Номер провадження: 22-ц/785/3320/16
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Сидоренко І.П., Цюри Т.В.

при секретарі Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановила:

В січні 2011 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ПАТ «ВіЕйБі Банк» про визнання недійсними Кредитного договору № 271/07ф від 16.08.2007 року, Іпотечного договору № 271/07ф від 16.08.2007 року, Іпотечного договору № 271/07ф від 17.08.2007 року; скасувати заборону відчуження квартири АДРЕСА_1; скасувати заборону відчуження магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_2; визнати Договори поруки недійсними; зобов'язати Банк повернути ОСОБА_3 сплачену суму у розмірі 30 000 доларів США; зобов'язати ОСОБА_3 перерахувати на розрахунковий рахунок Банку суму у розмірі 754 975,00 гривень (т. 1 а. с. 3-12).

23.11.2010 року до суду надійшов позов представника ПАТ «ВіЕйБі Банк» до відповідачів, вказуючи, що 16.08.2007 року між Банком та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 271/07ф, відповідно до умов якого позивач прийняв на себе зобов'язання по видачі кредиту в сумі 149 500.00 доларів США, а ОСОБА_3 зобов'язалася своєчасно повернути позивачу всю суму кредиту, відсотки та дотримуватися строків та умов, вказаних у договорі.

В забезпечення виконання зобов'язань між Банком та ОСОБА_4 16.08.2007 року укладено Договір поруки.

В забезпечення виконання зобов'язань між Банком та ОСОБА_4 та ОСОБА_2 17.08.2007 року укладено іпотечний договір, предметом якого є: квартира АДРЕСА_1 та нежиле приміщення салону-магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_2.

В порушення умов вказаного договору відповідачі прострочили виплату грошової суми, тому, у зв'язку з невиконанням відповідачами умов кредитного договору, представник позивача просив суд стягнути заборгованість у розмірі 182 433,93 доларів США, що за курсом НБУ складає 1 492 124,58 гривень, а також судові витрати у розмірі 1 820 гривень (т. 1 а. с. 97-100).

Ухвалою суду від 18.04.2011 року позови об'єднано в одне провадження (т. 1 а. с. 82-83).

Ухвалою суду від 03.05.2012 року у справі призначено судову економічну (бухгалтерську) експертизу, провадження у справі зупинено (т. 1 а. с. 297-298).

Ухвалою суду від 24.01.2013 року провадження у справі відновлено (т. 2 а. с. 5).

Ухвалою суду від 14.05.2013 року цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ПАТ «ВіЕйБі Банк» про визнання договорів недійсними залишено без розгляду (т. 2 а. с. 35).

Ухвалою суду від 14.05.2013 року позовну заяву ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_2 залишено без розгляду (т. 2 а. с. 36).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2013 року позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» - задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» суму заборгованості в розмірі 182 433,93 доларів США, що за курсом НБУ складає 1 440 680,74 гривень та 51 443,84 гривень, що разом складає 1 492 124,58 гривень. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» судові витрати в розмірі 850 гривень та витрати по сплаті ІТЗ в розмірі 60 гривень. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» судові витрати в розмірі 850 гривень та витрати по сплаті ІТЗ в розмірі 60 гривень (т. 2 а. с. 40-42).

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати вказане рішення з ухваленням нового рішення по відмову у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (т. 3 а. с. 43-49).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2013 року залишено без змін (т. 2 а. с. 153-157).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14 квітня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2013 року залишено без змін (т. 2 а. с. 226-229).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 14 квітня 2015 року залишено без змін (т. 3 а. с. 112-113).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_2 з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 серпня 2008 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 271/07ф, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 149 500,00 доларів США, а ОСОБА_3 отримала та зобов'язувалася повернути у строк до 15 серпня 2027 року та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 14 % річних за весь час фактичного користування кредитом (т. 1 а. с. 103-110).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 271/07ф, між Банком та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір поруки від 16.08.2007 року, згідно умов якого ОСОБА_4 на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання відповідати як солідарний боржник по зобов'язанням ОСОБА_3, що виникають з умов кредитного договору № 271/07ф від 16.08.2007 року. (т. 1 а. с. 124).

В забезпечення виконання зобов'язань між Банком, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 17.08.2007 року укладено іпотечний договір, предметом якого є: квартира АДРЕСА_1 та нежиле приміщення салону-магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 а. с. 118-123).

Відповідно п. 3 договору поруки від 16.08.2007 року, поручитель відповідає перед Банком у тому ж об'ємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань як від позичальника та поручителя як разом, так і від кожного окремо. Крім того, поручителі відповідають перед позивачем всім належним їм на праві власності майном та грошовими коштами.

Відповідачі своїх зобов'язань за кредитним договором не виконали, в зв'язку з чим загальна заборгованість по погашенню кредиту станом на 31.08.2010 року складає 182 433,93 доларів США, що за курсом НБУ складає 1 492 124,58 гривень, у тому числі: загальна заборгованість за кредитом - 141 401,03 доларів США, нараховані відсотки по кредиту - 41 032,90 доларів США, штраф - 51 443,84 гривень.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно ст. 629, ч.1 ст. 610 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За правилами ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За нормами ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частина 2 ст. 554 ЦК України визначає, що поручитель несе відповідальність у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків за прострочення виконання основного зобов'язання боржником, регламентується по суті не обсяг відповідальності поручителя, а обсяг його зобов'язання перед кредитором за договором поруки. З моменту порушення умов основного договору боржником обсяг зобов'язання поручителя і обсяг зобов'язання боржника перед кредитором за загальним правилом є рівними.

Задовольняючи позов про стягнення суми заборгованості з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином, невиконання зобов'язання дає право на стягнення боргу в судовому порядку.

Довід апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що позивачем не надано розрахунку боргу та доказів на підтвердження своїх позовних вимог, є неспроможним та спростовується матеріалами справи, розрахунком боргу, належним чином посвідченими виписками по особовим рахункам, наданим позивачем для проведення експертизи (т. 1 а. с. 102, 111-115, 271-280).

Не заслуговує на увагу довід апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції, в порушення вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», не застосовано строк позовної давності до споживчого кредитного договору, оскільки строк виконання зобов`язання за кредитним договором встановлений до 15.08.2027 року. Банк звернувся до суду у зв`язку із невиконанням зобов`язання щодо стягнення кредиту, реалізувавши передбачене договором своє право на дострокове виконання зобов`язань по кредитному договору. Тому в розумінні ст. 257 ЦК України строк позовної давності не сплив.

Крім того, колегія суддів не погоджується з доводом апеляційної скарги про неправомірне стягнення судом першої інстанції неустойки без її зменшення в порядку ч. 3 ст. 551 ЦК України, оскільки розмір штрафу, визначений позивачем в сумі 51 443,84 гривень, з огляду на розмір збитків не дає підстави для застосування вказаної норми права.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2013 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права підстав для його скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2013 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Цюра Т.В.

Сидоренко І.П.