АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6595/16-ц Номер провадження 22-ц/786/3149/16Головуючий у 1-й інстанції Кулешова Л. В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді Чумак О.В.

суддів:Кривчун Т.О., Пилипчук Л.І.

при секретарі Лимар О.М.

за участю заявниці ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу судді Октябрського районного суду м. Полтави від 10 листопада 2016 року по справі за заявою ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Чумак О.В.,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 р. ОСОБА_4 звернулася з вказаною заявою до суду, в якій просила скасувати арешт, накладений ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 02 вересня 1981 року на майно ОСОБА_5 - будинок № АДРЕСА_1. В обґрунтування заяви вказувала, що 25 років прожила з чоловіком у вказаному будинку та їм нічого не було відомо про накладений арешт. У 2009 році її чоловік ОСОБА_6 помер. В даний момент арешт перешкоджає її прописці та оформленні субсидії.

У листопаді 2016 року заявниця надала суду доповнення до заяви про скасування заходів забезпечення позову, в якій зазначила, що її чоловік ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після смерті чоловіка вона вступила у спадщину. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 05 лютого 2015 року вирішено питання про визнання за нею права власності на 1/12 частини житлового будинку № АДРЕСА_1 з надвірними будівлями. У Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна станом на 05 липня 2016 року значиться арешт на нерухоме майно за реєстраційним номером обтяження № 2109802, яке зареєстроване 22 червня 2005 року реєстратором - Перша полтавська державна нотаріальна контора на підставі повідомлення б/н від 02 вересня 1981 року за власником ОСОБА_5. Наразі арешт майна є неактуальним, зацікавлених осіб в арешті майна немає, арешт не спрямований на реальне виконання рішення суду, оскільки в Октябрському районному суді м. Полтави справи немає, застосовані заходи забезпечення позову на 2016 рік відпали. На підставі вищенаведеного просила скасувати застосовані Октябрським районним судом м. Полтави заходи забезпечення позову від 02 вересня 1981 року, скасувати накладений на будинок № АДРЕСА_1 арешт; визначити ОСОБА_4 уповноваженою особою для пред'явлення ухвали суду по скасування арешту майна до органів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 10 листопада 2016 року заяву ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_4 подала на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність ухвали внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати ухвалу, постановити нову про задоволення її заяви, скасувати заходи забезпечення позову та визначити її уповноваженою особою для пред'явлення ухвали суду про скасування арешту до органів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Як установлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна станом на 05 липня 2016 року значиться арешт нерухомого майна - будинку за адресою АДРЕСА_1, Полтавської області, власником якого вказано ОСОБА_5.

Обтяження зареєстровано 22 червня 2005 року за № 2109802 реєстратором Першою полтавською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н нарсуд Октябрського району м. Полтави від 02 вересня 1981 року (а.с. 3).

Згідно листа за підписом голови Октябрського районного суду м. Полтави від 27 жовтня 2016 року, перевіривши алфавітні покажчики за 1981 рік встановити справу, де відповідачами були ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_5 не вдалося (а.с. 31).

За повідомленням Октябрського відділу державної виконавчої служби міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області від 08.08.016 р. № 34793, виконавчих проваджень, де боржником є ОСОБА_5 станом на 05.08.2016 року у відділі не перебуває (а.с. 2).

За інформацією Першої полтавської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 24.10.2016 р. за № 2286/01-16, нотаріальні документи за 1981 рік в нотаріальній конторі не збережені. Дані з паперових носіїв про вказаний у заяві арешт від 02.09.1981 року були перенесені Полтавською філією ДП «Інформаційний центр» МЮУ 22.06.2005 р. до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, у зв'язку з його запровадженням під інсталяцією Першої полтавської державної нотаріальної контори. Іншою інформацією Перша полтавська державна нотаріальна контора не володіє (а.с. 32).

Згідно ксерокопії технічного паспорта на житловий будинок по АДРЕСА_1, виготовленого Полтавським бюро технічної інвентаризації станом на 25.06.1982 року, власниками вказаного будинку значаться ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 (а.с. 6).

Відповідно до копії Договору дарування від 23.11.1982 року, посвідченого державним нотаріусом К.І.Грінчишиною, зареєстрованого в реєстрі за № 1-5967, ОСОБА_7 подарувала, а ОСОБА_6 прийняв у дар ? частину жилого будинку з частиною надвірних будівель в АДРЕСА_1. Право власності на ? частину вказаного жилого будинку зареєстровано за ОСОБА_6 в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації та записаний в реєстрову книгу № 4 за реєстровим номером 84 від 09.12.1982 р. (а.с. 7-10).

21.08.1985 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 укладено шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про укладе6ння шлюбу зроблено запис № 2003, який зареєстровано у Полтавському міському Палаці шлюбів (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер (а.с. 18).

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 05 лютого 2015 року позов ОСОБА_11, ОСОБА_12 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_11, ОСОБА_12 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на майно задоволено частково.Визнано за ОСОБА_11 право власності в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_6 на 5/24 частин житлового будинку по АДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_12 право власності в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_6 на 5/48 частин житлового будинку по АДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_4 право в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 на 1/12 частин житлового будинку по АДРЕСА_1, в м. Полтаві (а.с. 48-51).

Залишаючи заяву без задоволення, суддя районного суду виходив із того, що з заявою про скасування заходів забезпечення позову у відповідності до ст. 154 ЦПК України має право звернутися особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову та особа, яка є стороною у справі. Оскільки в суді відсутні відомості про перебування в провадженні будь-якої справи за участю відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8 чи ОСОБА_5, а заявниця ОСОБА_4 не є стороною у справі, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, з огляду на таке.

У відповідності до положень ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з роз'ясненнями, наведеними в п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Встановивши, що в суді відсутні відомості про перебування в провадженні будь-якої справи за участю відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8 чи ОСОБА_5, а заявниця ОСОБА_4 не є стороною по справі, місцевий суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги вірних висновків судді місцевого суду не спростовують, фактично зводяться до незгоди з постановленою ухвалою, тому на увагу колегії суддів не заслуговують.

Ухвала судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Крім цього, як роз'яснено в п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року N 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

З урахуванням встановлених по справі обставин та з огляду на роз'яснення, наведені у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року N 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», колегія суддів приходить до висновку про те, що заявниця має право на звернення до місцевого суду з позовом про звільнення вказаного нерухомого майна з-під арешту в позовному провадженні.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. 303, 304, 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу судді Октябрського районного суду м. Полтави від 10 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий /підпис/ О.В.Чумак

Судді /підпис/ Т.О.Кривчун

/підпис/ Л.І.Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного

суду Полтавської області О.В.Чумак