Номер провадження 2-о/754/3/16
Справа №754/9338/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

25 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Петріщева І.В., розглянувши заяву заступника прокурора Деснянського району міста Києва в інтересах держави в особі: Київської міської ради, Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, заінтересовані особи: П'ятнадцята київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_1, про визнання спадщини ОСОБА_2 відумерлою,

В С Т А Н О В И В:

Заступник прокурора Деснянського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною заявою, в якій, з урахуванням уточнення вимог, просить визнати спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, яка складається з квартири АДРЕСА_1, відумерлою та передати її територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради, в обґрунтування позовних вимог зазначивши, що відповідно витягу із спадкового реєстру, на спадкодавця ОСОБА_3 заведено спадкову справу, проте інформацію про спадкоємця даний витяг не містить, вказана квартира зареєстрована за померлим, в ній ніхто не зареєстрований та не проживає, протягом п'яти років квартира не перейшла нікому у власність, тому вважає, що спадщину ніхто не прийняв, а отже є підстави визнати її відумерлою.

У судовому засіданні прокурор підтримав заяву з вищенаведених підстав, надавши письмові пояснення в яких додатково зазначив, що громадянка Російської Федерації ОСОБА_5, яка була дружиною померлого, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Волоколамського нотаріального округу Московської області від 10.02.2011 року №150 подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини не подавала, до суду із відповідним позовом не зверталась, тому вважається такою, що не прийняла спадщину, додатково посилаючись на Закон України "Про міжнародне приватне право", порядок та строк для прийняття спадщини.

У судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_1, її представник проти задоволення заяви заперечували у повному обсязі, надавши письмові пояснення, в яких зазначили, що ОСОБА_1 є законним спадкоємцем після смерті свого чоловіка ОСОБА_2, після смерті якого вона прийняла спадщину на усе належне йому майно, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим нотаріусом Волоколамського нотаріального округу Московської області 10 лютого 2011 року, додатково зазначивши, що 10 жовтня 2015 року вона отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1, що також підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, тому відсутні будь-які передумови для визнання спадщини відумерлою.

У судовому засіданні державний нотаріус П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Храпійчук Т.В. проти задоволення заяви заперечувала, надавши письмові пояснення, в яких зазначила, що померлий ОСОБА_2 був громадянином Російської Федерації, мав там місце постійного проживання, відповідно заяви про прийняття, відмову від спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, подавались та видавались відповідно до Закону держави місця відкриття спадщини, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом Волоколамського нотаріального округу Московської області Старостіним А.В. 09.02.2011 року, додатково пояснивши, що ОСОБА_1 сплатила податок на дохід як нерезидент, військовий збір та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1.

У судове засідання представник Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації не з'явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, просив заяву задовольнити, визнати спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2, яка складається з квартири АДРЕСА_1, відумерлою, надавши письмові пояснення, в яких зазначив, що протягом протягом п'яти років квартира не перейшла у будь-чию власність, тому вважає, що спадщину ніхто не прийняв, а отже є правові підстави визнання її відумерлою.

Згідно ст. 277 ЦПК України справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов'язковою участю заявника та з обов'язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 Замоскворецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Управління реєстрації актів цивільного стану міста Москви (а.с. 36).

ОСОБА_2 був власником квартири АДРЕСА_1, яку успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 липня 2006 року № 4-1223, виданого П'ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою, що підтверджується копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с. 6, 11-12).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається з квартири НОМЕР_2, розташованої в АДРЕСА_1, та була зареєстрована спадкова справа №51103006, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 26850567 від 05.05.2011 року (а.с. 10).

Відповідно до Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно НОМЕР_3 від 07.11.2012 року ОСОБА_2 має право приватної власності на квартиру НОМЕР_2, розташовану в АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.07.2006 року № 4-1223 (а.с. 57).

Відповідно до довідки форми №3, квартирі НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, станом на 25.05.2015 року ніхто не зареєстрований та не проживає. Власником особового рахунку є померлий ОСОБА_2.

Як убачається з матеріалів справи, 05 травня 2011 року до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної конторинадійшла заява громадянки Російської Федерації ОСОБА_1, дружини померлого ОСОБА_2, про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується копіями відповідної заяви та свідоцтва про шлюб (а.с. 35, 41).

Факт прийняття спадщини було перевірено по Свідоцтву про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Волоколамського нотаріального округу Московської області 10 лютого 2011 року по реєстру за №150.

10 жовтня 2015 року ОСОБА_1 отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1, видане державним нотаріусом П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 4-682, що також підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності НОМЕР_4 від 09.10.2015, відповідно до якого ОСОБА_1 є власником вищезазначеної квартири.

Згідно ст. 278 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Згідно ст. 1277 Цивільного кодексу України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Така спадщина називається відумерлою та переходить до територіальної громади за місцем її відкриття у випадках: у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом; у разі усунення всіх спадкоємців від права на спадкування; у разі неприйняття спадщини всіма спадкоємцями; у разі відмови всіх спадкоємців від спадщини.

Проте перед тим, як подавати заяву до суду про визнання спадщини відумерлою, орган місцевого самоврядування має переконався у тому, що у померлого немає спадкоємців, які б могли претендувати на спадщину, і у випадку визнання її відумерлою, вимагати скасування рішення.

Судом було достовірно встановлено, що ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 09 серпня 2005 року, виданого управлінням актів цивільного стану Митищинського району Головного управління запису актів цивільного стану Московської області, актовий запис №807, та вона, як спадкоємець, звернувшись з відповідною заявою про прийняття спадщини, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яку заявник просить визнати відумерлою, що є вирішальною обставиною по цій справі, (а.с. 9).

Окрім того, суд з'ясував, що спадкодавець також мав спадкоємців, які мають право спадкувати, однак відмовились від спадкування на користь ОСОБА_1

Тільки за рішенням суду спадщина може бути визнана відумерлою і лише за рішенням суду може перейти у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Також, слід зазначити, що відповідно до пункту 1.12 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо спадкоємець якому належало майно на території України, мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається на підставі Закону України ''Про міжнародне приватне право''.

Стаття 70 Закону України "Про міжнародне приватне право"

регламентує спадкові відносини, а саме, з урахуванням положень ст.ст. 71, 72

цього Закону спадкові відносини регулюються правом держави у якій спадкодавець мав останнє місце проживання.

Статтею 71 Закону зазначено, що спадкування нерухомого майна регламентується правом держави на території якої знаходиться це майно, а майно, яке підлягає державній реєстрації в Україні - правом України.

Стаття 174.2.3. Податкового кодексу України передбачає сплату податку нерезидентом до видачі свідоцтва.

Законодавством України видача свідоцтва про право на спадщину строком не обмежена.

Як убачається з матеріалів справи, 09.10.2015 року ОСОБА_9 сплативши податок на дохід, як нерезидент, та військовий збір, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом.

Згідно статті 3 Цивільного Процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

З огляду на викладене, враховуючи те, що під час судового розгляду було встановлено про наявність у померлого спадкоємців за законом, зокрема спадкоємиці, яка прийняла спадщину та оформила право власності на неї, суд вважає заяву прокурора прокуратури Деснянського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради про визнання спадщини ОСОБА_2 відумерлою безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215, 218, 234, 274 - 278 ЦПК України, ст. 1277 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви прокурора прокуратури Деснянського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання спадщини відумерлою відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Петріщева І.В.