Справа № 760/3603/16-ц С
Головуючий у суді першої інстанції: Усатова І.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Юрченко А.С.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_3

представників відповідачів - Подолян О.С., Хрущ А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6на рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 20 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Київської міської ради, Солом'янської районної державної в м. Києві адміністрації, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м.Києва» ЖЕД №906 про визнання права користування квартирою, -

В С Т А Н О В И Л А:

24 лютого 2016 року позивач ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» ЖЕД № 906 про визнання права користування квартирою.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що на підставі ордеру № НОМЕР_1 від 5 листопада 1980, виданого Жовтневою районною радою м. Києва, сім'ї з трьох осіб - ОСОБА_7 (мати), ОСОБА_8 (батько) та їй було надано у користування однокімнатну квартиру № АДРЕСА_1. Після розлучення батьків, вона разом з матір»ю були зняті з реєстрації за спірною адресою та переїхали на постійне проживання у смт. Калинівка, Васильківськогорайону, Київської області

Починаючи з кінця 2013 року вона повернулась до свого батька за його згодою та з цього часу постійно проживала разом з ним у квартирі АДРЕСА_1 та вела спільне господарство. Своє місце проживання не зареєструвала у встановленому порядку, оскільки батько останній час постійно хворів та потребував постійного догляду.08 січня 2016 року її батько помер та вона, як спадкоємець, звернулась до нотаріуса щодо оформлення спадщини.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила визнати за нею право користування однокімнатною квартирою АДРЕСА_1

Рішенням Солом'янського районного суду м.Києва від 20 вересня 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про визнання права користування квартирою

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ОСОБА_6, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. В апеляційній скарзі послалася на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для її вирішення.

В судовому засіданні представник ОСОБА_6 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Представники Київської міської ради - Хрущ А.П. та Солом»янської районної в м.Києві державної адміністрації - Подолян О.С. проти доводів апеляційної скарги заперечували і просили рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

В судове засідання представник третьої особи не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність (а.с.87).

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачка не довела факту вселення та постійного проживання, ведення з померлим спільного господарства.

Такий висновок суду першої інстанції грунтується на встановлених обставинах і відповідає вимогам матеріального права.

Судом установлено, що на підставі ордеру № НОМЕР_1 від 5 листопада1980 року, виданого Жовтневою районною радою м. Києва, ОСОБА_7 на сім»ю із трьох осіб: вона, ОСОБА_8 (чоловік), ОСОБА_6 (донька), надано у користування однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Згідно довідки Форми-3 №717 від 5 лютого 2016 року, виданої КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» ЖЕД №906, у квартирі АДРЕСА_1 був зареєстрований і проживав власник особового рахунку ОСОБА_8 (а.с. 10).

Згідно довідки №718 від 5 лютого 2016 року, виданої КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» ЖЕД №906, ОСОБА_6 була зареєстрована та проживала в квартирі АДРЕСА_1 з 28 листопада 1980 року по 14 грудня 1990 року (зворот а.с. 10).

Згідно довідки, виданої головою Калинівської селищної ради Олексенко О.Ю. №325 від 19 лютого 2016 року, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована, але не проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.17).

8 січня 2016 року ОСОБА_8 помер, позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини від 18 січня 2016 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Степаненко Д.В. (а.с. 9).

На момент смерті ОСОБА_8 квартира № АДРЕСА_1 у власності останнього не перебувала..

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.64 ЖК України члени сім»ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов»язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім»ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов»язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім»ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім»ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом ст..65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім»ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім»ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім»ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім»ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Під час вирішенні спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з»ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім»ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання ( правова позиція, висловлена Верховним Судом України у справі № 6-60цс12 від 11 липня 2012 року).

Ні позивачем ОСОБА_6, ні її представником належними та допустимими доказами не підтверджено факт вселення та постійного проживання позивачки ОСОБА_6 в спірній квартирі, ведення з померлим спільного господарства.

Сам по собі факт наявності між позивачем ОСОБА_6, 1979 року народження, та померлим ОСОБА_8 родинних стосунків ( дочка та батько) без доведення обставин, що мають значення при вирішенні цього спору, не дає підстав для задоволення позову позивача про визнання за нею право користування спірною квартирою.

Покази свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку, про те, що ОСОБА_6 є дочкою ОСОБА_8 ( ця обставина не заперечується сторонами) і постійно проживала в спірній квартирі, не є достатніми доказами, що підтверджують сукупність фактів необхідних для визнання за особою права користування жилим приміщенням.

Доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до викладу обставин, встановлених судом першої інстанції, та до переоцінки доказів, висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність, а тому підлягають відхиленню.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_6 про визнання за нею права користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують.

З огляду на викладене, передбачених ст.309 ЦПК України підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції по даній справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 20 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: