Номер провадження: 22-ц/785/1505/16
Головуючий у першій інстанції: Тарасов А. В.
Доповідач: Ісаєва Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді: Ісаєвої Н.В.,

суддів: Журавльова О.Г, Комлевої О.С.,

при секретарі: Томашевській К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна особистою приватною власністю, -

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси, 20.07.2015 року звернулась позивач ОСОБА_3 із позовом до ОСОБА_5 про визнання майна особистою приватною власністю, зазначаючи, що з 01.07.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 В лютому 2014 року позивач придбала автомобіль марки «Toyota», д/н НОМЕР_1 за грошові кошти, які отримала від своєї матері за договором позики від 15.02.2014 року, що підтверджується відповідною розпискою.

Оскільки спірний автомобіль був придбаний за особисті кошти ОСОБА_6, позивач просила суд припинити спільну сумісну власність на автомобіль «Toyota», д/н НОМЕР_1, визнати вказаний автомобіль її особистою приватною власністю.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.08.2015 року, суд визнав обов'язковою явку позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_5 до судового засідання для дачі особистих пояснень по цивільній справі.

Однак, у судові засідання позивач не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, рекомендованою кореспонденцією.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Надав суду заяву згідно якої, просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Представник позивача, діюча від імені ОСОБА_3 на підставі угоди про надання правової допомоги від 13.07.2015 року, ордеру ОД № 110641, у судовому засіданні підтримала доводи позовної заяви, зазначила, що оскільки участь позивача у судовому засіданні є правом, а не обов'язком сторони, підстави для відкладення розгляду справи відсутні, у зв'язку з чим просила розглянути справу та задовольнити позовну заяву. Представнику позивача, на підставі частини 4 статті 10 ЦПК України, було роз'яснено право на подання заяви чи клопотання про витребування доказів, зокрема для підтвердження юридичного факту перебування спірного автомобілю у власності позивача, проте представник позивача таким правом не скористалась. Крім того, оригінали правовстановлювальних документів на спірний автомобіль не надала, мотивуючи це тим, що оригінал потрібен позивачу для керування транспортним засобом.

Рішенням суду у задоволенні позову відмовлено.

На рішення суду ОСОБА_3 принесла апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позов, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а також, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У судовому засіданні встановлено наступне.

Відповідно до частини третьої статті 10 ЦПК України, частини першої статті 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

За змістом статті 61 обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. А згідно ч. 4 ст. 171 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, постановляючи ухвалу про визнання явки сторін обов'язковою, не прийняв визнання відповідачем позову, продовжив судовий розгляд, у зв'язку з чим, на позивача розповсюджуються вимоги ч. 3 ст. 10 ЦПК України, ч. 1 ст. 60 ЦПК України щодо обов'язку доведення тих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог.

Згідно поданої позовної заяви, позивач зазначила, що є власником автомобілю «Toyota», д/н НОМЕР_1, про що надала копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, НОМЕР_2 (а.с. 7).

Разом з тим, вказана копія належним чином не посвідчена, оригінал свідоцтва суду не наданий, а враховуючи те, що з огляду на принципи диспозитивності та змагальності цивільного процесу, суд позбавлений права витребування доказів з власної ініціативи, позивачем не доведений факт перебування вказаного автомобілю у її власності.

Крім того, за умовах відсутності оригіналу свідоцтва про шлюб, укладеного між

ОСОБА_5, ОСОБА_3 від 01.07.2009 року, суд не міг встановити факт перебування сторін у шлюбі.

Вказані обставини свідчать про те, що вимоги позивача є необґрунтовані.

Так, відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин. Суду не надано доказів не визнання, або оспорювання відповідачем обставин, на які посилається позивач. Не надано також й доказів ухилення відповідача від позасудової процедури оформлення спірного майна на ім'я позивача.

Враховуючи те, що відповідач надав заяву про визнання позову ще 29.07.2015 року, тобто до проведення першого судового засідання, суд вважає, що між сторонами відсутній спір про право цивільне, а пред'явлення позову обумовлено іншими обставинами. Так, при наявності волі сторін на припинення спільної сумісної власності на вказаний автомобіль, сторони можуть вирішите вказане питання в порядку статті 69 СК України, шляхом укладення відповідного договору.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до апеляційного суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують та задоволенню не підлягають, підстави для ухвалення нового рішення відсутні.

Судова колегія, розглянувши справу, прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак її може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий- суддя Н.В.Ісаєва

Судді: О.Г. Журавльов

О.С.Комлева