4 з позовом не згодні. Просили суд в задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Суд, заслухавши представника Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_4, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 25.06.2004 року між Відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_2 автоагрегатний завод» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу (а.с.12), відповідно до якого Відкрите акціонерне товариство «ОСОБА_2 автоагрегатний завод» продало, а ОСОБА_1 купив нежитлові приміщення загальною площею 13,3 кв.м, що складають 1/625 частину житлового будинку з вбудовано-прибудованим магазином, розташованого за адресою: місто Полтава, вулиця Докучаєва, №10. По заяві власника відчужуються нежитлові приміщення: 23 тамбур 1,5 кв.м, 24 службове приміщення 9,5 кв.м, 25 кладова 0,7 кв.м, 26 вбиральня 1,6 кв.м, загальною площею 13,3 кв.м, що складає 1/625 частину об»єкту.

Технічний паспорт на нежитлове приміщення по вулиці Докучаєва №10 в місті Полтаві 07.10.2004 року оформлено на ОСОБА_1 (а.с.13-14).

12 жовтня 2004 року між обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» та фізичною особою ОСОБА_5 було укладено договір №2100 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води (а.с.5-6). Відповідно до пункту 1 даного договору теплопостачальна організація бере на себе постачання тепловою енергією у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення приміщення споживача до межі розподілу будівель: нежитлове приміщення по вул.Докучаєва, 10 в м.Полтаві.

ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулось до ОСОБА_1 з письмовою пропозицією щодо зміни умов договору шляхом укладання додаткової угоди №7 від 25.01.2016 року.

25 січня 2016 року між ОСОБА_2 обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №7 до договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води №2100 від 12.10.2004 року (а.с.15-16).

28 січня 2016 року підприємство отримало підписану додаткову угоду №7 разом з листом-протоколом розбіжностей щодо пунктів 11 та 11.5 додаткової угоди.

Позивач 10.02.2016 року направив на адресу відповідача лист за №29-17/437 разом з протоколом узгодження розбіжностей, в якому погодив зміну пункту 11.5 додаткової угоди.

В судовому засіданні встановлено, що сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність із обставинами, які істотно змінились, а саме пункту 11 додаткової угоди №7 до договору.

Разом з тим суд приходить до висновку, що позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено і дану обставину підтверджено в Додатковій угоді №7 до договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води №2100 від 12.10.2004 року, що предметом даного договору є постачання ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» теплової енергії у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення приміщень ОСОБА_1 до межі розподілу балансової належності теплової мережі будівлі по вулиці Докучаєва в м.Полтаві нежитлове приміщення.

Отже, приміщення ОСОБА_1 не відноситься до житлового фонду, оскільки згідно з частиною 4 ст.4 Житлового кодексу України до житлового фонду не входять нежитлові приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру.

Згідно договору купівлі-продажу від 25.06.2004 року ОСОБА_1 придбав у Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_2 автоагрегатний завод» нежитлові приміщення загальною площею 13,3 кв.м, що складають 1/625 частину житлового будинку з вбудовано-прибудованим магазином, розташованого за адресою: місто Полтава, вулиця Докучаєва, №10.

Згідно з пунктом 3 Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.07.2006 року №955, тарифи формуються для трьох категорій споживачів населення, бюджетних установ, інших споживачів.

В пункті 10 договору №2100 від 21.10.2004 року зазначено про віднесення ОСОБА_1 до споживачів 3 групи, що обумовлено наявністю на момент укладення даного договору Прейскуранту, затвердженого розпорядженням голови ОСОБА_2 облдержадміністрації за №154.

Рішенням ОСОБА_2 обласної ради двадцятої позачергової сесії п»ятого скликання від 27.03.2009 року затверджені скориговані тарифи на послуги централізованого опалення та постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». Згідно додатку №1 до зазначеного рішення ОСОБА_2 обласної ради тарифи встановлено для трьох груп споживачів:

1 група населення, що мешкає в житлових будинках та інших жилих приміщеннях незалежно від форм власності будинків і приміщень, гуртожитках підприємств і організацій, гуртожитках учбових закладів, гуртожитках, обслуговування і утримання яких проводиться юридичними особами, основною діяльністю яких, відповідно до Статуту, є експлуатація і утримання житлового фонду; 2 група бюджетні організації та установи; 3 група всі інші споживачі, крім споживачів першої та другої груп.

У спірній додатковій угоді №7 до договору категорія споживача ОСОБА_1 не змінювалась. Тарифи для оплати послуг з теплопостачання для «населення» застосовуються для здійснення оплати фізичними особами послуг з теплопостачання в приміщеннях, які використовуються ними для проживання. Оскільки приміщення за адресою: м.Полтава, вул.Докучаєва, №10 є нежитловим, то постачання теплової енергії ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» здійснюється за тарифом для потреб «інших споживачів» (крім населення).

Суд позбавлений можливості погодитись з думкою відповідача, що договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води №2100 від 12.10.2004 року є договором приєднання з наступних підстав.

ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» являється теплогенеруючою (теплопостачальною) організацією в розумінні ст.1 Закону України «Про теплопостачання» як суб»єкт господарської діяльності, який має у власності або у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.

Згідно зі ст.19 Закону України «Про теплопостачання» теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу.

Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Ці Правила регулюють відносини між суб»єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідно до пункту 1 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, централізоване опалення послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання.

В пункті 1 договору №2100 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 12.10.2004 року сторони погодили, що теплопостачальна організація бере на себе постачання теплової енергії у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення нежитлового приміщення ОСОБА_1

Таким чином, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» реалізує теплову енергію ОСОБА_1 в нежитлове приміщення, що не придатне для проживання, як виробник теплової енергії, а не виконавець послуг централізованого опалення з використанням.

Судом не приймаються до уваги пояснення відповідача та його представника, що приміщення в будинку №10 по вулиці Докучаєва в місті Полтаві є житловим, в ньому проживає він та його родина, оскільки дане твердження суперечить зібраним по справі доказам та фактичним обставинам справи в їх сукупності.

Є безпідставними, на думку суду, твердження відповідача та його представника, що договір №2100 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 12 жовтня 2004 року, укладений між обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» та фізичною особою ОСОБА_5, необхідно визнати недійсним, оскільки відповідачем ОСОБА_1 та його представником не зазначено, з яких саме підстав даний договір повинен бути визнаний недійсним, яким нормам права він суперечить.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4-14, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати пункт 11 додаткової угоди №7 від 25.01.2016 року до договору №2100 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 12.10.2004 року укладеним в наступний редакції: «Розрахунки за відпущену теплову енергію проводяться відповідно до тарифів, встановлених уповноваженим органом та діючих на період постачання теплової енергії. Тариф на теплову енергію 1 403 грн. 42 коп./Гкал (без ПДВ) для потреб інших споживачів (крім населення) з 01.05.2015 року. Тариф на теплову енергію 1 354 грн. 31 коп./Гкал (без ПДВ) для потреб інших споживачів (крім населення) з 01.11.2015 року. Оплата за опалення проводиться за фактично використану кількість теплової енергії».

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», сплачений позивачем судовий збір в сумі 1 378 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Т.В.Турченко