АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 655/617/15-ц Головуючий в І інстанції Шумило О.М.
Номер провадження 22-ц/791/682/16 Доповідач: Цуканова І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«29» лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Україна» на рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 17 грудня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Україна» до ОСОБА_5, Фермерського господарства «Таїсія» (треті особи відділ Держгеокадастру у Горностаївському районі Херсонської області, Горностаївське районне управління юстиції Херсонської області) про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2015 року представник ТОВ «Торговий Дім Україна» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, Фермерського господарства «Таїсія», в якому з подальшим уточненням просив визнати договір оренди земельної ділянки недійсним. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 10 грудня 2012 року між ТОВ «Торговий Дім Україна» та власницею двох земельних ділянок ОСОБА_5 укладено договір оренди земельних ділянок, відповідно до умов якого остання передала у платне користування йому на праві власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Каїрської сільської ради Горностаївського району Херсонської області, загальною площею 6,13 га, у тому числі 2,36 га меліоративних земель, строком на 5 років. Вказаний договір зареєстровано не було.

У березні 2015 року позивачу стало відомо про те, що 18 травня 2015 року відносно вказаних земельних ділянок між ОСОБА_5 та ФГ «Таїсія» укладено інший договір оренди землі розміром 2,44 га і здійснена державна реєстрація права на користування земельної ділянки за ФГ «Таїсія».

Оскільки договір оренди земельної ділянки від 10 грудня 2012р. між ОСОБА_5 та ТОВ « Торговий Дім «Україна» набув чинності з моменту його підписання та досягнення згоди з усіх істотних умов договору, власниця земельної ділянки не мала права без припинення діючого договору оренди укладати нові договори, що порушує права ТОВ «Торговий Дім Україна» як орендаря спірної земельної ділянки, а тому з урахування уточнених позовних вимог позивач просив визнати недійсним укладений 18 травня 2015 року між ОСОБА_5 та ФГ «Таїсія» договір оренди земельної ділянки.

Ухвалою суду від 09.12.2015р. залучено до участі у справі третіх осіб: Горностаївське районне управління юстиції Херсонської області, Відділ Держгеокадастру у Горностаївському районі Херсонської області.

Рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 17 грудня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ТОВ «Торговий Дім «Україна» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Апеляційну скаргу обґрунтовує порушенням судом норм процесуального права і неправильним застосування норм матеріального права.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу, які надійшли на адресу апеляційного суду, представник ФГ «Таїсія» ОСОБА_6 просить відхилити доводи апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції, як обґрунтоване та законне.

ОСОБА_5 просила розглянути справу у свою відсутність.

Заслухавши доповідача, представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.792 ЦПК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до вимог ст.90 ЗК України власник земельної ділянки має право передавати земельну ділянку в оренду.

Згідно зі ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

За змістом ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.126 ЗК України право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 4 вищевказаного Закону України установлено, що державній реєстрації прав підлягають, у тому числі право користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Відносини, повязані з орендою землі, регулюються Законом України «Про оренду землі», в ст.ст.18,20 якого (у редакції,яка діяла на час виникнення спірних правовідносин 10.12.2012р.), зазначено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і набирає чинності після його державної реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У відповідності до п.2,3 Прикінцевих і перехідних положень Закону України Про внесення змін до Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 11.02.2010 р. №1878 в редакції Закону №4152 від 09.12.2011 р.- встановлено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно в порядку, встановленому цим Законом, здійснюється з 01 січня 2013р.

До 01.01.2013р. державна реєстрація договорів оренди земельних ділянок проводилася територіальними органами земельних ресурсів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 на підставі державного акта ЯЕ №940398 від 29.12.2008 року є власницею земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 6,13 га, у тому числі 2,36 га меліоративних земель, розташованих на території Каїрської сільської ради Горностаївського району Херсонської області.

