Провадження № 2/752/1912/16
І м е н е м У к р а ї н и
20 квітня 2016 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Шумко А.В.,
при секретарі Постернак О.В,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДІА УНТ» - про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу товарів, -
в листопаді 2015р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ТОВ «МЕДІА УНТ» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу товарів. Зазначав, що 27 серпня 2012 року фізична особа підприємець ОСОБА_2 (Продавець) уклав з ТОВ «МЕДІА УНТ» (Покупець) Договір №27/08-1 про купівлю-продаж товару (далі - Договір) на суму 79 047, 24 грн.
В день укладання договору продавець передав, а покупець прийняв у свою власність товар за ціною, кількістю та номенклатурою, викладеною у специфікації - Додатку №1 до Договору, згідно товарних чеків №№ 82, 83, 84, виданих покупцем 27.08.2012р. Таким чином продавець ФОП ОСОБА_2 виконав своє зобов'язання у повному обсязі.
Покупець ТОВ «МЕДІА УНТ», за умовами Договору, зобов'язаний прийняти і оплатити товар не пізніше 30.09.2012р. Проте у передбачений договором строк покупець свої зобов'язання не виконав.
На прохання покупця, 30.09.2012 року сторони уклали Договір №30/10-2 про внесення змін та доповнень до Договору №27/08-1 від 27 серпня 2012 року (далі - Договір про внесення змін та доповнень) і встановили новий строк виконання зобов»язаня по оплаті товару - не пізніше 30.10.2012р. Поте, покупець ТОВ «МЕДІА УНТ» наразі не оплатив отриманий від продавця товар, зобов'язання, визначене договором купівлі-продажу не виконав.
Згідно з п.4.1 Договору, загальна вартість товару згідно даного договору та додатку №1 до нього складає 79 047,24 грн. без ПДВ, що в еквіваленті за офіційним курсом гривні на день укладання Договору становить 9 889,56 доларів США.
У п.4.2 Договору сторони домовились, що у разі коливання курсу гривні до долару США на дату оплати у бік зменшення чи збільшення більш ніж на 2%, вартість товару, зазначеного у Додатку №1 розраховується шляхом множення еквівалентної суми 9 889,56 доларів США на існуючий курс гривні до долару США, згідно курсу валют офіційного сайту Національного банку України в мережі Інтернет.
Станом на 27.08.2012 року курс гривні до долару США становив 799,30 грн за 100 доларів США. Станом на 20.11.2015 року курс гривні до долару США становив 2383,91 грн за 100 доларів США. Оскільки коливання курсу гривні до долару США збільшилось більше ніж на 2% від вартості товару, то відповідно до умов п. п. 4.1 та 4.2 Договору, станом на 20.11.2015 року вартість неоплаченого покупцем товару (невиконане зобов'язання) становить 235 758,20 грн. ($9 889,56 : 100 х 2383,91 грн. = 235 758,20 грн.)
Крім того, втрати від інфляції за період прострочення з 01.10.2012 року по 31.10.2015 року становлять 177 443,48 грн, які належить стягнути з відповідача Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України.
Згідно з п.3.2 Договору про внесення змін та доповнень сторони домовились збільшити встановлену законом як загальну, так і спеціальну позовну давність на десять років. Відповідно до п.3.3.1 Договору, у разі порушення умов оплати товару покупець сплачує продавцю штраф в розмірі 50% від суми невиконаного, або неналежно виконаного зобов'язання. Оскільки покупець взагалі не виконав зобов'язання по оплаті отриманого товару, штраф становить 117 879 грн. 10 коп.
Крім того, згідно п.3.3.1 Договору, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення від суми невиконаного, або неналежно виконаного зобов'язання, за кожен день прострочення. Станом на 20.11.2015 року за переод з 01.10.2012р. пеня становить 197 888,35 грн.
Пунктом 3.3.3 Договору передбачено, що у разі прострочення оплати товару покупець крім оплати товару сплачує продавцю 15 процентів річних за користування чужими коштами. Таким чином, проценти за використання коштів продавця за період з 01.10.2012р. 20.11.2015 року становлять 111 032,42 грн.
Пунктом 8.3 Договору допускається відступлення трава вимоги та (або) переведення боргу за цим договором до третіх осіб.
Відповідно Договору №19-09 від 19.09.2014р., ФОП ОСОБА_2, як первісний кредитор передав право грошової вимоги за Договором позивачу ОСОБА_1
Просив стягнути з відповідача: заборгованість в сумі 235 758,20 грн, втрати від інфляції в сумі 177 443,48 грн, штраф в сумі 117 879,10 грн., пеню в сумі 197 888,35 грн., проценти за користування коштами продавця в сумі 111 032,42 грн, а також судовий збір в сумі 6 090 грн.
Представник позивача подав через канцелярію суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності, проти заочного рішення не заперечував.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився повторно, про час і місце судового розгляду судом повідомлений належним чином, за адресою місцезнаходження, згідно даних ЄДРПУО, ув'язку з чим суд з урахуванням думки представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких мотивів.
Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
В судовому засіданні встановлено, що 27 серпня 2012 року між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «МЕДІА УНТ» укладено Договір №27/08-1 про купівлю-продаж товару (далі - Договір).
Згідно п.1.1. Договору, продавець передає, а покупець приймає у свою власність та оплачує товар за ціною, кількістю та номенклатурою, викладеною в специфікації - Додатку №1 до даного Договору.
Відповідно п.2.1 Договору, продавець зобов»язаний не пізніше одного календарного дня з моменту підписання договору передати Покупцю товар, зазначений в Додатку №1 - на загальну суму, без ПДВ, 79 047,24 грн, а Покупець, відповідно п.2.2. Договору, зобов»язаний прийняти товар і оплатити товар не пізніше 30 вересня 2012 року.
В день укладання договору продавець передав, а покупець прийняв у свою власність товар за ціною, кількістю та номенклатурою, викладеною у специфікації - Додатку №1 до Договору, що підтверджується товарними чеками від 27.08.2012р. №№ 82, 83, 84, виконавши таким чином у повному обсязі взяті на себе за Договором зобов'язання.
Натомість покупець ТОВ «МЕДІА УНТ» у передбачений п.2.2. Договору строк взяті на себе зобов»язання оплатити товар, не виконав.
30.09.2012 року ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «МЕДІА УНТ» укладено Договір №30/10-2 про внесення змін та доповнень до Договору №27/08-1 від 27 серпня 2012 року (далі - Договір про внесення змін та доповнень).
Відповідно до п.1.1. Договору про внесення змін та доповнень сторони, у зв'язку з несвоєчасною оплатою Покупцем товару за умовами Договору №27/08-1 від 27 серпня 2012 року, домовились внести до нього зміни.
Так, згідно п.2.1 Договору про внесення змін та доповнень, Продавець передав, а Покупець прийняв у свою власність товар за ціною, кількістю та номенклатурою, викладеною у специфікації - Додатку №1 до Договору №27/08-1 від 27 серпня 2012 року, що підтверджується товарними чеками № 82, 83, 84 виданими Покупцем 27 серпня 2012 року. Таким чином Продавець повністю виконав своє зобов'язання.
Згідно п.2.2. Договору про внесення змін та доповнень, у зв'язку з тим, що Покупець прийняв, але своєчасно не оплатив товар, за взаємною згодою встановлюється новий строк зобов'язання оплатити товар - не пізніше 30 жовтня 2012 року. Відповідно п.3.2. Договору про внесення змін та доповнень, сторони домовились збільшити для Продавця встановлену законом як загальну, так і спеціальну позовну давність на десять років.
Проте Покупець ТОВ «МЕДІА УНТ» отриманий від продавця товар не оплатив, взяті на себе зобов'язання за Договором про внесення змін та доповнень не виконав.
Відповідно пункту 8.3 Договору, допускається відступлення права вимоги та (або) переведення боргу за цим договором до третіх осіб.
19.09.2014р. фізична особа підприємець ОСОБА_2 (цедент) та фізична особа, позивач ОСОБА_1 (цесіонарій) уклали Договір №19-09 Про передачу права вимоги грошового зобов»язання (Далі - Договір про передачу права вимоги).
Даний договір не є підприємницьким договором, укладений в рамках цивільного законодавства (п.п. 1.1.6)
Відповідно до ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ст.513 ЦК України).
Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України).
Отже, відповідно Договору про передачу права вимоги, право вимоги ФОП ОСОБА_2, як первісного кредитора, до ТОВ «Медіа-УНТ» за Договором, перейшло до нового кредитора - позивача ОСОБА_1
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у відповідності до умов договору.
Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то вно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).
Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).
Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст.625 ЦК України).
У пункті 4.2 Договору сторони цього договору домовились, що у разі коливання курсу гривні до долару США на дату оплати у бік зменшення чи збільшення більш ніж на 2%, вартість товару, зазначеного у Додатку №1 також відповідно зменшується, або збільшується і розраховується шляхом множення еквівалентної суми 9 889,56 доларів США на існуючий курс гривні до долару США (на день укладення Договору). Інформація щодо курсу валют береться на день розрахунку з офіційного сайту Національного банку України в мережі Інтернет за адресою: http:www.bank.gov.ua/control/uk/curmetal/currency/search/form/day.
Станом на день укладення Договору, курс гривні до долару США становив 799,30 грн за 100 доларів США.
Станом на 20.11.2015 року курс гривні до долару США становив 2383,91 грн за 100 доларів США.
Оскільки коливання курсу гривні до долару США збільшилось більше ніж на 2% від вартості товару, то відповідно до умов п. п. 4.1 та 4.2 Договору, станом на 20.11.2015 року вартість неоплаченого покупцем товару становить 235 758,20 грн.
($9 889,56 : 100 х 2383,91 грн. = 235 758,20 грн.)
Оскільки наразі ТОВ «МЕДІА УНТ» взяті на себе за Договором, з урахуванням Договору про внесення змін та доповнень, зобов»язання щодо оплати товару не виконав, то позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 235 758,20 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
За змістом статей 524 та 533 ЦК України, грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті). Така правова позиція підтверджується й практикою Верховного Суду України (постанова від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12).
Обов'язок ТОВ «Медіа-УНТ», як покупцяза укладеними ним Договорами, сплатити гроші за придбаний товар є грошовим зобов»язаням.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений.
Позивач просить стягнути з відповідача на підставі ч.2 ст.625 ЦК України втрати від інфляції в сумі 177 443,48 грн.
Разом з тим, зазначені позовні вимоги суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду досягнуті у пункті 4.2. Договору домовленості щодо перерахунку суми оплати вартості товару в разі коливання курсу гривні до долару США.
Пунктом 3.3.3 Договору передбачено, що у разі прострочення оплати товару покупець крім оплати товару сплачує продавцю 15 процентів річних за користування чужими коштами.
Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування коштами продавця в сумі 111 032,42 грн.
Відповідно до ст.536 ЦК України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
При вирішенні зазначеної позовної вимоги суд виходить з того, що між сторонами існує зобов'язання, яке для відповідача є грошовим та ним не виконане, тому зазначена вимога про стягнення з відповідача на підставі п.3.3.3 Договору 15 процентів річних є обґрунтованою.
Разом з тим, позивачем при здійснені розрахунку не взято до уваги встановлення у п.2.2. Договору про внесення змін та доповнень нового строку зобов»язання оплатити товар - 30.10.2012р., тому заявлений в позові період нарахування (з 01.10.2012р. по 20.11.2015 року) належить зменшити та визначити його з 30.10.2012р. по 20.11.2015р. включно. За наведених обставин з відповідача підлягає стягненню 15% річних , в сумі 108 222,70 грн, виходячи з розрахунку:
235 758,20 (сума боргу) х 15% / 100% / 365 днів х 1117 (кількість днів).
Відповідно до п.3.3.1 Договору, у разі порушення умов оплати товару покупець сплачує продавцю штраф в розмірі 50% від суми невиконаного, або неналежно виконаного зобов'язання.
Згідно п.3.3.1 Договору, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення від суми невиконаного, або неналежно виконаного зобов'язання, за кожен день прострочення.
Відповідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Позивач просить стягнути з відповідача, згідно п.3.3.1 Договору, за порушення відповідачем взятих на себе зобов»язань штраф в сумі 117 879,10 грн., та пеню за період з 01.10.2012р. по 20.11.2015 в сумі 197 888,35 грн, згідно здійсненого ним розрахунку.
Згідно ст.258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік.
Відповідно до ст.259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.
У п.3.2. Договору про внесення змін та доповнень, сторони цього договору домовились збільшити для Продавця встановлену законом як загальну, так і спеціальну позовну давність на десять років.
Згідно ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Відповідно правової позиції Верховного Суду України справі № 6-2003цс15, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Згідно ст.360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Зважаючи на те, що зобов»язазання відповідача є грошовим, а зазначена правова позиція ВСУ України в справі № 6-2003цс15, викладена щодо відповідальності за порушення грошових зобов»язань, то відповідно до ст.360-7 ЦПК України, зазначена правова позиція має бути врахована судом при розгляді даної справи.
Оскільки позивач просить стягнути з відповідача штраф та пеню за одне і те саме порушення відповідача щодо оплати умов оплати товару, то одночасне застосування обох зазначених видів відповідальності є порушенням встановленої ст.61 Конституції України заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
За наведених обставин позовні вимоги в частині стягнення з відповідача неустойки підлягають частковому задоволенню.
Позивачем при здійснені позивачем пені не взято до уваги встановлення у п.2.2. Договору про внесення змін та доповнень нового строку зобов»язання оплатити товар - 30.10.2012р. Тому суд не погоджується із доданим до позовної заяви розрахунком як необґрунтованим та вважає задовольнити вимоги про стягнення штрафу згідно п.3.3.1 Договору, в розмірі 50% від суми невиконаного зобов»язаня, що становить 117 879,10 грн. (235 758,20 грн * 50% / 100%).
Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню:
заборгованість по оплаті товару в сумі 235 758,20 грн; проценти за користування коштами продавця за період з 30.10.2012р. по 20.11.2015р. включно, в сумі 108 222,70 грн; штраф в сумі 117 879,10 грн, а всього - 461 860,00 грн.
Відповідно до ст.88 ЦПК України, на користь з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при звернені в суд судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам - в сумі 4 618,60 грн.
На підставі наведеного, ст.61 Конституції України, ст.ст. 259, 509, 512-514, 516, 524, 526, 530, 533, 536, 611, 625, 629, 655 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 213-215, 224-226, 292, 294, 296, 360-7 ЦПК України, -
позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДІА УНТ» - про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу товарів - задовольнити частково.
В решті позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України - шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України - після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: А.В. Шумко