У х в а л а

іменем україни

25 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Маляренка А.В.,

Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, йому було завдано матеріальної та моральної шкоди. Позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок пошкодження автомобіля у сумі 59 034 грн 64 грн, моральну шкоду у сумі 7 000 грн та судові витрати.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 28 квітня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2016 року рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 28 квітня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4, просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Як встановлено судами,1 серпня 2014 року ОСОБА_3 здійснював перегін тварини (теля) через провулок Транспортний в с.Маловодяне Долинського району Кіровоградської області, яка вирвалась та вискочила на проїзну частину, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем позивача.

Постановою апеляційного суду Кіровоградської області від

30 жовтня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340грн. в дохід держави, оскільки він 1 серпня 2014 року о 19 год. 40 хв. по

пров.Транспортному в с.Маловодяне Долинського району Кіровоградської області при перегоні тварини в світлу пору доби втратив контроль над поведінкою тварини, внаслідок чого тварина вибула з під контролю, як погонича та допустив зіткнення тварини і автомобіляVWPassat, який рухався по провулку, та віднісся до своїх обов'язків недбало, не утримував з належною силою ланцюг, до якого була прикута тварина, через що вона вирвалася, як наслідок не втримав тварину ближче до правого краю дороги, хоча міг та повинен був передбачити можливість настання небезпечних наслідків своєї бездіяльності у вигляді можливості зіткнення тварини з іншими учасниками дорожнього руху та можливість пошкодження транспортних засобів (а. с.27, 28).

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 1 серпня

2014 року,схеми місця ДТП, пояснень учасників ДТП,також вбачається, що за наслідками ДТП автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень при зіткненні з твариною (телям) (а. с. 10-16).

Згідно висновку експертного дослідження № 10 від 26 серпня

2014 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля VWPassat,

1997 року випуску може складати 56 034,64 грн (а. с. 17-24).

В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або юридичної особи, підлягають відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», особа, яка супроводжує тварину, зобов'язана: забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою.

Частиною 4 статті 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» передбачено, що шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог апеляційний суд виходив з доведеності обставин в результаті яких було пошкоджено автомобіль позивача у зв'язку із чим відшкодування матеріальної шкоди має бути покладено на відповідача, однак позивачем не надано доказів розміру завданої шкоди, та не заявлено клопотання про призначення відповідної експертизи для з'ясування цього питання, хоча таке право апеляційним судом було роз'яснено, оскільки відповідно до висновку наданого позивачем вартість відновлювального ремонту може становити певну суму, тобто є припущенням.

Отже, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при його ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4, відхилити, рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: А.В. Маляренко

І.К. Парінова