У х в а л а

іменем україни

11 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ОстапчукаД. О., Дербенцевої Т. П., Касьяна О.П.,

провівши попередній розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа - ОСОБА_4, про визнання недійсними договору поруки та додаткових договорів, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна»), посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_4 умов кредитного договору від 28 лютого 2008 року № CM-SME301/074/2008, звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як поручителя 2 332 876 грн 19 коп. заборгованості за вказаним договором та судові витрати.

У листопаді 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсними договору поруки від 28 лютого 2008 року № SR-SME301/074/2008, додаткових договорів № 1 від 15 квітня 2011 року та № 2 від 20 серпня 2012 року до вказаного договору поруки.

Посилався на те, що він не вчиняв будь-яких дій, направлених на укладання вказаного договору поруки та додаткових договорів до нього та не підписував їх.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року, позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 2 332 876 грн 19 коп. заборгованості за кредитним договором від 28 лютого 2008 року № CM-SME301/074/2008, із яких: 2 215 882 грн 78 коп. - заборгованість за кредитом, 116 993 грн 41 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

У задоволенні іншої частини позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено.

Визнано недійсними договір поруки від 28 лютого 2008 року № SR-SME301/074/2008 та додаткові договори № 1 від 15 квітня 2011 року та № 2 від 20 серпня 2012 року до вказаного договору поруки, укладені між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ЗАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_5

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг Україна», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 та задоволення первісного позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у повному обсязі.

Касаційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» необхідно відхилити з огляду на наступне.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Судами встановлено, що 28 лютого 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № CM-SME301/074/2008, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 220 тис. доларів США, а остання зобов'язалася повернути кредит та сплатити 5 % річних за його користування до 28 лютого 2020 року.

Цього ж дня на забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вказаним договором між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № SR-SME301/074/2008, а 15 квітня 2011 року та 20 серпня 2012 року додаткові догвори № № 1, 2 до нього, згідно з умовами яких останній поручився перед кредитором за належне виконання позичальником ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором від 28 лютого 2008 року № CM-SME301/074/2008.

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи від 15 квітня 2015 року № 542-15 підпис від імені ОСОБА_5 у графі «Юрченко Андрій Вікторович» договору поруки від 28 лютого 2008 року № SR-SME301/074/2008 та додаткових договорів № 1 від 15 квітня 2011 року та № 2 від 20 серпня 2012 року до вказаного договору поруки виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису.

05 червня 2014 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір факторингу, згідно з умовами якого до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги за кредитним договором від 28 лютого 2008 року № CM-SME301/074/2008 та договором поруки від поруки від 28 лютого 2008 року № SR-SME301/074/2008.

Частково задовольняючи позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та стягуючи суму заборгованості за кредитним договором із ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що остання належним чином не виконувала умови кредитного договору, тому позивач має право на повернення заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитними коштами.

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_5 та визнаючи недійсними договір поруки та додаткові договори до нього, суди виходили із доведеності позивачем факту непідписання ним вказаних договорів.

Такі висновки судів грунтуються на законі та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи касаціної скарги про те, що за наявності сумнівів в об'єктивності висновку судової почеркознавчої експертизи суди не обговорили питання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи - безпідставні, оскільки заявником не наведено будь-яких підстав за наявності яких згідно з ч. 2 ст. 150 ЦПК України може бути призначена поторна експертиза.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

Т. П. Дербенцева

О. П. Касьян