Категорія: 27 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В. ,

суддів - Мудренко Л. І., Русинчука М. М.,

з участю секретаря Губарик К. А.,

представника позивача Гончарової Л. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором, за апеляційною скаргою позивача Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 квітня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ПАТ «БМ Банк» звернулось в суд із зазначеним позовом. Покликалось на те, що 6 серпня 2008 року між ним як позикодавцем та відповідачем ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримала грошові кошти у розмірі 40000 доларів США на строк до 4 серпня 2023 року із сплатою 14 % річних.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором цього ж дня між банком та відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладено договір поруки, за умовами якого поручитель ОСОБА_5 зобов'язувався відповідати за зобов'язаннями позичальника ОСОБА_3 перед банком. 06 серпня 2008 року було укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира за адресою АДРЕСА_2 яка на праві власності належить ОСОБА_3

У зв'язку з цим, що узяті на себе кредитні зобов'язання відповідач ОСОБА_3 належним чином не виконує, у наслідок чого утворилась заборгованість, то позивач просив стягнути з неї та поручителя ОСОБА_4 у солідарному порядку всю суму заборгованості по кредитному договору, що становить 35978,66 доларів США, і відшкодувати йому понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 квітня 2016 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «БМ Банк» 35978,66 доларів США заборгованості за кредитним договором та 3654 грн. понесених банком судових витрат.

У позові до ОСОБА_4 як поручителя про стягнення боргу відмовлено.

В поданій на рішення апеляційній скарзі позивач ПАТ «БМ Банк» просить його, у частині відмови до поручителя, скасувати як незаконне і необґрунтоване, прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у позові до поручителя ОСОБА_4 у стягненні кредитної заборгованості солідарно з позичальником ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що всупереч вимог договору поруки поручитель не був письмово повідомлений банком про необхідність повернення виниклої заборгованості за кредитом добровільно у позасудовому порядку, а тому не повинен погашати заборгованість солідарно з боржником.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору від 06 серпня 2008 року між ТзОВ «БМ Банк», правонаступником якого є ПАТ «БМ Банк», та ОСОБА_3 останній надано кредит у сумі 40000 доларів США зі строком повернення до 04 серпня 2023 року та сплатою відсотків за його користування у розмірі 14 % річних для придбання нерухомості на вторинному ринку (а. с. 5-10).

На забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором того ж дня між ПАТ «БМ Банк» та боржником ОСОБА_3, поручителем ОСОБА_4 було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов'язувався перед кредитором солідарно з позичальником відповідати в повному обсязі за своєчасне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором (а. с. 26).

Крім того, на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором того ж дня між банком та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір, предметом якого стала належна іпотекодавцю квартира АДРЕСА_1 (а.с. 21-25). На час звернення з позовом до суду заборгованість за кредитним договором не сплачена в сумі 35978,66 доларів США і складається із: строкової заборгованості по кредиту - 30300,69 доларів США; простроченої заборгованості по кредиту 1448,62 доларів США; строкової заборгованості по процентам - 320,82 доларів США; простроченої заборгованості по процентам - 2972,09 доларів США; пені за несвоєчасне погашення процентів616,35 доларів США (13943 грн. 94 коп. гривневий еквівалент); пені за несвоєчасне погашення кредиту - 320,09 доларів США (7241 грн. 53 коп. гривневий еквівалент) (а.с. 37-42).

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідачу ОСОБА_3 двічі у лютому 2015 року надсилались банком письмові досудові вимоги щодо порушення нею як позичальником умов кредитного договору з пропозиціями про його належне виконання та роз'ясненням подальших дій позикодавця (а. с. 43-44).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 553, 554 цього Кодексу встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, давши вірну правову оцінку обставинам справи та наданим доказам, обґрунтовано прийшов до висновку про наявність підстав для дострокового стягнення заборгованості в повному обсязі за вказаним кредитним договором, укладеним 06.08.2008 року між банком та боржником ОСОБА_3

Разом з тим, на думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції про відмову у позові до поручителя, лише з тих підстав, що він попередньо не повідомлявся банком про необхідність повернення виниклої заборгованості за кредитним договором є помилковим.

Згідно п.п. 4-7 договору поруки № 4/121/060808 від 06.08.2008 року, укладеного між ПАТ «БМ Банк» і ОСОБА_4, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

Поручитель відповідає за зобов'язання боржника в повному обсязі, а саме за повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, комісії, сплату неустойки, а також за відшкодування збитків, завданих Кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником умов кредитного договору.

У випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором кредитор повідомляє про це поручителя шляхом направлення письмової вимоги із зазначенням суми грошових коштів та рахунків, на які поручитель зобов'язаний перерахувати вказані кошти.

Поручитель зобов'язаний сплатити кредитору суму боргу не пізніше 10 календарних днів після отримання повідомлення про невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором.

Аналіз зазначених вище норм матеріального права, змісту вказаних пунктів договору поруки, дає підстави вважати, що у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором забезпеченим порукою, пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення (вручення) йому вимоги про погашення боргу, так і пред'явлення до нього позову. Отже направлення письмової вимоги поручителю про необхідність повернення грошових коштів у встановлений кредитодавцем строк, стосується лише позасудового врегулювання спору на підставі договору, і не застосовується під час стягнення кредитної заборгованості у судовому порядку.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав, для стягнення всієї суми заборгованості у солідарному порядку з відповідачів, а саме з ОСОБА_4 як поручителя і відмовив до нього у позові.

Тому оскаржуване рішення суду згідно вимог п. 4 ч. 1. ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову шляхом стягнення всієї кредитної заборгованості з позичальника і поручителя у солідарному порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України у разі скасування судового рішення і ухвалення нового суд апеляційної інстанції здійснює і розподіл судових витрат, тому обов'язок по відшкодуванню позивачу понесених ним судових витрат покладається на відповідачів у рівних частках, тобто по 1827 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу позивача Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 квітня 2016 року в даній справі скасувати.

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» 34364,25 доларів США заборгованості по кредиту і відсотках та 21185 (двадцять одну тисячу сто вісімдесят п'ять) грн. 47 коп. пені.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» судовий збір в сумі по 1827 (одній тисячі вісімсот двадцять сім) грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді