Справа № 203/1068/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Місюра К.А.

за участю представника скаржника - ОСОБА_1

представників заінтересованих осіб - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську справу за скаргою ОСОБА_4, заінтересовані особи Кіровський відділ державної виконавчої служби м.Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» на бездіяльність державного виконавця та зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга ОСОБА_4, в якій останній посилався на те, що у провадженні Кіровського ВДВС знаходилось виконавче провадження №32307535, відкрите на підставі судового наказу №2-829/09 від 04.11.2009 року, виданого Кіровським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення заборгованості в сумі 6892 грн. 93 коп. (боржник ОСОБА_4. стягувач Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»). В лютому 2016 року він мав намір відчужити квартиру, але при перевірці нотаріусом наявності заборони відчуження належного йому майна зясувалось, що 17.04.2012 року постановою державного виконавця Кіровського ВДВС було накладено арешт на все його рухоме та нерухоме майно і оголошено заборону його відчуження. На подану ним заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, 25.02.2016 року Кіровським ВДВС було надано відповідь, що виконавче провадження №32307535 було знищено за закінченням терміну зберігання. Відповідно до інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, 20.08.2012 року постановою державного виконавця Кіровського ВДВС виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Посилаючись на те, що у відповідності до вимог ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» та п.3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень при повернення виконавчого документу державним виконавцем питання щодо зняття арешту з майна боржника вирішено не було, що перешкоджає йому реалізувати своє право, як власника майна, скаржник просив зняти арешт з всього рухомого та нерухомого майна, що належить йому на праві власності, накладений постановою державного виконавця Кіровського ВДВС від 17.04.2012 року у виконавчому провадженні №32307535.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 підтримав скаргу та, посилаючись на викладені в ній підстави, просив задовольнити останню.

Представник Кіровського ВДВС та стягувача в особі Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в судовому засіданні проти скарги заперечували та просили відмовити в її задоволенні посилаючись на те, що законом не передбачено скасування арешту на майно боржника в разі повернення виконавчого документу з підстав відсутності у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно судового наказу у справі №2н-829/09, виданого 04.11.2009 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська, з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 17846 грн. 41 коп.

Вказаний судовий наказ стягувачем було предявлено для примусового виконання до Кіровського ВДВС, де відкрито виконавче провадження №32307535 та в рамках якого постановою державного виконавця від 17.04.2012 року було накладено арешт на майно боржника ОСОБА_4

Постановою державного виконавця Кіровського ВДВС від 20.08.2012 року виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» в звязку з не перебуванням боржника за адресою, зазначеною у виконавчому документі та не встановленням майна боржника, а виконавче провадження №32307535 в подальшому знищено за закінченням терміну зберігання.

Посилаючись на те, що у відповідності до вимог ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» та п.3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень при повернення виконавчого документу державним виконавцем питання щодо зняття арешту з майна боржника вирішено не було, що перешкоджає йому реалізувати своє право, як власника майна, скаржник просив зняти арешт з всього рухомого та нерухомого майна, що належить йому на праві власності, накладений постановою державного виконавця Кіровського ВДВС від 17.04.2012 року у виконавчому провадженні №32307535.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.387 ЦПК України в разі встановлення неправомірності рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця суд зобовязує його усунути порушення або іншим шляхом поновлює порушені права скаржника.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч.1 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Частинами 1 та 2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований (ч.4 ст.47 Закону).

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст.22 цього Закону.

Таким чином, виходячи із аналізу зазначених вище положень Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 вказаного Закону, не є передбаченою ст.50 цього Закону підставою для скасування арешту майна, як одного із заходів примусового виконання судового рішення.

Крім того, суд враховує, що виконання рішення є завершальною стадією судового провадження та невід'ємною частиною судового захисту будь-якої особи. Судовий наказ від 04.11.2009 року в силу ч.1 ст.95 ЦПК України є особливою формою судового рішення та відповідно до п.3 ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавчим документом. На теперішній час вимоги за ним боржником ОСОБА_4 не виконано, строк його предявлення до виконання не скінчився та стягувачем судовий наказ повторно предявлено для примусового виконання та 11.05.2016 року державним виконавцем Кіровського ВДВС відкрито відповідне виконавче провадження №51057866, в рамках якого і підлягає вирішенню питання щодо подальшого застосування вжитих заходів примусового виконання рішення, у т.ч. і за постановою від 17.04.2012 року.

В звязку з цим, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні скарги ОСОБА_4 за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1,17,47,50,57 Закону України «При виконавче провадження», ст.ст.3,10,11,27,383,386-387,389 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4, заінтересовані особи Кіровський відділ державної виконавчої служби м.Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» на бездіяльність державного виконавця та зняття арешту з майна - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.Ю.Казак