Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 336/2784/16 Головуючий у 1 інстанції: Дмитрюк О.В.
Номер провадження 22-ц/778/4368/16 Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бабак А.М.

Суддів Спас О.В.

Полякова О.З.

При секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 вересня 2016 року

у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що відповідно до укладеного договору б/н від 25.03.2010 року, ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, складає між ним та банком договір, що підтверджено підписом у заяві.

Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, через що станом на 31.03.2016 р. має заборгованість перед банком в сумі 28747,98 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 9801,30 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 16001,54 грн., заборгованість за пенею та комісією - 1100 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процента складова) - 1345,14 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 28747,98 грн. та судовий збір.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 вересня 2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за договором б/н від 25.03.2010 р. в сумі 28747 гривень 98 копійок (заборгованість за кредитом - 9801,30 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 16001,54 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 1100 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процента складова) - 1345,14 грн.).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір в сумі 1378 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки судом першої інстанції не враховано, що при підписанні анкети-заяви, яку Банк вважає кредитним договором, відповідачу не було повідомлено умови надання кредиту: строк повернення кредиту, процентну ставку за користування кредитними коштами, строк сплати процентів, а також порядок нарахування та сплати неустойки. Зазначені умови з відповідачем не погоджувалися. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази визначення сторонами таких істотних умов кредитного договору як: строки і порядок погашення за кредитом, вид та строк дії кредитної картки, а у анкеті - заяві істотні умови кредитного договору не визначені. Банком не надано належних та допустимих доказів на підтвердження боргу, а Розрахунок боргу спростовує наявність заборгованості. Також, Банком не було надано доказів встановлення відповідного строку користування кредитом та погодження сторонами умов кредитування. Судом першої інстанції безпідставно не застосовано наслідки пропуску строку позовної давності.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення яким відмовити ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 березня 2010 року відповідно до укладеного договору без номеру ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, складає між ним та банком договір, що підтверджено підписом у заяві.

Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, через що станом на 31 березня 2016 року має заборгованість перед банком в сумі 28747,98 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 9801,30 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 16001,54 грн., заборгованість за пенею та комісією - 1100 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процента складова) - 1345,14 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та стягуючи заборгованість за кредитним договором з урахуванням процентів, комісії та штрафів, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, та допустив заборгованість по кредиту, чим порушує умови договору, а тому повинен нести відповідальність, передбачену договором.

Судова колегія вважає, що висновок суду є вірним. Розглядаючи спір, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 212-214 ЦПК України, повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи на які посилалися сторони, дав належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між учасниками процесу, та закон, що їх регулює.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 629 ЦК України укладений між сторонами договір є обов'язковим для виконання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов'язань.

Відповідно ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або інших умов та вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно заяви позичальника, ОСОБА_3погодився, що його заява разом Умовами і правилами надання банківських послуг, затверджених наказом СП-2010-256 від 06 березня 2010 року, а «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Порядок погашення кредиту визначений зазначеними Умовами та правилами як і визначена відповідальність за невиконання умов договору, шляхом сплати пені та штрафу, одностороння відмова від виконання умов договору не допускається.

При вирішенні спору судом першої інстанції правильно застосовані норми ст.ст. 526, 530, 1048, 1050 ЦК України та правомірно задоволено позов про стягнення суми заборгованості за кредитом, процентів, комісії та штрафів.

Доводи ОСОБА_3 про те, що він не погоджується на сплату тіла кредиту, процентів, комісії та штрафів не ґрунтуються на законі, оскільки при підписанні заяви про видачу кредиту він погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, якими передбачена відповідальність за порушення зобов'язань. Відповідачем не заперечується отримання кредитної картки та користування кредитними коштами, а оскільки ним допущена заборгованість за кредитом, тому він має нести відповідність.

Доводи апеляційної скарги щодо незгоди з розміром заборгованості не містять під собою правового підґрунтя.

Згідно ст. 57-59, 64 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування, одержані з дотриманням встановленого законом порядку, а письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Позивачем надані, а судом першої інстанції належним чином перевірені і правильно оцінені такі письмові докази як деталізовані розрахунки заборгованості, в яких відображені нараховані до сплати суми, сплачені кошти, нарахування відсотків, штрафи відповідно до умов кредитного договору.

Вказані розрахунки є документами, які містять відомості про обставини, які мають значення для справи, підтверджують вимоги позивача, що відповідає ст.ст. 57-59, 64 ЦПК України (а.с.8-16).

Інші доводи щодо не отримання кредитних документів є безпідставними, оскільки видача анкети-заяви клієнту не передбачена, а з Умовами та Правами надання банківських послуг позичальник ознайомився при підписанні заяви-анкети 25.03.2010 року, про свідчить його підпис та зобов'язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті Приватбанку (а.с.18).

Доводи апеляційної скарги щодо не застосування судом першої інстанції наслідків пропуску строку позовної давності та доводи про те, що позивачем не надані докази укладення кредитного договору є безпідставними.

Дані доводи досліджувалися судом першої інстанцій. При їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права, а тому додаткового правового аналізу не потребують Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди ОСОБА_3 з висновком суду першої інстанції з їх оцінкою.

Вирішуючи спір суд першої інстанції врахував правові позиції Верховного Суду України у подібних правовідносинах, а тому посилання апелянта щодо їх неправильного застосування не відповідає дійсності.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про задоволення позову, а тому підстав для скасування рішення та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: