Справа № 587/1975/15-ц
Провадження № 2/587/67/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року Сумський районний суд Сумської області у складі:

Головуючого - судді Моісеєнко О.М.,

При секретарі Землюк А.П.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом

Прокурора Сумського району

В інтересах держави в особі ДП «Сумське лісове господарство»

До ОСОБА_1

ОСОБА_2

Про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

Встановив:

Прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі ДП «Сумське лісове господарство», мотивуючи тим, що ДП є уповноваженим державою органом по здійсненню функцій держави щодо розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення та проведення лісовпорядкування. За фактом самовільного зайняття відповідачем ОСОБА_1 земельної ділянки лісового фонду даним підприємством неналежним чином захищаються інтереси держави, не вживаються результативні заходи по поверненню земельної ділянки, порушуються суспільні інтереси вільного доступу до земель лісового фонду. Вказане вважає підставою для вжиття заходів представництва з боку прокуратури. Порушення інтересів держави вбачає у наступному. Під час процесуального керівництва досудовим розслідуванням встановлено, що на земельній ділянці, яка межує з земельною ділянкою за кадастровим номером :09:001:0032, що належить ОСОБА_3, в с. Радьківка хутір ОСОБА_4 району розташований паркан з сітки-рабиці, який виходить за межі вказаної земельної ділянки згідно матеріалів проекту землеустрою на 53,6 кв.м., якою користується на законних підставах ДП «СЛГ». Державною інспекцією сільського господарства в Сумській області проведено обстеження земельної ділянки, виявлене порушення земельного законодавства самочинне зайняття земельної ділянки лісового фонду без правовстановлюючих документів площею 0,0005 га, про що складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 30 липня 2015 року №141-1, складена план-схема земельної ділянки, інженером лісових культур ДП «СЛГ» ОСОБА_5 складено акт огляду земельних ділянок. Просив винести рішення та зобовязати ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0005 га шляхом демонтування паркану з сітки-рабиці довжиною 53,6 м.

Під час розгляду справи представник позивача змінив позовні вимоги та просив винести рішення про зобовязання ОСОБА_1, ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка належить ДП «СЛГ» площею 0,0005 га, розташовану в с. Радьківка хутір ОСОБА_4 району, шляхом демонтування паркану з сітки-рабиці довжиною 53,6м.

У судовому засіданні прокурор уточненні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник ДП «Сумське лісове господарство» позов підтримав повністю.

Представник відповідачів з позовними вимогами не погодився, подав письмові заперечення, в яких зазначив наступне. Доказів, що паркан встановлений саме ОСОБА_1, а не власниками суміжних земельних ділянок не надано. Земельні ділянки є приватною власністю, тому немає підстав стверджувати, що обмежуються права користування землями лісового фонду ДП «Сумське лісове господарство». Крім того, у редакції Закону України «Про прокуратуру» від 16 липня 2015 року, у прокурора немає підстав звертатись до суду з позовом на здійснення представництва державного підприємства, таке звернення не обґрунтоване, згоди ДП на представництво не отримано. ДП «Сумське лісове господарство» не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим субєктом владних повноважень. Такі ознаки має Сумське обласне управління лісового та мисливського господарства, в інтересах якого міг бути заявлений позов. Правовстановлюючих документів на підтвердження права власності ДП «Сумське лісове господарство» на земельну ділянку не надано. З наданого ТОВ «Координат-БС» викопіювання земельних ділянок ОСОБА_1, виготовлених за результатами топографічної зйомки, вбачається, що паркан з сітки-рабиці нікому не створює перешкод у користуванні земельними ділянками. Просив у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні з позовними вимогами не погодився з наведених вище підстав.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідчення свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Державною інспекцією сільського господарства в Сумській області 30 липня 2015 року складений акт обстеження земельної ділянки №63-1. Було встановлено, що самовільно зайнята земельна ділянка площею 0,0005 га лісогосподарського призначення в с. Радьківка хутір Петрухи Сумського району Сумської області, що межує з земельною ділянкою ОСОБА_2 шляхом встановлення паркану з сітки-рабиці. Даний паркан обмежує вільний доступ до лісу. На плані-схемі земельної ділянки акту вказаний паркан та ворота (а.с.7). В цей же день складений акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №141-1 аналогічного змісту. В обох актах є посилання на свідчення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які зазначали, що паркан зведений за вказівкою ОСОБА_1, який відмовився бути присутнім під час перевірки (а.с.8).

