Справа № 263/952/16-ц
Провадження № 2/263/2192/2016
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 березня 2016 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

25 лютого 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ПАТ «Азовзагальмаш», в якому просить стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 10921,62 гривень, а також моральну шкоду в розмірі 1000 гривень.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 лютого 2016 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків, допущених при подачі позову, а саме: сплати судового збору за вимогу немайнового характеру, до 04 березня 2016 року.

На виконання ухвали про залишення позову без руху 02 березня 2016 року позивач подала до канцелярії суду заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 10921,62 гривень.

Ознайомившись із позовною заявою, матеріалами позову, а також із заявою про видачу судового наказу, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Усуваючи недоліки, позивач подала до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» заборгованості по заробітні платі, посилаючись у на ст.ст. 96, 97, 98 ЦПК України, що регулюють порядок розгляду справ в порядку наказного провадження, та ст.ст. 110, 118, 119, 120, 122, що регулюють порядок розгляду справ в порядку позовного провадження. Таким чином суду є незрозумілим, яким саме способом позивач бажає захистити свої порушені права: шляхом видачі судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» заборгованості по заробітній платі, чи ухваленням судового рішення після розгляду справи по суті. Вимоги ж позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі, які спершу були заявлені у виді позовної зави, а пізніше уточнені заявою про видачу судового наказу, розглянути в одному провадженні неможливо, оскільки такі провадження є взаємовиключними та не можуть існувати в межах однієї справи.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають уточненню та формулюванню саме як вимоги позовної заяви.

Зважаючи на вищезазначені недоліки, суддя вважає, що заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 119,120 ЦПК України, повинен залишити її без руху та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів із дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху до усунення позивачем вказаних порушень ст. 119 ЦПК України, а саме: сплати судового збору за подачу позову з вимогами немайнового характеру.

Керуючись ст. 88, ст. 119, ст. 121 ч. 1, 209 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди залишити без руху.

Надати позивачеві термін для усунення вказаних недоліків до 11 березня 2016 року, але не більше пяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Розяснити позивачеві, що в разі невиконання вказівок суду у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута йому без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Томілін