Справа № 383/922/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2016 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої судді - Адаменко І.М.,

при секретарі Одінцовій Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв»язку з продовженням навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв»язку з продовженням навчання, обґрунтовуючи їх тим, що від шлюбу з відповідачем має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає біля неї і перебуває на її утриманні, крім того потребує утримання в зв»язку з продовженням навчання. Вказує, що 16.09.2016 року сину виповнилось 18 років та останні продовжує навчання у Черкаському національному університеті імені ОСОБА_4, є студентом 2 курсу навчально-наукового інституту економіки і права, у зв»язку з чим потребує матеріальної допомоги, яку вважає, що відповідач має можливість надавати, оскільки займається підприємницькою діяльністю. Зазначила, що строк закінчення навчання сина 01.07.2019 року, тому вона змушена звернутися до суду з питанням стягнення аліментів на повнолітню дитину в зв»язку з продовженням навчання.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовну заяву та просить суд її задовольнити посилаючись на обставини викладені в ній.

Відповідач в судовому засіданні, позовні вимоги не визнав просить суд відмовити в їх задоволенні оскільки сама перебуває у скрутному матеріальному становищі, не має постійного місця роботи, тому не має коштів на утримання повнолітнього сина, оформлений як приватний підприємець, але підприємницькою діяльність не займається.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи із наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що крім пояснень сторін, підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОЛ № 145726, повторно виданого 11 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобринейцького районного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 3).

З довідки № 371, виданої Черкаським національним університетом імені ОСОБА_4 від 07.09.2016 року вбачається, що ОСОБА_3, навчається на 2 курсі денної форми навчання, термін навчання 4 роки, дата вступу 01.09.2015 року, дата закінчення навчання 01.07.2019 року (а.с. 5).

Правові відносини щодо утримання батьками своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, регулюються нормами ст.ст.199 та 200 Сімейного кодексу України.

Зокрема, згідно із ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними 23-х років, за умови, що вони (батьки) можуть надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має сама дитина, або той з батьків, з ким ця дитина проживає.

В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року зазначено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, однією з основних умов виникнення у батька (батьків) обов'язку утримувати повнолітню дитину, яка навчається, є наявність можливості надання такої допомоги.

Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що перебуває у скрутному матеріальному становищі, не має постійного місця роботи, ніякого доходу не має, пенсію не отримує, буд-якою підприємницькою діяльністю не займається про що надав довідку № 1823/10/1700 від 24.11.2016 року Бобринецького відділення Новоукраїнської ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області (а.с. 32).

Таким чином, достовірних відомостей про наявність у відповідача роботи, а також отримання ним доходу (заробітку), позивачкою всупереч вимог ст.ст.10,11 та 60 ЦПК України суду не надано. Не встановлено таких відомостей і судом.

Отже, судом не встановлено безспірної можливості відповідача ОСОБА_2 утримувати свого повнолітнього сина, який навчається, що є підставою для відмови у задоволені позову.

Відповідно до ст.ст. 6, 182, 199, 200 СК України, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст.ст. 10,11, 59, 60, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв»язку з продовженням навчання відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бобринецький районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.М.Адаменко