Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ЮровськаГ.В., розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Престиж Плюс» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Престиж Плюс» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що наказом від 01 липня 2014 року її було прийнято на роботу головним бухгалтером за сумісництвом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Престиж Плюс» (далі -ТОВ «Гранд Престиж Плюс»).

02 березня 2015 року відповідно до наказу від 31 січня 2014 року її було звільнено на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, за згодою сторін. Починаючи з грудня 2014 року відповідач заробітну плату не виплачував. На день звільнення сума заборгованості із заробітної плати склала

2 730 грн 13 коп.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_2 просила суд стягнути з

ТОВ «Гранд Престиж Плюс» на свою користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 03 березня 2015 року по 23 листопада 2015 року включно в розмірі 8 655 грн 42 коп.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 лютого

2016 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Гранд Престиж Плюс» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період

з 03 березня 2015 року по 23 листопада 2015 року в розмірі 8 307 грн 90 коп.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Гранд Престиж Плюс» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, правильно дійшов висновкупро часткове задоволення позову відповідно до положень вимог ст. ст. 116, 117 КЗпП України, Рішення Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 у справі № 1-5/2012 з урахуванням роз'яснень, викладених у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці».

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Гранд Престиж Плюс» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Престиж Плюс» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, за касаційною скаргою на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2016 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Г.В.Юровська