Справа № 157/365/16-ц
Провадження №2/157/159/16
03 червня 2016 року місто Камінь-Каширський
Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Антонюк О.В.,
з участю секретаря - Карпік Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору
У судове засідання представник позивача Сафір Ф.О. не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності та постановлення заочного рішення у разі неявки у судове засідання відповідачки. Окрім того, 30 травня 2016 року представник позивача подав до суду заяву, у якій просить стягнути понесені банком судові витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачки, у розмірі 180 грн. (а.с. 19, 42-46).
Відповідачка ОСОБА_1 повторно у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи шляхом публікації судового оголошення у газеті «Волинь нова», причину неявки суду не повідомила і заяву про розгляд справи у її відсутності до суду не подала.
За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази у справі, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.
Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України (далі - ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.
Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, та у встановлений законом або договором строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Статтею 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених зобов'язанням.
Судом встановлено, що 05 березня 2008 року ОСОБА_1 підписала заяву про надання банківських послуг у вигляді надання універсальної кредитної картки зі встановленим на ній лімітом у розмірі, який в будь-який момент банк має право збільшити або зменшити, із базовою відсотковою ставкою за користування кредитними коштами 36 % річних із розрахунку 360 днів у році на суму залишку заборгованості та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому відповідачка висловила згоду на укладення договору саме у такій формі, про що свідчить її підпис на заяві позичальника, яка разом з Умовами і правилами надання банківських послуг в цілому складає договір надання банківських послуг.
Згідно з п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг, ОСОБА_1 зобов'язалася погашати заборгованість по кредиту, відсотках за користування ним, по перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с. 8-12).
Пунктом 9.12. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на такий же термін.
Відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову, а згідно з п. 9.6 цих Умов банк має право на стягнення комісії за обслуговування рахунку.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 належить задовольнити повністю.
Оскільки позов задоволено у повному об'ємі, то на підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути понесені останнім та документально підтвердженні судові витрати у розмірі 1558 грн., що складаються з судового збору, - 1378 грн., та витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачки, - 180 грн. (а.с. 1, 43).
Керуючись ст. ст. 11, 526, 530, 549, 599, 610, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 58, 60, 79, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у розмірі 1558 грн. (одну тисячу п'ятсот п'ятдесят вісім).
Заочне рішення може бути переглянуте Камінь-Каширським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Рішення може бути оскаржене до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: О. В. Антонюк