Справа № 527/365/16-ц
провадження 2/527/182/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2016 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Левицької Т.В.,

при секретарі судового засідання - Папенко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пронозівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору - Глобинська районна державна адміністрація, Глобинське районне управління юстиції в особі реєстраційної служби (в даний час відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Глобинського РУЮ), відділ Держгеокадастру у Глобинському районі, Градизька державна нотаріальна контора,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 22 лютого 2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом.

Обґрунтував його наступним. ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла його мати - ОСОБА_2, після смерті якої залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1 Він є єдиним спадкоємцем майна померлої за законом, який вчасно прийняв спадщину.

В зв'язку з оформленням спадщини виявилося, що при житті ОСОБА_2 не оформила правовстановлюючий документ на домоволодіння. По цій причині Градизька державна нотаріальна контора відмовила йому (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Посилаючись на викладене, позивач прохала суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1, на не приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача - Пронозівської сільської ради, представник третьої особи - Градизької державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, заперечень на позов не надали.

Представники третіх осіб - реєстраційної служби Глобинського РУЮ (в даний час відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Глобинського РУЮ ), Глобинської райдержадміністрації, відділу Держгеокадастру у Глобинському районі, у судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не інформували, заперечень на позов не надіслали.

Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку встановив наступне.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_2. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом є її син ОСОБА_1 (позивач у справі) .

Згідно дослідженої судом спадкової справи № 61 від 27 лютого 2006 року , заведеної державним нотаріусом Градизької державної нотаріальної контори ОСОБА_3, єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом, який в установлений строк прийняв спадщину, є син померлої - ОСОБА_1. Осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Осіб, які б відмовилися від прийняття спадщини, немає

До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1 який був збудований спадкодавцем і в якому вона проживала до дня своєї смерті.

Постановою державного нотаріуса Градизької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 від 09 лютого 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього.

Згідно технічного паспорту, житловий будинок літ. «А», прибудова літ. «а», було побудовано в 1956 році, прибудова літ. «а1» - 1960 році, ворота з хвірткою - 1970 році, колодязь питний ? К - 1975 році, навіс літ. «Ан», гараж літ. «Б», літня кухня літ. «В», сарай літ. «г», сарай літ. «Г» - в 1978 році, погріб з шийкою літ. «Д» - в 1980 році.

Відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року» побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю.

Порядок правової реєстрації будинків та господарських будівель і споруд, а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований на Україні Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищах України від 23/25.12.1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Мінкомгоспом УРСР.

Запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі, є офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння.

Згідно Закону «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, ім'я та по батькові глави сім»ї, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку.

Згідно до довідки №134, виданої виконавчим комітетом Пронозівської сільської гади Глобинського району Полтавської області від 12.02.2016 року, значиться, що згідно запису в земельно-кадастровій книзі за №383, ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року користувалася земельною ділянкою розміром 0,25 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1

Згідно до довідки №136 виданої виконкомом Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 12.02.2016 року, ОСОБА_2, до дня смерті постійно проживала і була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, і мала склад сім'ї - син ОСОБА_1.

Згідно довідок №133 та № 138 від 12.02.2016 року, виданої виконкомом Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, ОСОБА_2 постійно проживала в АДРЕСА_1 і за нею значиться з 1956 року згідно записів в по господарських книгах і по даний час, нині під НОМЕР_1 в по господарській книзі №5 належний їй на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою АДРЕСА_1, Глобинського району Полтавської області, на неприватизованій земельній ділянці площею 0,25 га.

Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець ОСОБА_2 за свого життя набула право власності на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час створення даного майна, проте, за життя не провела державну реєстрацію права власності на нього, відповідно до закону, що діє на час прийняття позивачем спадщини, в зв'язку з чим і виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку.

Згідно висновку відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури та житлово - комунального господарства Глобинської РДА від 10 лютого 2016 року № 92/02-04, будівлі збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ч.1, ч.5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

За ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Встановивши, що спадкодавець ОСОБА_2 за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1 суд прийшов до висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину, має право на успадкування названого майна за законом.

Визнання права власності за ОСОБА_1 на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1218, 1261, 1270, 1273 ЦК України, ст. ст. 10, 11,30, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем с. Кагамлик Глобинського району Полтавської області, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, а саме: житловий будинок літ. «А» площею основи 59,60 кв. м., житловою площею 31,6 кв. м., загальною площею 67,7 кв. м.; прибудову літ. «а» площею16,60 кв. м.; прибудову літ. «а1» площею 12,20 кв. м., навіс літ. «Ан» площею 14,10 кв. м., гараж літ. «Б» площею 22,60 кв. м., літню кухню літ. «В» площею 22,60 кв. м.; сарай літ. «г» площею 16,80 кв. м., сарай літ. «Г» площею 48,60 кв. м., погріб із шийкою літ. «Д» площею 17,30 кв. м.; колодязь питний літ. 1/2К; ворота з хвірткою №1; огорожу №2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на не приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Т. В. Левицька