Справа №: 343/637/16-ц
Провадження №: 2/0343/358/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Керніцького І. І.,

секретаря Оленюк Т. В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 15010,76 гривень за кредитним договором № б/н від 08.06.2010 року та судові витрати по справі у розмірі 1378 гривень.

Свої вимоги мотивував тим, що 08 червня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого банк надав відповідачці кредит у розмірі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка зобовязання за кредитним договором не виконала і станом на 31.12.2015 року за останньою наявна заборгованість у розмірі 15010,76 гривень, яка складається з наступного: 2498,44 гривень заборгованість за кредитом; 9101,89 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 2219,44 гривень заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 «Умов та Правил надання банківських послуг»: 500 гривень штраф (фіксована частина) та 690,99 гривень штраф (процентна складова).

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 та 1.1.3.2.3 «Умов та Правил надання банківських послуг», на підставі яких відповідачка при укладенні договору про надання банківських послуг дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Відповідачка на підставі п. 2.1.1.5.5 «Умов та Правил надання банківських послуг» зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Також на умовах п.п. 5.6 та 5.14 відповідачка зобовязана сплачувати комісії та інші плати, встановлені банком за банківське обслуговування клієнта, у відповідності до Тарифів.

Банк свої зобовязання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Однак, відповідачка ОСОБА_1 порушила умови кредитування, що свідчить про відмову від добровільного повернення боргу, у звязку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.

В судове засідання відповідачка на повторний виклик не зявилася, не повідомила про причини своєї неявки, незважаючи на те, що була повідомлена про день, місце та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про що свідчить повідомлення про розгляд даної справи, поміщене в газеті «Галичина» від 17 листопада 2016 року № 89 (5238).

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У звязку з неявкою в судове засідання відповідачки, яка належним чином повідомлена і від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, суд, керуючись ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалив розглянути дану справу в порядку заочного провадження.

В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір від 08 червня 2010 року, згідно якого позивач надав відповідачці кредитний ліміт у сумі 5000 гривень, про що свідчить копія заяви позичальника від 08.06.2010 року. В даному договорі були визначені всі істотні умови та передбачені наслідки невиконання цих умов. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.3 «Умов та Правил надання банківських послуг», на підставі яких відповідачка при укладенні договору про надання банківських послуг дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

У відповідності до вимог ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст.1048 даного Кодексу, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Статтею 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та Правил надання банківських послуг», позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Пунктами 2.1.1.5.6. та 2.1.1.5.7 «Умов та Правил надання банківських послуг» передбачено, що власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, а у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафта), оплати винагороди банку.

Згідно п.2.1.1.7.6 «Умов та Правил надання банківських послуг», при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісії.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 31 грудня 2015 року за відповідачкою наявна заборгованість у розмірі 15010,76 гривень, яка складається з наступного: 2498,44 гривень заборгованість за кредитом; 9101,89 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 2219,44 гривень заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень штраф (фіксована частина) та 690,99 гривень штраф (процентна складова).

При таких обставинах, враховуючи те, що ОСОБА_1, уклавши кредитний договір і, будучи ознайомленою з умовами кредитування, не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту та процентів за користування ним, хоча взяла на себе зобовязання їх виконувати, не подає відомості про причини порушення взятих на себе зобовязань, внаслідок чого допустила виникнення заборгованості, яка станом на 31.12.2015 року складає 15010,76 гривень, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.88 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, ст.ст.526, 527, 530, 536, 625, 629, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.213-215, 218, 227, 228 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору № б/н від 08 червня 2010 року в розмірі 15010 (пятнадцяти тисяч десяти) гривень 76 копійок, яка складається з наступного: 2498 (дві тисячі чотириста девяносто вісім) гривень 44 копійки заборгованість за кредитом; 9101 (девять тисяч сто одна) гривня 89 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом; 2219 (дві тисячі двісті девятнадцять) гривень 44 копійки заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»: 500 (пятсот) гривень штраф (фіксована частина) та 690 (шістсот девяносто) гривень 99 копійок штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» сплачений судовий збір у розмірі 1378 (однієї тисячі триста сімдесят вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана не пізніше десяти днів з дня отримання ним копії заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя