АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц-/790/2457/16 Головуючий І інстанції: Калмикова Л.К.
Справа № 619/2493/15-ц Доповідач: Івах А.П.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Кокоші В.В., Бобровського В.В.,

при секретарі - Курносовій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк-Форум» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 25 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Банк-Форум» про припинення іпотеки, обтяжень, покладення зобов'язання,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про припинення іпотеки, обтяжень, покладення зобов'язання.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 17 грудня 2014 року Дергачівським районним судом Харківської області було прийнято рішення у справі № 619/5559/14-ц за його позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності, яким визнано за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, житловою площею 148,00 кв.м., та на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0994га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована по АДРЕСА_1 земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, загальною площе. 0,0994га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована по АДРЕСА_1

Після набрання судового рішення законної сили він звернувся до Реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області для проведення державної реєстрації права власності на підставі рішення суду.

19 лютого 2015 року разом із заявою встановленої форми державному реєстратору були подані усі необхідні документи для проведення державної реєстрації права власності, разом із тим 27 лютого 2015 року він отримав наступні рішення державного реєстратора, а саме:

1.Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 19580349 від 24 лютого 2015 року, яким відмовлено у державній реєстрації права власності - форма власності: приватна на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

У рішенні зазначено, що відповідно до пошуків у Державному реєстрі речових прав було встановлено наявність заборони № 11311087, 11311155 та іпотека № 11311230 , власник вказаний ОСОБА_2.

2.Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 19579492 від 24 лютого 2015 року, яким відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності - приватна, на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2.

У рішенні зазначено, що відповідно до пошуків у Державному реєстрі речових прав було встановлено наявність заборони № 11311155 та іпотеки № 11311230, власник вказаний ОСОБА_2.

3. Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 19578776 від 24 лютого 2015 року, яким відмовлено у державній реєстрації права власності форма власності: приватна, на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1,кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

У рішенні зазначено, що відповідно до пошуків у Державну реєстрі речових прав було встановлено наявність заборони № 11311198 та іпотеки № 11311230 та власник вказаний ОСОБА_2.

У зв'язку з тим, що він позбавлений можливості реалізувати своє право власності, навіть виконати вимогу законодавства України та зареєструвати це право власності, оскільки в державних реєстрах містяться записи про іпотеку, заборону відчуження, просив суд задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 25 січня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Припинено іпотеку та запис про іпотеку №11311230 в Державному реєстрі іпотек, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно об'єктів: житлового будинку, що розташований за адресою: Харківська область, Дергачівсьткий район, смт. Мала Данилівка, вул. Молодіжна, б. 42; земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0994га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер: НОМЕР_2; земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0994га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_1.

Припинено обтяження та вилучити запис про обтяження (тип обтяження: заборона на нерухоме майно) № 11311087 з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно об'єкту: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1

Припинено обтяження та вилучити запис про обтяження (тип обтяження: заборона на нерухоме майно) № 11311155 з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно об'єкту: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1; земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0994га, за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_2.

Припинено обтяження та вилучити запис про обтяження (тип обтяження: заборона на нерухоме майно) №11311198 з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно об'єкту: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0994га за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_1.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ПАТ «Банк Форум» подало апеляційну скаргу, в якій порушує питання про його скасування та ухвалення нового, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування вимог Закону України «Про іпотеку» і дійсних обставин справи.

Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися.

Від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшла заява з проханням про відкладення розгляду справу на іншу дату у зв'язку з неможливістю прийняти участь у судовому засіданні через зайнятість у іншому провадженні.

Поважність причини неявки в судове засідання належним чином не підтверджена.

ОСОБА_4 через канцелярію суду подав заяву про відкладення розгляду справи, поважність причини неявки в судове засідання як його, так і його представника належним чином не підтверджена.

Приймаючи до уваги, що сторони на неодноразові виклики в судове засідання не з'явилися, від отримання кореспонденції відмовилися, розглядом справи протягом майже двох місяців не цікавляться, судова колегія неявку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розцінює як їх волевиявлення, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та їхніх процесуальних прав.

