Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С.,Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5 про стягнення боргу; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання кредитного договору недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Орджонікідзевського районного суду м Харкова від 13 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 23 лютого 2016 року,

встановила:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що за умовами кредитного договору від 21 грудня 2007 року, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5, останній отримав кредит у розмірі 35 322 долари США на умовах, визначених договором, строком до 21 грудня 2016 року. Неналежне виконання боржником умов кредитного договору призвело до утворення заборгованості, як станом 2 березня 2015 року склала 45 914,83 долари США, що еквівалентно 1 233 185,74 грн.

ОСОБА_5 пред'явив зустрічний позов, мотивуючи тим, що кредитний договір та додатки до нього було підписано ним під впливом обману. Зазначав, що банк приховав від нього повну та об'єктивну інформацію щодо сукупної вартості кредиту, що позбавило його можливості свідомого вибору схеми кредитування. Вважав, що за таких умов не було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова

від 13 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23 лютого 2016 року, позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»

39 202,87 доларів США, що еквівалентно 1 052 915,15 грн, на погашення заборгованості за кредитним договором від 21 грудня 2007 року;

3 783,10 доларів США, що еквівалентно 101 606,93 грн, на погашення заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом;

2 928,86 доларів США, що еквівалентно 78 663,66 грн, пені за прострочення сплати тіла кредиту та відсотків. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Зустрічний позов ОСОБА_5 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», суди прийшли до правильного висновку, що між сторонами виникли зобов'язання, що випливають з кредитного договору. Оскільки відповідач виконував обов'язки, покладені кредитним договором, неналежним чином, позивач має право на повернення коштів.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову про визнання кредитного договору недійсним, суди виходили із досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору: мети, суми і строку кредиту; умови і порядок його видачі та погашення; види (способи) забезпечення зобов'язань позичальника; відсоткові ставки; порядок плати за кредит; порядок зміни та припинення дії договору; відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Висновки суду відповідають вимогам закону та матеріалам справи, доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, рішення Орджонікідзевського районного суду м Харкова від 13 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 23 лютого 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова

І.М.Фаловська