18 червня 2015 року інженером лісових культур ДП «Сумське лісове господарство» складений акт огляду земельних ділянок, під час огляду встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :09:001:0032 частково обгороджена сітчастим парканом в кварталі 64 виділ 12 з боку хутора ОСОБА_4, доступу до земель державного лісового фонду немає. Паркан знаходиться на земельній ділянці державного лісового фонду, обмежує доступ до лісу для проведення інспектування. Приблизна довжина даного паркану становить 53,6 кв.м. (а.с.9).

Відповідно до планшету №4 лісовпорядкування 2007 року, виділ 12, що віднесений до земель лісового господарства, знаходиться у постійному користуванні ДП «СЛГ», межує з землями Стецьківської сільської ради (а.с.16). Оригінал планшету наданий для огляду у судовому засіданні та досліджений судом.

Згідно таблиці виносу меж в натурі (на місцевість) проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_2, вказана земельна ділянка межує від крапки А до крапки Б з землями державної власності (дорогою), а також з землями ОСОБА_4 Агролісгоспу. Вказана документація погоджена начальником Управління Держземагенства у ОСОБА_4 районі ОСОБА_8 (а.с.12).

12 травня 2014 року комісією у складі представника розробника ТОВ «Координат-БС», землевласника ОСОБА_2, суміжних землекористувачів ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ДАП «ОСОБА_4 агролісгосп» ОСОБА_12 складений акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, відповідно до якого закріплені межі земельної ділянки ОСОБА_2 загальною площею 2,0000 га (а.с.21). У абрисі земельної ділянки до акту зазначена дорога (а.с.22). Управління Держземагенства у ОСОБА_4 районі погодило ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с.24).

13 серпня 2015 року Прокуратура Сумського району направила директору ДП «СЛГ» листа про виявлені порушення та повідомила про звернення до суду з позовом, оскільки підприємство не вжило дієвих заходів для забезпечення усунення виявлених порушень (а.с.25-26).

Відповідно до статуту, ДП «Сумське лісове господарство» засноване на державній власності з метою ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів (а.с.27-37).

Державним підприємством ОСОБА_4 науково-дослідний та проектний інститут землеустрою виготовлені викопиювання земельної ділянки ОСОБА_2 з зазначенням паркану з сітки-рабиці. Згідно даного викопіювання, сітчастий паркан розташований за межами земельної ділянки ОСОБА_2, однак прикріплений до металевих воріт, що підтверджується наданими фотознімками та поясненнями свідка ОСОБА_5 і не оспорюється відповідачами (а.с.57-60,96) З даною земельною ділянкою межують землі ОСОБА_4 лісового господарства «Стецьківська с/р». Вказані ворота перетинають ґрунтову дорогу загального користування.

Згідно викопіювання з плану земель Стецьківської сільської ради Сумського району, виготовленого ТОВ «Координат-БС», паркан проходить уподовж земельної ділянки ОСОБА_1, але не на межі ділянки, а з відхиленням у бік земель ДП «СЛГ» на відстань від 1,13 м до до 2,41 м, а потім заходить на саму земельну ділянку ОСОБА_1, ворота виходять за межі земельної ділянки ОСОБА_1 у бік земельної ділянки ОСОБА_2

