Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/2226/16-ц
Провадження № 2/209/1177/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лобарчук О.О.,

при секретарі Бойко Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініциативи" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ТОВ "Кредитні ініциативи" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість в сумі 1 100 343,57 грн., а саме: за кредитом - 541196,37 грн., по відсотках - 559 147,20 грн.; стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 16505,15 грн.

В обґрунтування свого позову вказали, що 17 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено Договір відступлення прав вимоги (далі - Договір), відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Відповідно до Договору та чинного законодавства Покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам , включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до Договору та чинного законодавства Покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій.

Згідно вищезазначеного Договору відбулося відступлення Права вимоги за Кредитним договором № 865-22/07 від 08.09.2007 року, що було укладено між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичною особою - громадянином(кою) України яким є - ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Кредитні ініціативи».

Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаним договором про іпотечний кредит належать ТОВ «Кредитні ініціативи».

Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 р. № 231 "Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг". Зазначають, що Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2013 р. № 2а-12909/12/2670 було скасовано п.1 вказаного Розпорядження, згідно якого до фінансових послуг факторингу було віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб'єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників суб'єктів господарювання зд- договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. На підставі цієї Постанови Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 № 352, пункт 1 розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 № 231 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.04.2009 за № 373/16389, яким передбачалося, що до фінансової^ послуги факторингу віднесено набуття права грошової вимоги, у тому числі прав, вимоги, яке виникне в майбутньому до боржників - субєктів господарювання за договором, на якому базується таке відступлення, виключено. Слід відмітити, що ні Цивільний кодекс України, ні Закон «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» не встановлюють жодних обмежень стосовно складу осіб, по відношенню до яких може здійснюватися відступлення права вимоги. Іншими словами, законодавець не виключає безпосередньо фізичних осіб з переліку осіб, що беруть участь у фінансовій операції факторингу. ВИСНОВОК: Посилання Відповідачів на вищевказане Розпорядження щодо відсутності у ТОВ «Кредитні ініціативи» права грошової вимоги є безпідставним з огляду на скасування п.1 Розпорядження.

08.09.2007 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» , та фізична особа - громадянин України яким є - ОСОБА_1 , уклали Кредитний договір № 865-22/07, з подальшим внесення змін та доповнень .

Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Банк зобовязується надати Боржнику кредит у сумі 22000,00 USD, а Відповідач зобовязується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії.

Окрім цього, ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями необхідна тільки при укладенні кредитного договору. З цього приводу звертаємо увагу суду на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.02.2015 р., відповідно до якої ВССУ розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА З про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення апеляційного суду Львівської області від 16 жовтня 2014 року, встановив, що «ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями необхідна при укладенні кредитного валютного договору, а в даному випадку між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір відступлення права вимоги (цесїї), а тому дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором». Також в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.04.2015 р. при розгляді справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА6 на рішення Деснянського апеляційного суду Рівненської області від 21 січня 2015 року про стягнення заборгованості за кредитним договором від 08 серпня 2008 року № 1703/0808/45-032 у розмірі 1 675 900 грн 17 коп. було зазначено: «Крім того, вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями необхідна при укладенні кредитного валютного договору, а в даному випадку між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення права вимоги (цесії)». ВИСНОВОК: Для проведення діяльності щодо задоволення вимог по валютним зобовязанням своїх клієнтів ТОВ «Кредитні ініціативи» не потребує будь-яких ліцензій на здійснення операцій з валютними цінностями.

Окремої ліцензії на здійснення факторингових операцій не потрібно. Відступлення права вимоги є договірною передачею зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові у випадках, встановлених законом. Отримавши право грошової вимоги за кредитним договором до боржника , Позивач придбав фінансовий актив у юридичної особи. Відповідно, законодавство України не містить норми, внаслідок застосування якої у фактора за договором факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги існував чи існує обов'язок отримати ліцензію для підтвердження свого права на здійснення факторингових операцій. З цього приводу звертають увагу суду на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.09.2014 р. в справі № 6-2044Ісв 14, відповідно до якої ВССУ розглянувши у судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, відкритого акціонерного товариства «Племінний завод Закарпатський» про стягнення заборгованості за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 10 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24 лютого 2014 року, встановив, що «відступлення права вимоги є договірною передачею зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові у випадках, встановлених законом. Враховуючи наведене, позивач, отримавши право грошової вимоги за кредитним договором до боржника - ОСОБА1, придбав фінансовий актив у юридичної особи. Відповідно, законодавство України не містить норми, внаслідок застосування якої у фактора за договором факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги від 17 грудня 2012року - ТОВ «Кредитні ініціативи», існував чи існує обов'язок отримати ліцензію для підтвердження свого права на здійснення факторингових операцій. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку, що для здійснення факторингових операцій необхідна наявність відповідної ліцензії». Відмічають, що ТОВ «Кредитні ініціативи» зареєстроване як фінансова установа Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 18 вересня 2008 року № 1121 за реєстраційним номером 13102248, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 15 вересня 2011 року (копія до дається).У Додатку до вказаного вище Свідоцтва зазначено види фінансових послуг, які має право здійснювати фінансова компанія (ТОВ «Кредитні ініціативи») без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства, такі як фінансовий лізинг, надання фінансових кредитів за рахунок власних коштів, надання поручительств, надання гарантій, факторинг (копія додатку" прикладається). ВИСНОВОК: ТОВ «Кредитні ініціативи» не потребує будь-яких окремих ліцензій на здійснення факторингових операцій.

З огляду на зазначені тезиси та приведену вище судову практику, керуючись п.З ст.61 ЦПК України, ТОВ «Кредитні ініціативи» вважають зазначені обставини преюдиційними, тобто такими, що встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили та не потребують доказування при розгляді даної позовної заяви.

Банк свої зобовязання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит у сумі 22000,00 USD.

В свою чергу, відповідач, неналежно виконує взяті на себе зобовязання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 01.04.2016 року , має прострочену заборгованість:

-за кредитом - 20642,00 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 541196,37 грн.,

-по відсотках - 21326,67 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 559147,20 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.42).

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що вівдповіднро до рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 13.06.2013 року з нього на користь ПАТ "АКПІБ" було стягненно заборгованість за кредитним договором, за яким "Кредитнгі ініциативі" заявлять знову вимоги. Просить суд відмовити ТОВ « Кредитні ініціативи" » у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача - ОСОБА_2, який діє на підставі довіренності від 26.02.2016 року заперечує проти задоволення позову, оскільки позивачем не надано доказів отримання права вимоги за кредитним договором саме ОСОБА_1 В матеріалах справи наявний договір про відступлення права вимоги, де відсутня інформація щодо відстпулення права вимоги саме до ОСОБА_1; в матеріалах справи присутній розрахунок заборгованості за кредитом: у валюті договору за підписом аналітика ТОВ "Кредитні ініциативи" ОСОБА_3, але вважає, що цей документ не може бути визнаний судом належним доказом з наступних підстав: наявний у відповідача документ не завірений належним чином, даний документ вказує на валюту кредиту як долар США, в той час як вимоги заявлені у гривні, наявний розрахунок є внутрішнім документом позивача, який не містить доказів передачі саме вимог Банку до ТОВ "Кредитні ініциативи", відсутній реєстр заборгованості боржників належним чином завірений банківською установою. Крім того, відсутні дані, в якому саме обсязі передані кредитні вимоги Банку на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" відносно ОСОБА_1

Вказує на те, що рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 13.06.2013 року № 409/5827/12 за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово -інвестиційний банк" по кредитному договору № 865-22/2007 від 08.09.2007 року стягнуто з ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 259441 грн. 91 коп. Рішення набрало законної сили, відкрите виконавче провадження. Договір про відступлення права вимоги укладено 17.12.2012 року. Таким чином, у відповідача виникають обґрунтовані сумніви щодо взагалі будь-якого відступлення права вимоги на адресу ТОВ "Кредитні ініціативи" з боку ПАТ "АКІБ". У позивача, після набрання рішенням законної сили , при наявності належних доказів є можливість провести заміну сторони у виконавчому провадженні. Докази таких дій відсутні. Представник позивача посилається на статтю 257 Цивільного кодексу України та вказує на пропуск позивачем трирічного строку звернення до суду з позовом, вважаючи початком перебігу строку давності з моменту відступлення права вимоги. Просить відмовити в задоволенні позову.

Зясувавши позиції сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 08.09.2007 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» , та фізична особа - громадянин України ОСОБА_1 , уклали Кредитний договір № 865-22/07 . Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Банк зобовязується надати Боржнику кредит у сумі 22000,00 USD, а Відповідач зобовязується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. (а.с.6-14).

24.06.2008 року між АКПІБ та ОСОБА_1 було укладено Договір № 1 про внесення змін до Кредитного договору № 865-22/2007 від 08.09.2007 року, відповідно до якого були внесені зміни в п.2.4 Розділу 2, а саме викладено в наступній редакції:"Погашення кредиту здійснюється Позичальником щомісячно у відповідності до графіку ()Додаток № 4), який є невід"ємною частиною цього Договору. В п.5.2.1 Розділу 5 Договору слова "додаток № 1 до Договору" замінити на "Додаток № 4 до Договору". (а.с.15)

25.06.2009 року було укладено Договір № 1/2 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 865-22/2007 від 08.09.2007 року. (а.с.16)

Як вбачається з заяви на видачу готівки № 1 від 10 вересня 2007 року, ОСОБА_1 отримав 22000 дол. США. (а.с.17)

17 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено Договір відступлення прав вимоги , відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Відповідно до Договору та чинного законодавства Покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до Договору та чинного законодавства Покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій.(а.с.22-32)

Відповідно до Витягу з Реєстру позичальників (Додаток № 1) до Договору про відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року, укладеного між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ТОВ "Кредитні ініціативи" вказаний кредитний договір № 865-22/07 від 08.09.2007 року та вказана основна непогашена строкова сума (у валюті кредиту) на 17.12.2012 року - 17250 ,00 ; основна непогашена прострочена сума кредиту(у валюті кредиту) на 17.12.2012 року - 3392,00; сума нарахованих, але не сплачених строкових процентів (у валюті кредиту) на 17.12.2007 року - 5858,55; сума нарахованих, але не сплачених прострочених процентів (у валюті кредиту) на 17.12.2007 року - 4363,22. (а.с.49)

Позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором у валюті договору який проведений станом на 01.04.2016 року і який проводиться з 17.12.2007 року.

Відповідачем в судовому засіданні надано копію рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 червня 2013 року, відповідно до якого з ОСОБА_1 , ОСОБА_4, ОСОБА_5 було солідарно стягнуто заборгованість на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" за кредитним договором № 865 від 08.09.2007 року в розмірі 259441 грн. 91 коп. шляхом звернення стягнення на квартиру по вул. Харківській,25-124 загальною площею 49,6 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м. із реалізацією через прилюдні торги в рамках виконавчого провадження за початковою ціною, яка буде визначена згідно ст. 43 Закону України "Про іпотеку". За рахунок вартості заставного майна відшкодувати ПАТ "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 865-22/2007 від 08.09.2007 року в сумі 259441 грн. 91 коп.

Однак позивач про вказане рішення суду не вказує.

Позивач не надав суду належний розрахунок заборгованості, який би включав в себе дані про період виникнення заборгованості, сплачені відповідачем суми та врахування суми заборгованості, в рахунок якої рішенням суду звернено стягнення на майно боржника , платежі по кредиту та порядок нарахування основного боргу і процентів, відсоткову ставку за кредитом, тощо.

В порушення п.6.1 Розділу 6 Договору про відступлення права вимоги, позивач не повідомив відповідача ОСОБА_1 про передачу права вимоги за його кредитним договором.

Також, позивачем не надано суду доказів на підтвердження розміру придбаної ним кредитної заборгованості за зобов'язаннями ОСОБА_1

В матеріалах справи відсутній курс долара США , за яким обчислено заборгованість.

Таким чином, позивачем не доведені ніякими доказами ті обставини, що право вимоги у ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до боржника (відповідача) було передано позивачу ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі договору відступлення , а також в якому саме обсязі зобовязань позичальника та на яких умовах ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" відступив право вимоги за вищевказаним кредитним договором ТОВ « Кредитні ініціативи». Крім того, з довідки заборгованості взагалі неможливо встановити розмір тіла, процентів, пені, та за який період було обчислено суму заборгованості, та чи відповідає цей період строку позовної давності та умовам договору. Також, позивач не довів належними, достатніми та допустимими доказами тієї обставини, що він , як відповідач був повідомлений про заміну кредиторів у кредитному зобовязанні та що йому були надані докази переходу до позивача прав у його кредитному зобовязанні.

Отже, судом встановлено, що позивачем до матеріалів справ не було надано належних доказів прав нового кредитора у зобовязанні відповідача та не доведено розмір його заборгованості, що унеможливлює ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Відповідно до ст.ст. 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

В силу ч. 2 ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні.

В судове засідання представник ТОВ « Кредитні ініціативи» не з'явився , про дату і час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, отримав письмові заперечення відповідача проти позову але обставини вказані в запереченнях не спростовував, що позбавляє суд можливості визначити правову природи даних правовідносин та обсягу доказів, і розяснити позивачу про необхідність надання доказів, які б підтверджували наявність права вимоги до боржника і обгрунтований розмір заборгованості відповідача.

Згідно ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК та ч. 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, виходячи з принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, суд позбавлений можливості самостійного витребування та збирання доказів по справі, та надання оцінки обсягу доказів, який би був достатній для задоволення вимог позивача.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього кодексу. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення згідно зі ст. 179 ЦПК.

Таким чином, враховуючи не доведеність позивачем обставин набуття ним прав вимог за кредитним договором ОСОБА_1, наявність рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 13.06.2013 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 боргу за кредитним договором від 08.09.2007 року № 865-22/2007 , не надання суду доказів повідомлення відповідача про перехід до позивача прав у кредитному зобовязанні відповідача, відсутність обгрунованого розрахунку заборгованості, з огляду на необґрунтованість позовних вимог, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що такий позов не може бути задоволений.

Крім того, представник відповідача наполягає на застосуванні строку позовної давності та вважає, що позивач пропустив строки звернення до суду з позовом.

Суд, вважає, що позивачем дійсно пропущено строк звернення до суду з позовом по наступним підставам.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина пята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судом встановлено, що 17 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено Договір відступлення прав вимоги .

А позивач до суду звернувся лише 16 червня 2016 року, тобто після спливу трирічного строку.

Повний текст рішення складений 11 листопада 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 257, 509, 514, 525, 526,549, 554, 623, 624, 625, 1049,1054,10767,1078,1080 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 6, 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініциативи" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом - відмовити повністю .

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська О.О. Лобарчук