У Х В А Л А

Іменем України

01 грудня 2016 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Таран Н.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про зняття арешту з рухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2016 року позивачі звернулися до суду з позовом про зняття арешту з рухомого майна - автомобіля марки HYUNDAI, модель GETZ, 2005 року випуску, тип- Тз - легковий (універсал), сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_3, зареєстрованим у МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України в м. Лисичанськ 27.08.2005 року, що належить ОСОБА_1, накладений виконавчим листом №2-674/2011 Рубіжанського суду Луганської області від 10.06.2011 року.

В обґрунтування вимог заявники вказували, що ОСОБА_1 належить вищевказаний автомобіль на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2.

08.04.2016 року ОСОБА_1 мав намір продати вказаний автомобіль, але дізнався що його право розпоряджатися своєю власністю обмежено, його автомобіль знаходиться під арештом і накладені на ньому заборони перешкоджають йому реалізувати своє право.

Зробивши запит до Національного Інформаційного Центру Міністерства юстиції України, отримав Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 30.05.2016 року, дізнавшись, що на автомобілі було зареєстровано три обтяження рухомого майна.

Зокрема по виконанню ВП №40961671 від 07.12.2013 року, виконавчий лист №2-674/2011 від 10.06.2011 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі ? частини усіх видів доходів, починаючи з 03.06.2011 року до повноліття дитини. Однак, свої зобов'язання позивач виконує вчасно та обов'язково, у зв'язку з чим підстав для подальшого перебування транспортного засобу під арештом немає. Постанова про стягнення аліментів на утримання дитини закінчує свій строк в 2021 році. Якщо до цього часу, не використовувати автомобіль та не експлуатувати його, він буде знищений.

Згідно ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

У відповідності з ч.1 ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі, зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. Позовна заява має відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Поданий позов не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, зокрема: в порушення зазначеної норми позивачі долучили до матеріалів позовної заяви копію квитанції про сплату судового збору в розмірі 551,21 грн., однак копія даної квитанції, не є підтвердженням сплати судового збору, у зв'язку з чим позивачам необхідно за вимогу не майнового характеру з урахуванням вимог Закону України «Про судовий збір» надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору. Також позивачами не зазначено обставини по справі та докази на їх підтвердження, а саме: щодо існування спору між сторонами, докази того, що ВДВС було відмовлено у знятті арешту у зв`язку з перебуванням на розгляді виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 551,20 грн.

У разі якщо позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Відтак, кожному позивачу необхідно було сплатити судовий збір окремим платіжним документом у розмірі по 551,20 грн.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.2 постанови від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз'яснив, що позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що належить боржнику. Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Водночас, позивачі звертаючись до суду посилаються на статтю 60 Закону України «Про виконавче провадження», у якій вказано, особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Державний виконавець зобов'язаний зняти арешт з рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Зазначені у цій статті постанови можуть бути оскаржені сторонами в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Позивачі звертаючись до суду з позовом у порядку цивільного судочинства позовні вимоги про визнання за ними права власності на спірне майно не заявляють, при цьому не надають доказів того, що виконавче провадження в межах якого накладався арешт закінчено, тобто, встановити чи фактично позивачі звертаються з позовною заявою до суду або оскаржують дії державного виконавця під час виконання судового рішення, що в залежності від суб'єкта звернення відноситься до компетенції адміністративних судів або розглядається в порядку, передбаченому ст. 383 ЦПК України - не можливо.

Отже, суд вважає необхідним надати позивачам час для виправлення вказаних в даній ухвалі недоліків.

Якщо позивачі відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконають вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про зняття арешту з рухомого майна - залишити без руху.

Запропонувати позивачу не пізніше двох днів з дня отримання копії ухвали усунути вказані в ухвалі недоліки, шляхом надання до канцелярії суду (м. Київ, пр. Маяковського, 5-В) належним чином оформленої позовної заяви, інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Деснянського районного

суду м. Києва Н.Г. Таран