Справа № 161/6566/15-ц
Провадження № 2/161/948/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Івасюти Л.В.,

при секретарі Заболотько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (надалі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1, зазначивши, що 27 березня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Ф1-08/47665-987, за яким банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 30000 доларів США.

Покликаючись на те, що ОСОБА_1 своїх зобов' язань за кредитним договором не виконала, кредит не повернула, проценти не сплатила, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» просив суд стягнути заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором, яка станом на 02 березня 2015 року становить 896977 грн. 18 коп., в тому числі: 225071 грн. 85 коп. борг за тілом кредиту, 19283 грн. 54 коп. відсотки та 552621 грн. 79 коп. пеня.

Представник позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності , та подав виписки по особовому рахунку .

Відповідач ОСОБА_1 подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила відмовити в задоволенні позову.

Судом виносилась ухвала про призначення судово-економічної експертизи. Згідно повідомлення Львівського НДІ судових експертиз неможливо скласти висновок судово-економічної експертизи, у звязку із ненаданням витребуваних документів.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі письмові докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 березня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Ф1-08/47665-987, за яким банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 30000 доларів США.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.09.2010р. з позичальника ОСОБА_1 достроково стягнуто в користь банку 264897 грн. 14 коп. заборгованості за вищевказаним кредитним договором.

Згідно постанови заступника начальника відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника із всіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати ОСОБА_1 стягуються кошти за рішенням Луцького міськрайонного суду від 09.09.2010р.

З рішення апеляційного суду Волинської області від 23.12.2013р. та матеріалів цивільної справи №0308/16678/12, дослідженої в судовому засіданні, вбачається, що з висновку судово-економічної експертизи №4123/13-22 від 28 листопада 2013 року відображений у вищевказаному розрахунку метод нарахування банком процентів не відповідає вимогам п.п. 1.4, 1.5 Облікової політики Банку «Фінанси та кредит», внаслідок чого зазначена у розрахунку сума заборгованості ОСОБА_1 за тілом кредиту, процентами та розмір нарахованої пені документально не підтверджується.

Даний експертний висновок ґрунтується на приписах Облікової політики Банку «Фінанси та кредит», положеннях кредитного договору, складений за результатами глибокого та детального аналізу всього комплексу бухгалтерської документації, наданої сторонами в справі, а тому є належним та допустимим доказом у даній справі, який переконливо спростовує наведений позивачем розрахунок кредитної заборгованості ОСОБА_1

Так, згідно з п.1.5 Облікової політики Банку «Фінанси та кредит», банк призупиняє нарахування за балансом доходів за кредитом, визначеним сумнівним щодо повернення з моменту передачі у встановленому порядку справи в суд.

Як вбачається з наданої банком виписки по рахунку ОСОБА_1 № 6506, в період з 30.11.09 по 17.06.13 проценти за кредитом ОСОБА_1 взагалі банком не нараховувалися.

Нарахування процентів в сумі 15512,54 доларів США було здійснено банком лише 18 червня 2013 року, тобто вже після формування банком розрахунку кредитної заборгованості ОСОБА_1 станом на 13 травня 2013 року та ухвалення судом першої інстанції рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Виходячи із вищезазначеного, нарахування банком пені в розмірі 439791 грн. 86 коп. за прострочення сплати процентів за період з травня 2012 року по травень 2013 року є необґрунтованим та неправомірним.

З виписок по особових рахунках по кредитному договору за період з 27.03.2008р. по 26.04.2015р. вбачається, що на рахунку № 6504 (основний борг) та №2207.1.10.4766504 (прострочений основний борг) списано основний борг 15.11.2013р. і з 15.11.2013р. жодних господарських операцій не проводилось. Залишок станом на 28.04.2015р. зазначено 0,00 грн.

По рахунку № 65 (поточні проценти) 11.07.13р. проценти списано (перенесено) на рахунок № 2209.5.10.47665.13 (прострочені проценти понад 30 днів) у сумі 15 512,54 доларів США; і з 11.07.2013р. жодних господарських операцій не проводилось. Залишок зазначено 0,00 грн.

По рахунку № 6513 (прострочені проценти понад 30 днів) 11.09.2013р. списано (перенесено) проценти на рахунок 6514 (прострочення процентів понад 90 днів) у сумі 15 512,54 доларів США і з 11.09.2013р. жодних операцій не проводилось. Залишок становить 0,00.

По рахунку № 6514 (прострочення процентів понад 90 днів) 11.10.2013р. списано проценти у сумі 15 512,54 доларів США і з 11.10.2013р. жодних операцій не проводилось. Залишок становить 0,00.

Виходячи з наведеного суд вважає, що позивачем не доведено виникнення нової заборгованості, після рішення Луцького міськрайонного суду від 09.09.2010р.

Списання основного боргу та процентів були здійсненні на рахунок № 61554 «Неамортизований дисконт за довгостроковими ощадними (депозитними) сертифікатами, емітованими банком. Призначення рахунку: облік неамортизованого дисконту за довгостроковими ощадними (депозитними)сертифікатами, що розміщені з дисконтом. За дебетом рахунку проводяться суми дисконту під час розміщення довгострокових ощадних (депозитних) сертифікатів. За кредитом рахунку проводяться суми амортизації дисконту під час нарахування витрат за звітний період та неамортизована частина». В підтвердження укладення з ОСОБА_1 правочинів, чи надання їй довгострокових ощадних (депозитних) сертифікатів, за якими здійснювалась позивачем нарахування заборгованості вказаної в розрахунку боргу суду не надано.

Судом також враховано, що згідно рішення апеляційного суду Волинської області від 23.12.2013р. , встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.09.2010р., яке набрало законної сили, і яке в силу вимог ч.3 ст.61 ЦК України має преюдиційне значення для даної справи, з позичальника ОСОБА_1 було достроково стягнуто на користь банку 264897 грн. 14 коп. заборгованості за вищевказаним кредитним договором, яка утворилася станом на 24 вересня 2009 року і складається з: 224457 грн. 27 коп. заборгованості за тілом кредиту (еквівалентно 28033,33 доларам США), 15928 грн. 17 коп. заборгованості зі сплати процентів (еквівалентно 1989,33 доларам США) та 27604 грн. 17 коп. пені за прострочення повернення чергових частин кредиту та сплати процентів.

Отже, вищевказаним рішенням суду вже було визначено та зафіксовано розмір заборгованості ОСОБА_1 за тілом кредиту - 224457 грн. 27 коп. та стягнуто таку заборгованість достроково, чим фактично припинено дію положень п.3.2 кредитного договору щодо подальшого повернення кредиту частинами, а відтак і дію положень щодо нарахування пені за прострочення повернення визначеної графіком чергової частини кредиту.

Відповідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст.258ст. 257 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В судовому засіданні відповідач подав заяву про застосування строків позовної давності .

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 9 листопада 2016 року у справі № 6-2251цс16, предявлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності. Предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов.

Враховуючи зазначені обставини, те що позивач звернувся до суду із вимогами про повернення кредитної заборгованості лише в 28.04.2015р., тобто з пропуском строку звернення до суду, а також е, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.09.2010р. було достроково стягнуто заборгованість за кредитом, то суд приходить до висновку, що заява про застосування строків позовної давності підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 14, 15, 30, 60, 61, 62, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі вимог ст.ст. 3, 12, 256-258, 261, 267, 526, 527, 533, 546, 553, 554, 626, 629, 631, 1046, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056 Цивільного кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору № Ф1-08/47665-987 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Луцький міськрайонний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта