Справа № 459/2500/16 Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В.
Провадження № 22-ц/783/6604/16 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні позивача ОСОБА_2, представника відповідача ДП «Львіввугілля» - Хробак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 19 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Львіввугілля» про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 19 вересня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення оскаржив ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Вважає рішення таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи. Зазначає, що його на діючу шахту «Червоноградську» після медогляду прийняли здоровим з 1.09.1961 року до 7.05.1962 року підземним прохідником з повним робочим днем де він одержав каліцтво. Вважає, що судом неправильно досліджено докази та дано їм оцінку, а також судом неправильно визначено обставини справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача на підтримання апеляційної скарги, представника відповідача в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачаться, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що з копії трудової книжки позивача установлено, що з 01.09.1961 року по 24.11.1988 року він перебував у трудових відносинах із шахтою шахта № 1 «Червоноградська», звідки був звільнений на підставі п.1-1 ст.40 КЗпП УРСР у зв'язку з досягненням пенсійного віку. У зв'язку з роботою в особливо шкідливих та тяжких умовах праці позивач був змушений звертатися за медичною допомогою, що підтверджується копіями наявних у справі медичних документів. 30.05.1983 року технічним інспектором праці профспілки робочих вугільної промисловості при Львівсько-Волинському територіальному комітеті позивачу видано заключення, з якого видно, що професійне захворювання у позивача виникло при виконанні ним робіт на посадах компресорщика, електрослюсаря, проходчика, під час яких останній піддавався впливу вібрації, параметри якого перевищували допустиму норму, запиленості повітря, яка також перевищувала встановлені норми у 7-12 разів, в умовах несприятливого мікроклімату (обезводненість, переохолодження). Як видно з копії виписки з акта огляду № 80/5 від 16.04.1962 року Забузької районної лікарсько-трудової експертної комісії при Забузькому райсоцзабезі Львівської області, ОСОБА_2, 1926 р.н., встановлено втрату загальної працездатності у розмірі 40%, професійної працездатності 60%, а також встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок профзахворювання. Згідно з копією виписки з акта огляду № 399 від 28.11.1985 року Львівської обласної лікарсько-трудової експертної комісії, ОСОБА_2, 1926 р.н., з 01 листопада 1985 року встановлено втрату загальної працездатності у розмірі 30%, професійної працездатності 50% безстроково, а також встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок профзахворювання.

Вирішуючи спір, судом, також, враховано, що наказом МВП від 18.07.1996 року № 345 «Про передачу структурних одиниць об'єднання «Укрзахідвугілля» шахту № 1 «Червоноградська» передано в державну компанію «Укрвуглереструктуризація» (Дирекція по ліквідації шахти № 1 Червоноградська) для здійснення фізичної ліквідації. Ліквідація даного підприємства за рішенням Кабінету Міністрів України здійснюється відповідно до Порядку ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 939 від 27.08.1997 року. Як видно з акта робочої комісії про закінчення фізичного закриття шахти «Червоноградської» від 09.02.2000 р. № 48 - генеральним підрядником «Укрзахідвуглебуд» виконано фізичне закриття шахти № 1 «Червоноградська». Згідно з довідкою № 1747/20 від 22.08.2005 р. Головного управління статистики у Львівській області - шахта ім. Лопатіна (№ 1 «Червоноградська») 10.10.1997 року вилучена з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Наведені обставини встановлені судовими рішеннями у цивільних справах № 459/2044/13-ц та 459/1038/14-ц (копії яких є у матеріалах справи), а тому відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Ураховуючи те, що відповідальною за завдання позивачеві шкоди є шахта № 1 «Червоноградська», яка на даний час припинена, у задоволенні позову до ДП «Львіввугілля» слід відмовити як до неналежного відповідача.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону доводи ж апеляційної скарги таких висновків не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспрюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, що беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення, невизнання чи оспорення його прав, свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем (відповідачами).

Дійсно, як вбачається зі матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось та не спростовано, - позивачу, який на той час працював електрослюсарем та прохідником на шахті №1 Червоноградській (у певний період шахта ім. А.В. Лопатіна), вперше, відповідно до виписки із акту огляду №80/5 від 16.04.1962 року Забузької РЛТЕК було встановлено втрату загальної працездатності у розмірі 40%, професійної працездатності 60%, а також встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок профзахворювання. Згодом згідно виписки з акта огляду № 399 від 28.11.1985 року Львівської обласної лікарсько-трудової експертної комісії, позивачу встановлено втрату загальної працездатності у розмірі 30%, професійної працездатності 50%, а також встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок профзахворювання безстроково.

Однак, як вірно встановлено судом першої інстанції, згадане підприємство (де працював позивач та захворів на професійного захворювання Шахта №1 Червоноградська) ліквідовано. Жодних доказів про те, що саме відповідач є правонаступником згаданого підприємства у матеріалах справи немає, про такі не вказано, та клопотань про витребування таких не заявлено.

Навпаки, як вбачається із змісту наказу Міністра вугільної промисловості України №345 від 18.07.1996 року «Про передання структурних одиниць об'єднання «Укрзахідвугілля» ш. «Нововолинська 2», ш. «Нововолинська 3», ш. «Червоноградська 1» в компанію «Укрвуглереструктуризація» (а.с. 26), - правонаступником вищевказаних шахт, зокрема, і тієї де працював позивач визначено компанію «Укрвуглереструктуризація».

Відповідно судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що позивачем подано позов до неналежного відповідача, який не може відповідати за таким та вірно відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Зважаючи на вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними та таку відхилити, рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін.

Вказане не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з даними вимогами до особи, яка може відповідати за такими (належного відповідача).

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 19 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра