У х в а л а

16 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Остапчука Д. О., ЄвтушенкоО. І., Попович О. В.,

провівши попередній розгляд справи за позовом першого заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення, державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу та відновлення становища, яке існувало до порушення, за касаційною скаргою заступника прокурора м. Києва Буряк О. на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року перший заступник прокурора Шевченківського району м. Києва звернувся до суду із указаним позовом, у якому просив суд визнати незаконним та скасувати рішення 7-ї сесії XXIV скликання Київської міської ради від 24 червня 2004 року № 326-2/1536 в частині передачі ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий 27 жовтня 2004 року ОСОБА_4 на підставі вказаного рішення; визнати недійсним договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки вартістю 633 600 грн, укладений 31 березня 2005 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, який був виданий ОСОБА_5 на підставі зазначеного договору купівлі-продажу; відновити становище, яке існувало до порушення шляхом повернення в розпорядження Київської міської ради земельної ділянки площею 0,10 га, яка розташована по АДРЕСА_1.

Посилався на те, що при передачі ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку Київською міською радою було порушено положення норм земельного законодавства, оскільки передано у приватну власність території зелених насаджень загального користування, а отже рекреаційні землі. При цьому, на порушення приписів ст. 20 ЗК України Київською міською радою не було змінено цільового призначення переданої у власність земельної ділянки.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі заступник прокурора м. Києва Буряк О., посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки при проведенні її попереднього розгляду встановлено обставини, передбачені ч. 5 ст. 332 ЦПК України.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Справу за позовом першого заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення, державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу та відновлення становища, яке існувало до порушення призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

О. І. Євтушенко

О. В. Попович