Провадження № 2/643/615716
IMEHEM УКРАЇНИ
22 вересня червня 2016 року Московський районний суд м.Харкова в складі: головуючого судді Єлізарова І.Є., при секретарі - Охріменко А.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-ті особи: Харківська міська рада, Департамент реєстрації Харківської міської ради про зняття особи з реєстраційного обліку у звязку з втратою права користування -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом про зняття особи з реєстраційного обліку у звязку з втратою права користування .
Позивач надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити та в разі неявки відповідача винести заочне рішення .
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
3-ті особи - Харківська міська рада, Департамент реєстрації Харківської міської ради в судове засідання не з'явились , про день та час слухання справи сторони повідомлені в установленому законом порядку.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В спірному житловому приміщенні в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані : ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 10.03.1976 року , ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 14.05.2003 року , відповідно довідки дільниці № 40 КП «Жилкомсервіс» вих. № 2764.
Відповідач ОСОБА_2 не мешкає в даному житловому приміщенні з 1996 року ї , тобто більше шести місяців, у вказаному житловому приміщенні речей його немає, квартирою не цікавиться , не приймає участі в оплаті та утриманні спірного майна , добровільно виселився з житлового приміщення.
Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду з позовом про захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; та своїми правами щодо предмету спору розпоряджається на власній розсуд.
За правилом ст.71 ЖК України при тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення на протязі 6 місяців; у разі відсутності за поважними причинами понад 6 місяців, строк може бути продовжений судом.
Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
С досліджених судом доказів вбачається, що відповідач не проживає в квартирі понад строк, на який згідно чинного законодавства України за ним може бути збережене житлове приміщення.
Судом не встановлено наявність поважних причин, з якими чинне законодавство України пов'язує можливість збереження житлового приміщення за відповідачем.
За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог в частині визнання відповідача втратившим право користування квартирою.
Згідно ст. 7 Закону України № 1382-IV Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі в тому числі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
З правових позицій, викладених в узагальненні судової практики розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав, яке було обговорено та взято до відома 21 грудня 2012 року на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вбачається наступне. У постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР;стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши водночас одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Закон № 1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання
За таких обставин суд приходить до висновку, що пред'явлення вимоги про зняття відповідача з реєстрації місця проживання одночасно з вимогою про визнання його втратившим право користування житловим приміщенням, є належним способом захисту прав позивача, в зв'язку з чим з чим позов підлягає задоволенню
Керуючись ст.212-215,224-226 ЦПК України, ст. 16 ЦК України, ст.71-72 ЖК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2 та зняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_2 .
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Московського районного

суду м. Харкова ОСОБА_5