ОСОБА_1 земельні ділянки площею 0,2166 га з кадастровим номером :08:001:0093 та площею 0,0421 га з кадастровим номером :08:001:0092 придбав за договорами купівлі-продажу земельних ділянок у ОСОБА_13 5 жовтня 2015 року. Земельна ділянка площею 0.21 га належала останній на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №851099, земельна ділянка площею 0,0421 га - на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №851098, виданих Стецківською сільською радою 22 грудня 2008 року (а.с.61-72).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що під час обстеження масиву земельних ділянок в с. Радьківка хутір ОСОБА_4 нею було встановлено, що у кварталі 64 виділи 10-12 ОСОБА_1 встановлений сітчастий паркан з сітки рабиці. Паркан розташований на землях лісового фонду і, крім того, ворота паркану перекривають дорогу загального користування, що не дає доступу до лісу. До виготовлення проектної документації на землю підставами для користування землями лісового фонду є, крім іншого, планшети. Відповідно до планшету № 4 лісовпорядкування 2007 року, квартал №64 виділи 2,4,5,6,7,8,9,10,12 відносяться до Піщанського лісництва, розташовані на території Стецьківської сільської ради, передані у користування ДП «Сумське лісове господарство». ОСОБА_1 направлялась вимога щодо прибирання паркану. Визначити, наскільки паркан заходить на землі лісового фонду вона не має можливості, однак основною перешкодою доступу до лісу є металеві ворота, від яких іде паркан. Площу самовільно зайнятої ділянки розрахували від довжини паркану.

Відповідно до ст. 57 ЗК України, земельні ділянки сільськогосподарського призначення за рішенням виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створені спеціалізовані підрозділи для ведення лісового господарства.

Відповідно до п.20 Перехідних положень до ЗК України, якщо до 1 січня 2013 року була розроблена технічна документація із землеустрою, формування земельної ділянки здійснюється за такою технічною документацією.

ДП «Сумське лісове господарство» з моменту виявлення порушення права користування земельною ділянкою державного лісового фонду у червні 2015 року ніяких дій по його усуненню не вжив, що стало приводом звернення прокурора до суду з позовом.

Відповідно до ст.60 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається.

Дослідженими у судовому засіданні доказами, топографічними матеріалами встановлений факт порушення прав ДП «Сумське лісове господарство», оскільки паркан з сітки-рабиці, яка огороджує земельні ділянки відповідача ОСОБА_1 частково перебуває на території земель лісового фонду. В цій частині позовні вимоги є обґрунтованими. Однак, посилання на те, що саме паркан довжиною 53,6 м призводить до самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,0005 не підтверджені. Власник має право зводити по межі наданої йому земельної ділянки огорожу, вимоги до якої передбачені законодавством. Належним захистом є перенесення паркану з сітки-рабиці по межі земельної ділянки.

У судовому засіданні при дослідженні доказів встановлено, що земельні ділянки відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не межують між собою, у проектній документації зазначена дорога загального користування, перешкодою доступу до лісу є металеві ворота, до яких кріпиться. паркан. Вказане підтвердила свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні, про це свідчать фотознімки. Прокурор після встановлення даної обставини у його присутності у судовому засіданні вказане не врахував, позовні вимоги в цій частині не заявив, ДП «Сумське лісове господарство» з такими вимогами в своїх інтересах також не виступило.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами на свій розсуд.

Враховуючи викладене, суд не може з власної ініціативи вирішити незаявлені вимоги.

Виходячи з того, що сітчастий паркан огороджує земельні ділянку ОСОБА_1, підстав для заявлення вимог до відповідача ОСОБА_2 не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,60, 213,215, 218 ЦПК України, ст.ст.57 та Перехідними положеннями ЗК України, ст.319 ЦК України, суд

Вирішив:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою ДП «Сумське лісове господарство» шляхом перенесення паркану з сітки рабиці довжиною 53,6 м. з земель ДП «Сумське лісове господарство» по межі належної йому земельної ділянки.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави пятсот пятдесят одну грн.20 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Моісеєнко