АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/2686/14-ц Номер провадження 22-ц/786/3125/16Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.,

при секретарі Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 03 березня 2014 року по справі за поданням старшого державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції (на даний час Шевченківського відділу державної виконавчої службим. Полтави Головного територіального управління юстиціїу Полтавській області) ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року старший державний виконавець Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції (далі Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ) ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України посилаючись на те, що у зв'язку з ухиленням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, від виконання рішення суду щодо стягнення з нього на користь ДПІ м. Полтави податкового боргу 193507 грн. 27 коп., необхідно обмежити його у праві виїзду за кордон до виконання ним своїх зобов'язань.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 03 березня 2014 року з метою виконання рішення суду заборонено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянину України, РНОКПП: НОМЕР_1, проживаючому за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, виїжджати за межі України до виконання ним своїх зобовязань.

Ухвалу направлено на виконання в Прикордонну службу України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку.

У апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати, а у задоволенні подання старшого державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_3 відмовити. Вважає, що ухвала постановлена судом з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На даний час Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ перейменований на Шевченківський ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області.

Представник відділу державної виконавчої служби та ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового повідомлення.

Від ОСОБА_2, крім того, надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до п. 2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Статтею 90 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця та порушення вимог цього закону.

За змістом пункту 18 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи до виконання зобов'язань за рішенням.

Задовольняючи подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, суд першої інстанції, керуючись ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України та виходив із того, що ураховуючи термін невиконання боржником зобов'язань та законних вимог державного виконавця, необхідно застосувати до боржника заходи забезпечення виконання рішення суду у вигляді тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі країни.

При цьому, суд вказав, що боржник виклики державного виконавця ігнорував.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконанні Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області знаходиться виконавче провадження № 39697671 з виконання виконавчого документа № 2а-1670/2179/12 від 15 серпня 2012 року, виданого Полтавським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ДПІ м. Полтави заборгованість в сумі 193507 грн. 27 коп.

Постановою від 16 вересня 2013 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2а-1670/2179/12 від 15 серпня 2012 року.

02 вересня 2013 року до Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ від заступника начальника ДПІ у м. Полтаві ГУ Міндоходів у Полтавській області надійшло подання щодо звернення до суду з тимчасового обмеження виїзду за кордон в якому просить звернутися до суду з встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду ФОП ОСОБА_2 за межі України до виконання зобовязань за рішенням суду.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно відомості щодо фізичної особи ОСОБА_2 відсутні. (а.с.9).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру станом на 06 лютого 2014 року ОСОБА_2 зареєстрований як фізично особа-підприємець, вид діяльності таксі. (а.с. 12)

06 лютого 2014 року старшим державним виконавцем Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ винесена постанова про арешт коштів боржника, якою постановлено накласти арешт на кошти, що містяться на рахунках ПАТ КБ «ПриватБанк» № 2790, 2036, 1786 та належать ОСОБА_2 у межах суми 212908 грн. 11 коп. (а.с. 13)

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

На переконання колегії суддів, ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Тобто, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Представник державної виконавчої служби у судові засідання суду першої та апеляційної інстанції не зявлявся, будь-яких пояснень та доказів з приводу обставин, викладених у поданні не надав, а тому при розгляді подання слід керуватися обставинами викладеними у поданні та доданими до нього доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем не надано суду переконливих доказів умисних дій боржника (дії або бездіяльність), спрямованих на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості.

Акти державного виконавця від 07 лютого 2014 року, 13 лютого 2014 року, 24 лютого 2014 року, згідно з якими нею здійснено виходи за адресою: АДРЕСА_1, проте на стук у двері їй ніхто не відчинив, не може бути визнані доказами ухилення боржника від виконання виконавчого документу, свідчать лише про відсутність мешканця вказаного будинку вдома на час виходу державного виконавця. При цьому, суду не надано доказів того, що ОСОБА_2 дійсно проживає за вказаною вище адресою.

Посилання суду першої інстанції на те, що боржник ОСОБА_2 не зявлявся за викликом державного виконавця не підтверджені жодними доказами. Зокрема, матеріали справи не містять взагалі будь-яких відомостей про те, що боржник викликався до державного виконавця.

Крім того, встановлення факту відсутності майна, на яке може бути звернено стягнення не може вважатися ухиленням від виконання рішення суду.

Поряд з цим, державним виконавцем не обґрунтовано підстав неможливості виконання рішення суду за рахунок стягнення коштів з рахунків боржника, на які накладено арешт, а також, не надано даних про те, що він має намір покинути територію України, тоді як сам факт наявності заборгованості не може бути підставою для обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Таким чином, старший державний виконавець Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ не обґрунтував та не надав доказів вчинення боржником дій, які свідчать про його ухилення від виконання зобов'язань за судовим рішенням, а тому подання є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

З урахуванням вищевикладеного, ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 03 березня 2014 року слід скасувати, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.2 ч.1 ст. 312, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 03 березня 2014 року скасувати.

У задоволенні подання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої службим. Полтави Головного територіального управління юстиціїу Полтавській області ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді: О.І. Обідіна

ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

суддя В.П. Пікуль