Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Одеська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення,за касаційною скаргою Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 6 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 21 жовтня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту її проживання однією сім'єю з ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 1993 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги заявник мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 з яким вона проживала з 1993 року по день його смерті. Вказувала що вони проживали однією сім'єю в квартирі АДРЕСА_1, яка належить їй на праві власності, при цьому ОСОБА_2 з жовтня 2005 року був зареєстрований у вказаній квартирі. Зазначала, що вони мали спільний бюджет, разом сплачували за комунальні послуги, спільно проводили ремонт квартири, проте шлюб не реєстрували й спільних дітей не мали. Поховала ОСОБА_2 вона за спільні з ним кошти. На її думку, вона має право на спадкування за законом четвертої черги після ОСОБА_2

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 6 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21 жовтня 2015 року, заяву задоволено частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_1 однією сім'єю з ОСОБА_2 в період з 3 жовтня 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

У задоволенні решти частин вимог відмовлено.

У поданій касаційній скарзі Одеська міська рада, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 6 ст. 235 ЦПК України встановлено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Якроз'яснено у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 при рішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім'ю складають особи, які спільно пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Суд першої інстанції розглянув заяву ОСОБА_1 в порядку, передбаченому розділом ІV ЦПК України, при цьому для з'ясування чи є спір про право не встановив обсяг спадкового майна, на яке претендує заявник, а також не встановив коло всіх заінтересованих осіб, для яких встановлення вказаного факту може бути підставою для виникнення у них цивільних прав та обов'язків.

Апеляційний суд, переглядаючи справу, на порушення судом першої інстанції норм процесуального права уваги не звернув та передчасно погодився з висновками суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Одеської міської ради задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 6 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 21 жовтня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик