Справа № 216/4045/15-ц
провадження №2/216/229/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року

Центрально-Міський районний суд міста ОСОБА_1, Дніпропетровської об-ласті, у складі:

головуючогосудді - ОСОБА_2

при секретарі Городнічевій Т.О.

за участю позивача - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті ОСОБА_1, цивільна справа по позовом ОСОБА_3 до ГАНЖЕНКО ОСОБА_5 про стягнення суми за порушення грошового зобовязання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (Позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення суми за порушення грошового зобовязання, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що ОСОБА_6 (Відповідач) отримала від нього, 25.10.2012 року, у борг 20 000 грн., які обіцяла повернути до 25.04.2013 року, та сплатити відсотки за корис-тування грошима, у розмірі 10%, на місяць. У зв'язку з тим, що Відповідач у до-бровільному порядку гроші не повернула, Позивач був змушений звернутися до суду і сума боргу була стягнута з Відповідача за рішенням суду. Виконавчий лист предявлено до примусового виконання, однак рішення суду до теперішнього часу не виконано, тому вважає, що за порушення грошового зобовязання Відповідач по-винна сплатити суму боргу з врахуванням індексу інфляції та 3% річних. Крім то-го, ним висунута вимога про стягнення суми відсотків, за період часу з 25.05.2013 року по 25.05.2015 року, які обумовлені умовами позики. Просить суд стягнути з Відповідача суму, відкориговану на індекс інфляції, 3% річних, роз-мір відсотків та витрати, повязанні з наданням йому правової допомоги та спла-ти судового збору при зверненні до суду.

У судовому засіданні Позивач підтримав позовні вимоги, просив суд задово-льнити позов у повному обсязі.

Допитана під час розгляду справи Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала, просила суд у їх задоволенні, - відмовити, оскільки розписку, на підставі якої було прийнято рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.02.2015 року, вона Позивачу не надавала. Крім того, виконавчий лист у встановленому законом порядку звернуто до виконання, у звязку з чим, на її ду-мку, боргові правовідносини припинилися, тому застосування вимог ст.625 ЦК України у даному випадку є необґрунтованим.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з на-ступних підстав:

Як встановлено у судовому засіданні, 25.10.2012 року Відповідач взяла у борг у Позивача 20 000 грн., під 20% щомісячно, які мала повернути 25.05.2013 року. У звязку з відмовою Відповідача добровільно повернути взяті в борг кошти на підставі позову Позивача з Відповідача було стягнуто 32 562,40 грн., з яких: сума основного боргу, - 20 000 грн., відсотки, - 12 000 грн., 240 грн. 3% річних, 322,40 грн. - витрат на судовий збір, що убачається із досліджених судом заочного рішення Центрально-Міського районного суду міста ОСОБА_1 від 22.10.2013 року, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.02.2015 року, та виконавчого листа.

Під час розгляду справи встановлено, і ця обставина підтверджена пояснен-нями сторін, що рішення судів станом на сьогодення, не виконано.

У відповідності до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відпо-відальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кре-дитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу

інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Отже, застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України, законодавцем повязано з певної подією, тобто з простроченням виконання грошового зобовязання.

Наявність судових рішень про стягнення боргу та передбачених ч.2 ст.625 ЦК України грошових сум за інші періоди невиконання боржником зобовязання й відкриття виконавчого провадження за цим рішенням за відсутності реального виконання боржником свого зобовязання (добровільного чи примусового) не свідчить про припинення договірних відносин.

У відповідності до Листа Верховного суду України №62-97р. від 03.04.1997 року «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ», сукупний індекс інфляції розраховується за формулою:

ІІ с (сукупний індекс інфляції) = (ІІ 1:100) х (ІІ 2:100) х (ІІ 3:100) х …(11 Z:100) де

ІІ 1 індекс інфляції за перший місяць прострочення;

ІІ 2 індекс інфляції за другий місяць прострочення;

…

ІІ Z індекс інфляції за останній місяць прострочення.

