Справа № 204/2091/16-ц
Провадження № 2/204/1213/16 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

за участю третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи: Красногвардійський РВ у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2016 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1. В обґрунтування своїх позовних вимог вказали на те, що їй належить на праві власності вищевказана квартира, в якій 14.04.2008 року був зареєстрований відповідач, який є колишнім чоловіком її дочки - ОСОБА_2. Так, 31 серпня 2001 року донька позивачки уклала шлюб з відповідачем, після чого, із згоди позивачки, відповідач оселився у належній їй нерухомості та став проживати в ньому з ОСОБА_2 однією сім'єю. Пізніше, у зв'язку з втратою паспорту відповідачем, позивачка дала згоду на його реєстрацію у будинку. З цього часу він був зареєстрований у ньому. Відповідач допускав подружню невірність, їх відносини погіршились і у серпні 2013 року він забрав все своє майно пішов з будинку та перейшов жити до жінки з якою зраджував донці позивачки. 3 цього часу він у будинку не проживає. У будинку відсутнє майно відповідача. Але, не зважаючи на те, що відповідач у будинку не проживає на протязі більш ніж 2,5 роки, не має відношення до його придбання, не сплачує комунальних платежів, не розглядає це житло як своє, але зніматися з реєстрації не бажає. Саме тому, позивачка була вимушена звернутися до суду з цим позовом.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалася на обставини, які викладені в позовній заяві та зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив.

Представник Красногвардійського РВ у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги позивачки та просили їх задовольнити.

Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 є власником 6/72 частин домоволодінні АДРЕСА_1, на підставі Договору дарування від 25.06.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Поповою І.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-2732 (а.с.7). Право власності на вказане нерухоме майно зареєстроване за ОСОБА_1 в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради в реєстрову книгу № 571 за реєстровим № 5, що підтверджується реєстраційним посвідченням (а.с.8). Вказані 6/72 частин домоволодінні АДРЕСА_1.

В належній ОСОБА_1 квартирі АДРЕСА_1, окрім третіх осіб по справі - ОСОБА_2 і ОСОБА_3, з 14.04.2008 року зареєстрований ОСОБА_4, що підтверджується довідкою № 1590 від 17.03.2016 року, виданою головою Квартального комітету № 65 Красногвардійського району в м. Дніпропетровську (а.с.5), та відповіддю адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 29.03.2016 року за вих. № 1085/2 (а.с.13).

Проте, ОСОБА_4 не проживає за місцем своєї реєстрації та його особисті речі в квартирі відсутні, що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які є сусідами позивачки та відповідача по місцю його реєстрації, і які вказали, що відповідач в квартирі позивачки не проживає з серпня 2013 року та його особистих речей в будинку немає.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням того, що відповідач не проживає в спірній квартирі більше двох років, а його реєстрація чинить власнику перешкоди у користуванні власним майном, суд вважає можливим задовольнити даний позов та визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 169, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи: Красногвардійський РВ у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Самсонова