Виходячи з вимог ч. 3 ст. 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання своїми процесуальними правами, ст.. 67 ЦПК України щодо строків процесуальних дій, ст.. 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на положення ч. 2 ст. 305 ЦПК України судова колегія неявку ОСОБА_2 і ОСОБА_1 в судове засідання визнала такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені сторонами у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Відповідно до положень ст. ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання:

-чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та яким доказами вони підтверджуються;

-чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

-які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

-яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам цивільного процесуального закону рішення суду не відповідає.

Наявні матеріали справи свідчать про той факт, що між відповідачем ОСОБА_2 з однієї сторони та ПАТ «Банк Форум» з іншої, 21 червня 2011 року був укладений кредитний договір №0103/11-NW, за умовами якого банк надає позичальнику кредит у сумі 1650000,00 грн. на придбання житлового будинку загальною площею 530,4 кв. м., житловою площею 148,0 кв.м., земельної ділянки площею 0,0994 га. розташованого за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 0,0994 га. розташованої по АДРЕСА_1

Строк дії договору до 19 червня 2026 року.

У забезпечення виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів тощо, а також умов додаткових угод до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, між тими ж сторонами був укладений договір іпотеки №0103/11-NW, предметом якого є: житловий будинок загальною площею 530,4 кв.м., житловою площею 148,0 кв.м.; земельна ділянка для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0994 га., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 0,0994 га. розташована по АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_2.

21 червня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були укладені договори купівлі-продажу іпотечного майна.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що на підставі рішення суду від 17 грудня 2014 року за останнім визнано право власності на спірний будинок та земельні ділянки (іпотечне майно), але він не має можливості реалізувати своє право власності через обмеження, які містяться у державному реєстрі, а саме записи про іпотеку, заборону вдчудження відповідно до яких іпотекодацем є ОСОБА_2, а іпотека держателем ПАТ «Банк Форум».

ОСОБА_1 не вступав у жодні за правовідносин іпотеки із ПАТ «Банк Форум», тому наявність будь-яких обмежень на його майно в інтересах ПАТ «Банк Форум» є порушенням його гарантованого Конституцією права - права власності, а також не вступав у жодні із правовідносин ані в якості іпотекодателя, ані в якості майнового поручителя, ані в якості боржника з будь-якими суб'єктами (іпотекодержателями) щодо вищезазначених об'єктів нерухомого майна.

При цьому суд керувався положеннями ст.. ст.. 41 Конституції, ст.. ст.. 316, 317, 321 ЦК України.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки дійшов він його без повного, всебічного з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін у правовідносинах, що виникли між ними, належної правової оцінки зібраних у справі доказів.

За положеннями ст.. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Підстави для припинення іпотеки визначені в ст.. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотеки, а саме: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки;визнання іпотечного договору недійсним; в разі знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою.

Стаття 23 розділу 3 «Перехідних прав за іпотечним договором і заставою» Закону України «Про іпотеку» передбачається, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на зазначені норми закону уваги не звернув, припустився помилки в застосуванні процесуального і матеріального закону, що призвело до неправильного вирішення справи.

Неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи як порушення або неправильне застосування норм матеріального права, у відповідності до вимог п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Встановивши дійсні обставини справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, судова колегія вважає, оскільки рішення суду першої інстанції ухвалено з неповним з'ясуванням обставин справи, відповідно неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, тому воно підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 про припинення іпотеки, обтяжень та вилучення записів про обтяження слід відмовити за необґрунтованістю позовних вимог.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_1 на користь особи, що подала апеляційну скаргу, судові витрати, понесені по оплаті судового збору при поданні апеляційної скарги.

Керуючись ст.. ст.. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк-Форум» задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 25 січня 2016 року змінити, скасувати його в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у цій частині відмовити.

Це ж рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо покладення зобов'язання на реєстраційну службу Дергачівського районного управління юстиції Харківської області провести реєстрацію в апеляційному порядку не переглядалося.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк-Форум» судові витрати понесені за подання апеляційної скарги у сумі 535,70 грн..

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -