Справа № 540/986/15-ц
Номер провадження 2/540/34/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2016 року Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Ряднини В.М.

за участю: секретаря Сизоненко Н.М..

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом Кредитної Спілки Турбота при Міжнародній організації Жіноча Громада до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором та договором поруки, -

на підставі ч.3 ст. 209 ЦПК України в судовому засіданні 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення, -

в с т а н о в и в :

у вересні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 31 жовтня 2008 року між ним та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір лінії № 964-СГ, членський квиток №1747 за умовами якого останній надано кредит у розмірі 8 000 гривень строком на 12 місяців та терміном повернення 31.10.2009, зі сплатою 45% річних, які нараховуються з наступного дня після надання кредиту до дня повного погашення заборгованості, розмір щомісячних платежів визначений графіком. 31 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір поруки до договору кредитної лінії №964-СГ від 31.10.2008, за яким поручитель ОСОБА_4 зобовязалася перед кредитором за виконання позичальником усіх його зобовязань по спірному кредитному договору, у тому ж обсязі, що і позичальник, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. В порушення умов кредитного договору відповідач належним чином їх не виконує, а тому станом на 10.09.2015 має заборгованість, в звязку з чим позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за договором кредитної лінії № 964 - СГ від 31.10.2008 року в сумі 4117,10 грн та судовий збір.

В запереченні від 02.11.2015 (а.с.40,41) відповідач ОСОБА_3 просить в позові відмовити, обґрунтовуючи тим, що згідно розрахунку наданого позивачем вона сплатила в рахунок погашення кредиту 11935,00 грн, при необхідній сумі до сплати 10053,34 грн (11 платежів по 850,00 грн та один платіж в розмірі 703,34 грн). Після 15.03.2010 повністю припинила сплачувати кредит, оскільки була повідомлена позивачем (усно) про відсутність боргу та навіть переплату. Проте у вересні 2015 року позивач заявив про стягнення заборгованості яка виникла в період з 15.03.2010 по 10.09.2015 за 2005 днів. Борг виник внаслідок коригування банком без її відома та згоди остаточної заборгованості за кредитом, що відбулося після її погашення. Вважає що позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованості повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, подвійні відсотки за своєю природою є пенею, строк позовної давності по стягнення якої становить один рік.

Відповідач ОСОБА_4 в запереченні (а.с.42-44) також вказує що за змістом постанови Верховного Суду України від 17.09.2014 справа №6-170цс14 непредявлення кредитором вимоги до поручителя протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обовязку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом з боржником за основним зобовязанням.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_6 наполягають на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві. Представник позивача ОСОБА_1 пояснила в судовому засіданні, що відповідач ОСОБА_3 та співвідповідач ОСОБА_4 порушили умови кредитного договору, а саме своєчасно не погасили борг у сумі 4117,10 гривень. В лютому 2010 року по керівництву Кредитної Спілки «Турбота» при Міжнародній Організації «Жіноча громада» (м. Київ) та Полтавській філії Кредитної Спілки «Турбота» при Міжнародній Організації «Жіноча Громада» - була порушена кримінальна справа, щодо привласнення, розтрати майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем (ст. 191 ч.5 КК України) в особливо великих розмірах. В зв»язку з цим правоохоронними органами у 2009 році була вилучена вся документація по кредиторах, яку повернули частково тільки у 2015 році, тому не було можливості звернутись своєчасно до суду про стягнення з кредиторів боргу. Представник позивача доповнила, що відповідачу направлялось попередження щодо добровільної сплати боргу, крім того про борг неодноразово нагадувалося керівництвом і у телефонному режимі, але не особисто відповідачу ОСОБА_3

Відповідач та співвідповідач, а також їх представник просили в задоволенні позову відмовити з підстав, указаних в письмових запереченнях. Крім того відповідач зазначила, що дійсно брала кредит на загальну суму 8000,00 грн., але 15.03.2010 року виплатила залишок коштів в розмірі 6400 гринвень та боргу на той час не мала. Представник відповідача ОСОБА_5 доповнила, що з карточки платежів по гривневій кредитній лінії вбачається як Позичальник сплачувала платежі до 15.03.1010 року включно та сплатила 11 935, 00 гривень, тобто на 1 881, 66 гривень більше ніж передбачено графіком розрахунків по кредиту.Згідно таблиці розрахунку кредиту процентів, що підлягає до сплати за кредитом становить 2 053, 34 гривні, із карточки платежів по гривневій кредитній лінії вбачається, що станом на 15.03.2010 року сплачено процентів у розмірі 4356, 31 гривню, тобто Позичальником на дату останнього платежу було сплачено процентів у розмірі, що в 2, 12 рази перевищує суму процентів за договором. Із таблиці розрахунку кредита вбачається, що проценти в середньому на місяць становлять 171, 11 гривень. Прострочення остаточного погашення кредиту мало місце з 01.11.2009 року по 15.03.2010 рік, тобто 4,5 місяців. За цей період у середньому підлягали до сплати проценти в розмірі 769, 99 гривень, фактично ж сплачено у цей період 1 459, 05 гривень, тобто 1, 89 раз більше. Наведене свідчить про те, що Позичальник безпідставно звернувся до суду про стягнення суми боргу.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Установлено, що 31 жовтня 2008 року між кредитною спілкою Турбота при міжнародній організації Жіноча Громада та ОСОБА_3 укладено договір кредитної лінії № 964 СГ, за умовами якого останній надано кредит у розмірі 8 000 гривень, на соціальні потреби, строком на 12 місяців, з 31 жовтня 2008 року до 31 жовтня 2009 року, зі сплатою 45 відсотків річних (п.1.1, 2.1 договору)(а.с.6,7).

Згідно таблиці розрахунку кредиту від 31.10.2008, тип кредиту: кредит з виплатою рівними частинами, кожного місяця по 850 гривень, 31.10.2009 рік 703,34 грн. (а.с. 9).

31.10.2008 року між КС "Турбота" та ОСОБА_3, ОСОБА_4 було укладено договір поруки до договору кредитної лінії №964-СГ від 31.10.2008 року, за яким ОСОБА_4 зобовязалася відповідати перед кредитором за виконання позичальником усіх його зобовязань по спірному кредитному договору, у тому ж обсязі, що і Позичальник, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Згідно п.3.2 договору порука припиняється з припиненням усіх зобовязань Позичальника за кредитним договором №964-СГ (а.с.8).

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 10.09.2015 року відповідач має заборгованість за кредитним договором № 964-СГ від 31.10.2008 року в розмірі 4 117,10 гривень, з яких: 421,31 гривня тіло кредиту; 1 041,44 гривня - нараховані відсотки за користування кредитом; 2 085,88 гривня подвійні відсотки відповідно до п.4.5 договору; 506,20 гривень донарахування суми з урахуванням індексу інфляції; 62,27 гривень нарахування 3% річних від простроченої суми (ставка НБУ) (а.с.4,5).

Останній платіж за цим договором відповідач здійснила 15.03.2010 року, що убачається з карточки платежів по кредитній лінії (а.с.10) та не заперечується сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Як установлено в судовому засіданні, позивачем зобов'язання перед відповідачем ОСОБА_3 по договору №964 СГ від 31 жовтня 2008 року виконано.

Обраховуючи розмір заборгованості за договором кредитної лінії №964 СГ, суд виходить з положень спірного договору, графіку та картки платежів.

При цьому суд розглядає доводи відповідача ОСОБА_3 щодо пропуску позивачем строку позовної давності.

Позивач звернувся до суду 04.09.2015 року, направивши позовну заяву засобами поштового зв'язку.

Пунктом 10.2 установлено до правовідносин, повязаних з виконанням договору, строк позовної давності тривалістю у шість років

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов.

Статтею 264 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту), про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню в межах позовної давності щодо кожного з платежів (постанова судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 19 березня 2014 р. у справі № 6-20цс14).

Разом з тим, хоча останній платіж повинен згідно умов договору внесено 31.10.2009 року, відповідач продовжила виконувати свої зобовязання за кредитним договором та перестала погашати кредит після 15.03.2010 року (останній платіж по кредиту), а тому строк позовної давності перервався, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-53цс14 від 17.09.2014 року.

Вирішуючи питання про солідарну відповідальність ОСОБА_4 перед позивачем за неналежне виконання ОСОБА_3 свого зобов'язання за договором кредитної лінії №964 СГ, суд дійшов висновку про відмову в цій частині позову.

Так, згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

При цьому суд критично ставиться до пояснень представників позивача стосовно нарахування заборгованості відповідачу у розмірі 4 117,10 гривень з наступних підстав:

-надання кредиту відбулося двома траншами (31.10.2008 та 06.11.2008 років), по 4 000 гривень кожен, що підтверджується видатковими касовими ордерами. Згідно таблиці розрахунку кредиту загальна сума кредиту до сплати становила 10 053, 34 гривні ( 11 платежів по 850 гривень та один платіж в розмірі 703, 34 гривні). Як убачається з карточки платежів по гривневій кредитній лінії відповідач ОСОБА_3 15.03.2010 року сплатила кредит в сумі 11 935,00 гривень, тобто сума переплати в порівнянні з графіком розрахунку по кредиту складає 1 881,66 гривень (а.с. 10);

-після повної сплати заборгованості позивач не надав відповідачу довідки про повне погашення боргу, посилаючись на те, що видача таких довідок не передбачена умовами договору. Жодних повідомлень про існування боргу відповідач своєчасно належним чином не отримувала. Суд не може взяти до уваги попередження за № 13 від 11.03.2014 року направлене до відповідача ОСОБА_3 директором Полтавської філії КС «Турбота», оскільки воно належним чином не оформлене. Позичальник категорично заперечує факт одержання нею такого змісту попередження та і сам представник позивача до матеріалів справи не надав жодного доказу про те, що їх Позичальник отримував (а.с. 122);

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки в позові відмовлено, судовий збір відшкодуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

в задоволенні позову Полтавської філії Кредитної Спілки Турбота при Міжнародній організації Жіноча Громада до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором та договором поруки - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя :