Справа № 712/3715/16-ц
Провадження № 2/712/1198/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - Шмагайло Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» (ПрАТ «СК «Перша»), третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 06.08.2015 року в місті Черкаси на перехресті вулиць Котовського-Шевченка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю RENAULT MASTER під керуванням ОСОБА_2 та автомобілю RENAULT TRAFIK під керуванням позивача. Постановою Соснівського районного суду міста Черкаси від 29.09.2015 року винною особою визнано ОСОБА_2 В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль ОСОБА_1, а саме: зсувні праві двері, декоративна захисна накладка дверей, заднє праве крило, арка заднього правого крила, підкрилок задній правий, диск колісний, ковпак.

Цивільна-правова відповідальність власника автомобіля RENAULT MASTER ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «СК «Перша».

Після повідомлення про страховий випадок на місце ДТП прибув аварійний комісар, який провів огляд транспортних засобів учасників ДТП, про що був складений рапорт.

05 вересня 2015 року позивачка звернулася до ПрАТ «СК «Перша» із заявою про страхове відшкодування. 28 грудня 2015 року у виплаті страхового відшкодування їй було відмовлено на підставі п.37.1.3 ст.37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки потерпіла особа не виконала обовязок щодо зберігання транспортного засобу поки його не огляне представник страхової компанії (аварійний комісар, експерт) та відремонтувала автомобіль власними силами після чого вже звернулася за відшкодуванням матеріальної шкоди.

Зазначену відповідь страхової компанії вважає такою, що не відповідає положенням Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», так як в п.33.3 ст.33 зазначеного Закону встановлено, що особи звільняються від обовязку збереження пошкодженого транспортного засобу, у такому стані, в якому він знаходився після дорожньо-транспортної пригоди у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Оскільки аварійний комісар оглянув автомобіль в день дорожньо-транспортної пригоди, про що свідчить відповідний рапорт, вважає, що відповідач неправомірно відмовив їй у відшкодуванні шкоди.

Просила стягнути з ПрАТ «СК «Перша» суму понесених матеріальних збитків в сумі 9 800, 00 грн., розмір яких підтверджується рахунком фактурою №АВ-01071/1 від 07.08.2015 року, актом виконаних робіт №ААВ-0277 від 13.08.2015 року.

Представник ОСОБА_3 позивача в судовому засіданні підтримала позов просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що 07 вересня 2015 року, на адресу ПрАТ «СК «Перша» від позивача, внаслідок пошкодження під час ДТП автомобіля марки RENAULT TRAFIK надійшла заява про страхове відшкодування від 05 вересня 2015 року, яка за своїм змістом являлась Повідомленням про настання страхового випадку.

За результатами розгляду документів по ДТП відповідачем було прийнято рішення про відмову у задоволенні заявлених ОСОБА_1 вимог, про що вона була повідомлена відповідним ОСОБА_3 за вих. 829 від 21 грудня 2015 року.

Оскільки, гр. ОСОБА_1 відновила ремонтом пошкоджений під час ДТП автомобіль марки RENAULT TRAFIK до його огляду призначеним страховиком представником, що, в свою чергу, призвело до неможливості страховика встано вити розмір заподіяної шкоди - в її діях наявне пряме порушення зобовязання, покладеного на неї п.33.3 ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Крім того, позивачка порушила вимоги п.35.2 ст.5 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не надавши страховику документи, зазначені в підпунктах «а»-«г» пункту 35.2 ст.35 Закону (паспорт або інший документ, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера платника податку, документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно).

Зауважив, що при виїзді на місце дорожньо-транспорної пригоди аварійний комісар був направлений туди з метою огляду місця події, а не пошкоджень автомобіля. При цьому в самому рапорті аварійного комісара про огляд місця події відсутній підпис ОСОБА_1, як учасника ДТП, тому неможливо встановити як позивач визначила, що аварійний комісар проводив огляд транспортного засобу.

Оскільки позивач не виконала вимоги Закону щодо зберігання транспортного засобу поки його не огляне представник страховика, звернулася з повідомленням про подію 07.09.2015 року, при цьому 13 серпня 2015 року, тобто до спливу 10-денного терміну зберігання автомобіля для огляду він вже був відновлений ремонтом, що підтверджено актом виконання робіт від 13 серпня 2015 року, страхова компанія діяла в межах чинного законодавства, тому просив в позові відмовити.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, скерував до суду клопотання в якому просив проводити розгляд справи без його участі.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) установив наступне.

Позивач є власником автомобіля RENAULT TRAFIK, номерний знак 3L06152 (Чеська республіка).

06 серпня 2015 року о 10 годині 40 хвилин в м. Черкаси на перехресті вулиць Котовського-Шевченка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю RENAULT MASTER під керуванням ОСОБА_2 Постановою судді Соснівського районного суду м.Черкаси Степаненка В.М. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КпАП України.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 як власника автомобіля RENAULT MASTER застрахована у ПрАТ «СК «Перша», що підтверджується копією полісу № АІ/6191891 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зі строком дії з 14 листопада 2014 року по 13 листопада 2015 року. Відповідно до укладеного договору страхова сума (ліміт відповідальності) на за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000,00 грн., розмір франшизи дорівнює 500,00 грн.