2. Загальна сума заборгованих коштів з урахуванням сукупного індексу інфля-ції розраховується за формулою:

Сума боргу * сукупний індекс інфляції

3. Сума інфляційних витрат розраховується за формулою:

Сума боргу (сума боргу* сукупний індекс інфляції)

Розрахунок сукупного індексу інфляції:

ІІс (сукупний індекс інфляції) = (100,2 :100)* (100,5:100)* (100,2 :100)* (100,6 :100)* (102,2, :100)* (103,3 :100)* (103,8 :100)* (101,0 :100)* (100,8,0 :100)* (102,9 : 100) * (102,4 :100)* (101,9 :100) * (103,0 :100) * (103,1 :100) * (105,3 :100) * (110,8 :100) * (114,0 :100) = 1,717.

Таким чином, сума інфляційних втрат, складає:

Сума боргу (сума боргу*сукупний індекс інфляції)

32 000 (32 000 * 1,717) = 22 944 грн.;

Де, 32 000 грн. сума боргу, яка стягнута за заочним рішенням Центрально-Міського районного суду міста ОСОБА_1 від 22.10.2013 року, з яких:

20 000 грн. сума боргу за розпискою;

12 000 грн. нараховані відсотки;

Період: листопад 2013 року 30.04.2015 року (тобто, з моменту прийняття рішення від 22.10.2013 року до моменту звернення Позивача до суду з даним позовом).

Розрахунок 3% річних від простроченої суми боргу проводиться за формулою:

- Заборгованість: 32 000, 00 грн.

- період прострочення: 22.10.2013 року 18.05.2015 року

- кількість днів прострочення 573

Отже, 3% річних = 32 000 ? 3 ? 100 ? 365 Х 573 = 1 507,07 грн.

А відтак, на думку суду, слід стягнути з Відповідача на користь Позивача 3% річних, у розмірі 1 507,07 грн., та інфляційних втрат, у розмірі 22 944,00 грн.

Однак, вимоги Позивача в частині стягнення з Відповідача нарахованих відсо-тків, обумовлених умовами розписки, за період часу 25.05.2013 року по 25.05.2015 року, не ґрунтуються на нормах закону.

Так, за змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права ті інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З урахуванням того, що сума боргу, у розмірі 32 000 грн. (20 000 грн. су-ма боргу за розпискою; 12 000 грн. - відсотки), яка підлягає стягненню з

Відповідача на користь Позивача вже встановлена заочним рішенням від 22.10.2013 року, тому з дати винесення рішення нарахування відсотків за борговим докумен-том (розпискою), на думку суду, є неправомірним.

Крім того, Позивачем заявлені вимоги про відшкодування витрат, повязаних зі зверненням до суду.

У відповідності до ст.79 ЦПК України, до судових витрат, належать витра-ти на правову допомогу (п.2 ч.3).

Згідно ст.ст.84,88 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової до-помоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випад-ків надання безоплатної правової допомоги, а стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвер-джені судові витрати.

Отже, 400 грн. витрат на правову допомогу, надану Позивачу адвокатом ОСОБА_7 (а.с.14), підлягає стягненню з Відповідача на корись Позивача.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, судо-ві витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, отже судовий збір, у розмірі - 248,51 грн. також під-лягають стягненню з Відповідача на користь Позивача..

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.11-12, 15-16, 610, 625 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 57, 60, 209, 215-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідн. НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3 25 099 (двадцять пять ти-сяч девяносто девять ) грн. 58 коп., з яких:

- 22 944 (двадцять дві тисячі девятсот сорок чотири) грн. інфляційні втрати;

- 1 507 (одна тисяча пятсот сім) грн. 07 коп. 3% річних;

- 400 (чотириста) грн. витрат на правову допомогу;

- 248 (двісті сорок вісім) грн. 51 коп. судовий збір.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити за недовченістю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний, шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя: О.І.Бондарєва