Справа № 646/5151/16-ц
№ провадження 4-с/646/34/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2016 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді ЧудновськоїІ.І., при секретарі Жура О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» ОСОБА_1 на дії та постанову старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 міського управління юстиції ОСОБА_3 від 04.04.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого Червонозаводським районним судом м. Харкова у справі № 646/10874/15-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» суми заборгованості у розмірі 3928,70 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» в особі представника ОСОБА_1 (надалі за текстом - Заявник), звернулося до суду із скаргою, яка ним була уточнена, на дії державного виконавця Московського ВДВС ОСОБА_2 МУЮ ОСОБА_3 щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження та проханням про зобов'язання його усунути допущені порушення та відкрити виконавче провадження на виконання виконавчого листа № 646/10874/15-ц.

Скарга обґрунтована тим, що виконавчий лист № 646/10874/15-ц, виданий Червонозаводським районним судом м. Харкова 29 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь Заявниказаборгованості у сумі 3 928,70 грн. був предявленийдо виконання відповідно до норм чинного законодавства з дотриманням строків та передбачених законом вимог. Під час звернення виконавчого листа до виконаннястягувач скористався своїм правом,передбаченим ч.1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», стосовно права вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції. Виконавчий лист був направлений 12 березня 2016 року (вих. № 18794) до Московського ВДВС ОСОБА_2 МУЮ відповідно до місцезнаходження майна боржника.

У судове засідання представник Заявника не зявився, 30.05.2016 року надав до суду клопотання щодо розгляду справи за його відсутності та з проханням скаргу задовольнити, підтримуючи вимоги, викладені у скарзі та підстави яким вона обґрунтована.

Представник Московського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 міського управління юстиції старший державний виконавець Ткач Д.М. у судове засідання не з'явився, 30.05.2016 року надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Одночасно останнім були надані заперечення на скаргу на дії державного виконавця, які полягають в тому, що, Заявник під час звернення із заявою про відкриття виконавчого провадження від 12.03.2016 р. одразу бажав звернути стягнення на зазначене нерухоме майно, а також в тому, що Заявник може скористатися своїм правом вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби тільки в тому разі, коли органи державної виконавчої служби можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції. На думку старшого державного виконавця Ткача Д.М. Московський ВДВС м. Харкова не може вчиняти дії щодо звернення стягнення на нерухоме майно, оскільки, по-перше, порушено порядок стягнення на нерухоме майно і сума стягнення менша за десять розмірів мінімальної заробітної плати та, по-друге, вчинення таких дій є порушенням принципу територіальності та підвідомчості здійснення виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 384 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Згідно з ч. 2 ст. 384 ЦПК України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Перевіривши обставини справи і вимоги заявника суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 вересня 2015 року Червонозаводським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист на підставі судового рішення у цивільній справі № 646/10874/15-ц, яке набрало чинності 09.11.2015 року,про стягнення з ОСОБА_4 на користь Заявника заборгованості у розмірі 3 928,70 грн. Зазначений виконавчий лист відповідає вимогам, передбаченим ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». Заява про відкриття виконавчого провадження подана Заявникомдо Московського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 міського управління юстиції 12.03.2016 року з дотриманням строку предявлення виконавчого листа до виконання (зазначений строк-9.11.2016р.).

04.04.2016 року державним виконавцем Московського ВДВС ОСОБА_2 МихайловичемЗаявнику відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі виконавчого листа№ 646/10874/15 відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», про що було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП №50708943. Упостанові державним виконавцем Ткачем Д.М. зазначено, що виконавчий документ пред'явлено до виконання за місцезнаходженням нерухомого майна боржника, проте згідно п.7 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється, тому звернення стягнення на нерухоме майно не виявляється можливим. У зв'язку з вищевикладеним,державним виконавцем було запропоновано звернутися до ВДВС за адресою, вказаною у виконавчому документі для звернення стягнення на майно в порядку черговості на підставі п.8 ч.1 ст. 26 ЗУ « Про виконавче провадження»

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим до виконання на всій території України (ч.5 ст. 124,ч. ч. 1,2 ст. 14 ЦПК України). Примусове виконання судового рішення покладено на державну виконавчу службу і здійснюється відповідно до Закону

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.99 № 606-XIV (надалі за текстом-Закон).

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону, з метою захисту інтересів стягувача, державний виконавець має право одержувати безоплатно від органів установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 17 Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою зокрема виконавчі листи, що видані судами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Законудержавний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього закону в тому числі за заявою стягувача або його представника.

Згідно зі ст. 18 Закону у виконавчому документі повинні бути зазначені також повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до ч. ч. 7,8 ст. 20 Закону виконавче провадження може бути передано від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого в порядку,встановленому Міністерством юстиції України. Спори про місце здійснення виконавчих дій між органами державної виконавчої служби не допускаються.

Відповідно до ч.1 ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання

провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 25Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо незакінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. У постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови ( у разі виконання рішення про примусове виселення боржника у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Зазаявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що Заявнику відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі того, що сума,яка зазначена до стягнення за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, за таких обставинзвернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється, та звернення стягнення на нерухоме майно не виявляється можливим.

Проте з такою підставою про відмову у відкритті виконавчого провадження суд не погоджується з наступних підстав.

Як свідчать матеріали виконавчого провадження № ВП 50708943,виконавчий лист № 646/10874/15-ц пред'явлено за місцезнаходженням нерухомого майна боржника відповідно до ст.ст. 18, 19, 20 Закону з дотриманням передбачених законом строків звернення зазначеного документа та вимог, що до нього висуваються відповідно до чинного законодавства. З огляду на те, що Заявник у заяві про відкриття виконавчого провадження від 12.03.2016 р. (вих. № 18749) зазначає наявність нерухомого майна боржника та його адресу: АДРЕСА_1, виконавчий лист було предявлено до виконання до Московського ВДВС ОСОБА_2 МУЮ за належним місцем виконання рішення.

Посилання державного виконавця на п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону, а саме на те, що сума стягнення за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, за таких обставин звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється, та звернення стягнення на нерухоме майно не виявляється можливим, як на підставу відмови у відкритті виконавчого провадження, не відповідає нормам чинного законодавства, оскільки державним виконавцем положення ч.7 ст. 52 «Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника» Законубули трактовані як передбачені законом обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Суд зазначає, що Заявник під час звернення виконавчого листа до виконання скористався своїм правом, передбаченим ч. ч. 2,3 ст. 19 Закону щодо зазначення місцезнаходження майна боржника, а також проханням щодо накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до повного тексту ч.7 ст. 52 Закону уразі якщо сума, що підлягаєстягненнюзавиконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальноїзаробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку,на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, що старшим державним виконавцем Ткачем Д.М. не взято до уваги, боржнику не наданий час для самостійного виконання рішення суду до початку його примусового виконання.

За таких обставин, суд вважає, що доводи заявника є обґрунтованими, а скарга підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 378, 383, 387 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» ОСОБА_1 на дії та постанову старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 міського управління юстиції ОСОБА_3 від 04.04.2016 року- задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 міського управління юстиції ОСОБА_3 від 04.04.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП №50708943.

Зобов'язати Московський відділ державної виконавчої служби ОСОБА_2 міського управління юстиції відкрити виконавче провадження завиконавчим листомЧервонозаводського районного суду по справі № 646/10874/15-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредексфінанс» заборгованості в розмірі 3928,70 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.І. Чудновська