Правовідносини, що винили між позивачем та відповідачами регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-1У з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон № 1961).

Згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Закон № 1961 регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до положень п.22.1 ст.22 Закону № 1961 у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Під шкодою, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, ст.28 Закону № 1961 включає в себе, зокрема, шкоду, пов'язану з пошкодженням чи знищенням транспортного засобу.

Відповідно до пункту 33.1 ст.33 Закону № 1961 у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди зобовязаний:

невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально (п.33.1.4 Закону № 1961)

Згідно п.35.1 ст.35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: найменування страховика, якому подається заява; прізвище, імя по батькові (найменування) заявника, його місце проживання або місцезнаходження; зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності], що її підтверджують; інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; підпис заявника та дата подання заяви.

Відповідно до п.35.2 ст.35 Закону, до заяви додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа:

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про права на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа:

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди. - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну:

ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого;

е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника;

є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 вперше звернулася до страховика стосовно виплати страхового відшкодування 05 вересня 2015 року. Як вбачається з доданого опису вкладення до цінного листа окрім заяви та доданих фото інших додатків до заяви на виконання вищезазначених положень Закону №1961 позивачем направлено не було.

Відповідно до копії Повідомлення страхувальником ОСОБА_2 про настання страхового випадку в розділі 7 зазначені відомості про потерпілу особу -ОСОБА_1, адреса (Чеська республіка). Інших ідентифікуючих даних не наведено.

Відповідно до рапорту про результати огляду місця події від 06.08.2015 року, що підписаний водієм ОСОБА_2 та аварійним комісаром ОСОБА_5 зазначений перший учасник ДТП ОСОБА_2, зазначений другий учасник події - ОСОБА_1, погодні умови, встановлена швидкість руху на даній ділянці та інше.

Аналізуючи зміст зазначеного рапорту суд приходить до висновку, що під час його складання огляд транспортного засобу позивачки не проводився, оскільки в рапорті відсутній детальний опис пошкоджень транспортного засобу ОСОБА_1, та відсутній підпис позивача ОСОБА_1 на даному рапорті, що взагалі ставить під сумнів присутність позивача при складанні даного документу.

Разом з тим, відповідно до пункту 33.3 ст.33 Закону № 1961 водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку

збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому

стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної

пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів

після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41

цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну

пригоду його уповноважений представник не прибув до

місцезнаходження такого пошкодженого майна.

За таких обставин позивачу необхідно довести, що не з її вини протягом десяти днів з моменту отримання повідомлення про ДТП уповноважена особа страховика не прибула до місцезнаходження пошкодженого майна, що звільняє позивача від обовязку зберігати автомобіль в тому стані, в якому воно знаходилося після ДТП.

Проте, повідомлення про настання страхового випадку, направлене на адресу страховика ОСОБА_2 не містить жодної інформації стосовно місцезнаходження пошкодженого майна та контактних даних ОСОБА_1

Заяву про страхове відшкодування позивачкою направлено 05 вересня 2015 року без необхідних документів, які визначені переліком відповідно до ст.35 Закону №1961.

Таким чином, позивачем не здійснено дій щодо повідомлення страховика про місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу, не надано своїх контактних даних страховику. Поважних причин, у звязку з якими позивач не мав змоги виконати зазначені в ст.33,35 Закону №1961 обов'язки суду не надано.

На дату направлення вищезазначеної Заяви про страхове відшкодування автомобіль вже був відновлений, що підтверджується рахунком фактурою №АВ-01071/1 від 07.08.2015 року, актом виконаних робіт №ААВ-0277 від 13.08.2015 року. Фактично відновлення автомобіля здійснено на 5-тий робочий день після ДТП.

В судовому засіданні представник позивача пояснила, що оскільки в день дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивачки вже був оглянутий аварійним комісаром страховика, то відповідно до п.33.3 Закону №1961 від обовязку зберігати автомобіль в тому стані, в якому воно знаходилося після ДТП вона звільняється.

Однак жодного доказу на підтвердження огляду уповноваженим представником страховика транспортного засобу ОСОБА_1 нею не надано. Як вже зазначалось вище, рапорт аварійного комісара від 06.08.2015 року про результати огляду місця події не містить детального опису пошкоджень автомобіля позивачки та нею не підписаний .

Як передбачено у п.36.1 ст.36 Закону № 1961 страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно до пункту 37.1.3 ст.37 Закону №1961 підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:

- невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обовязків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

За результатами розгляду документів по ДТП відповідачем було прийнято рішення про відмову у задоволенні заявлених ОСОБА_1 вимог, про що вона була повідомлена відповідним ОСОБА_3 за вих. 829 від 21 грудня 2015 року.

Оскільки позивачем не виконано обовязків, визначених п.33.3, п.35.1, 35.2 Закону №1961, суд вважає, що відповідачем обґрунтовано відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до ст.ст.979, 988 ЦК України, ст.ст.33,35,37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст.15, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Перша» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий: Т.Є. Троян