Справа №442/188/16-ц
Провадження №2/442/397/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі :

головуючого - судді Хомика А.П.,

за участю секретаря - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 08.01.1998 року уклала шлюб з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька ОСОБА_3. На даний час шлюб між ними розірвано у зв'язку з чим виникла необхідність у вирішенні питання відносно матеріального забезпечення їхньої доньки. Відповідач добровільно не погоджується надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, а вона сама не в змозі забезпечити дитину всім необхідним. Відповідач працює на ТзОВ «Тандем», крім цього неофіційно виконує замовлення робіт на тракторі, матеріально забезпечений, а тому має змогу матеріально допомагати дитині. При таких обставинах, просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на дитину в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення донькою повноліття.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування позову посилається на те, що перебував у шлюбі з відповідачкою, у якому у них народилось двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом з матір'ю, а син - з ним. Матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_1 не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює офіційно, крім цього перебувала на роботі за кордоном, де мала хороший заробіток. Просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на його користь аліменти на сина в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення ним повноліття.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги, послались на обставини, викладені у позовній заяві. Доповнили, що позивачка добровільно матеріально допомагає сину, що підтвердив останній в судовому засіданні, а тому підстав для задоволення зустрічного позову немає. Просять їх позов задоволити у повному обсязі, оскільки відповідач має таку можливість, оскільки крім офіційної роботи працює на тракторі і його дохід є значно вищим ніж позивачки.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги. Доповнив, що він, позивач, також матеріально допомагає доньці, а тому підстав для задоволення первісного позову не вбачає. Просять задоволити зустрічний позов, а в задоволенні первісного відмовити.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що первісний та зустрічний позови є підставними та підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Частинами 7, 8 ст. 7 СК України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом .

Судом встановлено, що ОСОБА_6, народився ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим 02 лютого 1999 року Бистрицькою сільською радою, актовий запис №1. Батьками дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Дитина проживає з батьком, що підтверджується довідкою № 73 від 21.01.2016 року, виданою виконкомом Бистрицькою сільської ради.

ОСОБА_7, народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим 27 серпня 2001 року Бистрицькою сільською радою Дрогобицького району Львівської області, актовий запис №5. Батьками дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Дитина проживає з матір'ю, що сторонами не оспорюється.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно.

Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, які мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Як вбачається з Довідки про доходи від 15.02.2016 року, ОСОБА_1 працює продавцем продовольчих товарів у ФОП ОСОБА_8 і її середньомісячний дохід складає 1280 грн.

Відповідно до довідки № 08 від 12.01.2016 року, ОСОБА_2 працює на ТзОВ «Тандем» і розмір його середньомісячного заробітку складає 2284,55 грн.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітніх дітей, суд враховує стан здоров'я сторін і їх дітей, їхнє матеріальне становище, рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх у розмірі по 1/4 частині зі всіх видів їх заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

На думку суду, саме такий розмір аліментів відповідатиме інтересам дітей, враховуючи їх вік та матеріальні потреби.

У разі зміни, в подальшому, матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

Підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі суд не вбачає, оскільки як позивач так і відповідач працюють офіційно, мають стабільний заробіток, а доказів про наявність у них інших доходів сторонами не представлено та такі у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача за первісним позовом та з відповідача за зустрічним позовом слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 10-11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 141, 180-184 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на неповнолітню дитину - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі по 1/4 частині із всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 13 січня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 551,20 грн. судового збору в дохід держави.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на неповнолітню дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 1/4 частині із всіх видів її заробітку щомісячно, починаючи з 28 січня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В задоволенні решти прозову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 551,20 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя А.П. Хомик