Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року м. Київ
Суддя судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

Гвоздик П.О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 06 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Національного університету водного господарства та природокористування про стягнення заборгованості із заробітної плати,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Національного університету водного господарства та природокористування про стягнення заборгованості із заробітної плати.

Рішенням Рівненського міського суду від 15 січня 2016 року, позов задоволено. Стягнуто з Національного університету водного господарства та природокористування на користь ОСОБА_2 26 241 грн 92 коп. заборгованості із заробітної плати з розрахунку повної ставки доцента кафедри водогосподарського будівництва та гідромеліоративних систем з 01 вересня 2014 року по 25 лютого 2015 року та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 06 квітня 2016 року, рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто Національного університету водного господарства та природокористування на користь ОСОБА_2 9 608 грн 36 коп. заборгованості із заробітної плати і вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, вважаю, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Встановивши те, що спір щодо стягнення недоплаченої заробітної плати за період вимушеного прогулу з 24 жовтня 2014 року по 12 лютого 2015 року між сторонами уже вирішено рішенням Рівненського міського суду від 12 лютого 2014 року, що набрало законної сили, а також те, що при визначенні суми середнього заробітку місцевим судом не було враховано положення постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваного рішення апеляційного суду, не вбачається порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Національного університету водного господарства та природокористування про стягнення заборгованості із заробітної плати.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_2.

Касаційну скаргу залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.О. Гвоздик