10 грудня 2012 року між ОСОБА_5 та ТОВ «ТД «Україна» укладено договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_5 передала належну їй вищевказану земельну ділянку в оренду. Вказаний договір підписаний сторонами, містить умови щодо обєкта оренди, строку дії, договору, орендної плати, державна реєстрація не проводилась.

Згідно умов даного договору встановлено, що ОСОБА_5 передала, а ТОВ «Торговий Дім Україна» прийняло у строкове платне користування земельну ділянку площею 6,13 га, у тому числі 2,36 га меліоративних земель, строком на 5 років. Крім того, у п.8,19,31 цих умов сторони встановили строк дії договору протягом пяти років з моменту його державної реєстрації. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється у місячний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання передачі. Орендар земельної ділянки зобовязаний приступити до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим у встановленому законом порядку.

У день підписання сторонами договору оренди складено акт про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 10.12.2012 року, згідно якому власниця земельної ділянки ОСОБА_5 передала орендарю ТОВ «Торговий Дім Україна» в користування земельну ділянку площею 6,13 га, в тому числі рілля 6,13 га, з неї зрошувана 2,36 га.

Як вбачається із наявних у справі письмових доказів та визнано сторонами, зазначений договір не зареєстрований станом на час підписання сторонами в територіальному органі держземресурсів, як це встановлено діючим на той час законодавством.

З огляду на наведені норми законодавства, чинні на час виникнення спірних правовідносин сторін, та з урахуванням узгоджених сторонами істотних умов договору оренди земельних ділянок від 10.12.2012 р., до числа яких належить умови щодо моменту виникнення у орендаря права оренди після реєстрації договору, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що підписаний позивачем та власником земельної ділянки договір від 10.12.2012р. за відсутності його державної реєстрації не набув юридичної сили, а тому право користування спірною земельною ділянкою у позивача не створює.

Така позиція викладена у в постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2014 року в справі №6-162цс13.

Судом встановлено, що згідно договору оренди земельної ділянки від 18.05.2015 року ОСОБА_5 передала ФГ «Таїсія» в оренду земельну ділянку площею 2,4408 га, кадастровий номер :08:003:0016 . Крім того, у встановлений законом спосіб ФГ «Таїсія» 18 травня 2015 року зареєструвало за даним договором своє право оренди, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис № 9703679.

22.06.2015 р. у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права внесено запис про договір оренди землі від 10.12.2012р., укладений між позивачем і ОСОБА_5 щодо земельної ділянки площею 3,6901 га, тобто за виключенням площі земельної ділянки, щодо якої між ОСОБА_5 та ФГ «Таїсія» укладено договір оренди землі 18.05.2015р.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що фактично між позивачем і ОСОБА_5 існували триваючі правовідносини з оренди землі на підставі укладеного договору, проте внаслідок нездійснення позивачем обовязків щодо державної реєстрації договору останній не набув прав орендаря щодо земельної ділянки площею 2,4408 га, й відповідно відсутні підстави вважати, що його права порушені. Оскільки укладений між ОСОБА_5 та ФГ «Таїсія» договір оренди землі, який 18.05.2015 року був зареєстрований реєстраційною службою Горностаївського районного управління юстиції в Херсонській області, відповідає вимогам закону, з яким і повязано набуття фермерським господарством права оренди спірної земельної ділянки, то відсутні підстави для визнання оспорюваного договору недійсним.

Доводи апеляційної скарги щодо протиправності укладення ОСОБА_5 та ФГ «Таїсія» оспорюваного договору оренди землі колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ТОВ підмінює поняття «державна реєстрація права оренди» та «реєстрація договору», в результаті чого помилково вважає, що укладений 10.12.2012р. між ним та ОСОБА_5 договір набув чинності з моменту досягнення сторонами згоди з усіх істотних його умов та його підписання.

Оскільки справа розглянута судом з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, п.1ч.1 ст. 307 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Україна» відхилити.

Рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 17 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В.Цуканова

Судді:

ОСОБА_2

ОСОБА_3