___________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5764/16
УХВАЛА

02.12.2016 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, Деніса Вєлонас до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

01.12.2016 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1, Деніса Вєлонас до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, в якій позивачі просять суд: визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом - 1/3 однокімнатної квартири загальною площею 33,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1; визнати за Денісом Вєолонас право власності на спадкове майно за законом - 1/3 однокімнатної квартири загальною площею 33,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8.07.2011 р., за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, яка складає 1378 грн. (1378,00х0,4=551,20) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (1378,00х5=6890,00).

Згідно зі ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України, ціна позову повинна дорівнювати дійсній вартості майна на цей час.

У позові позивачами визначено ціну позову в сумі 2*25377,33 гривні та надано на підтвердження сплати судового збору квитанції, з яких вбачається, що кожним позивачем сплачено судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок.

Позивачами зазначено, що ціну позову встановлено та вирахувано з визначеної вартості спірного майна - однокімнатної квартири загальною площею 33,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, згідно з висновком Фірми «Витязь».

З вказаного висновку вбачається, що встановлено оціночну вартість вищевказаної квартири станом на 21 листопада 2016 року в сумі 76132 гривень 00 копійок, що еквівалентно 2940 доларів США.

Зазначаємо, що у вказаному висновку зазначено, що мета та призначення оцінки для визначення оціночної вартості для цілей оподаткування або нарахування і сплати інших обов'язкових платежів; використання результатів оцінки для цілей оподаткування при нотаріальному посвідченні цивільно-правових угод, оформлення договору відчуження.

Тобто у вказаному висновку встановлено вартість оціночної спірного майна для цілей оподаткування або нарахування і сплати інших обов'язкових платежів; однак це не є підтвердженням дійсної ринкової вартості майна на цей час, тобто вартості за яку на цей час можливо продати це майно.

Пунктом 2 частини першої статті 80 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно, або його витребування вартістю майна. При цьому вартість майна це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності закону України міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір (ч. 5 ст. 8 ЦПК України).

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Відповідно до частини 3 статті 2 ЦПК України провадження у цивільних правах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Тому, з урахуванням вищевикладеного та вищезазначених положень ЦПК України щодо вимог до позовної заяви та вимог Закону України «Про судовий збір», позивачам необхідно виправити недоліки позовної заяви, а саме:

- надати до суду доказ на підтвердження дійсної ринкової вартості спірного майна станом на цей час (день подання позовної заяви до суду);

- визначити у позовній заяві ціну позову, яка повинна дорівнювати дійсній ринковій вартості спірного майна станом на цей час (день подання позовної заяви до суду);

- надати до суду доказ на підтвердження сплати судового збору за подання до Київського районного суду міста Одеси позовної заяви майнового характеру, (сума судового збору повинна вираховуватись з визначеної ціни позову, яка повинна дорівнювати ринковій вартості спірного майна станом на цей час (день подання позовної заяви) та сплачується судовий збір за ставками встановленими Законом України «Про судовий збір» за подання відповідної позовної заяви, з урахуванням вже сплаченої суми судового збору).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Керуючись ч. 1 ст.121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, Деніса Вєлонас до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення недоліків поданої заяви - пять днів з дня отримання копії ухвали, та розяснити, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Калініченко Л. В.