Справа № 464/1966/15 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р.
Провадження № 22-ц/783/1409/16 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Бермеса І.В.,

при секретарі: Фейір Х.О.,

за участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника позивача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 червня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

В березні 2015 року Сихівська районна адміністрація ЛМР звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, третя особа: ЛКП «Дністер» в якому просила зобов'язати ОСОБА_2 демонтувати самочинно добудований балкон до квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування зазначеної позовної вимоги позивач покликався на те, що відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 та самовільно побудував балкон до вказаної квартири. Розпорядженням Сихівської районної адміністрації від 19.12.2014 року № 501 зобов'язано ОСОБА_2 демонтувати самочинно добудований балкон до квартири, однак він в добровільному порядку вказану вимогу не виконав, на попередження ЛКП «Дністер» не реагує.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 24 червня 2015 року позов Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, третя особа: ЛКП «Дністер» про демонтаж самочинно добудованого балкону - задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_2 демонтувати самочинно добудований балкон до квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду оскаржив представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на те, що при проведенні добудови балкону до квартири АДРЕСА_1 не було порушено права власників інших квартир у вказаному багатоквартирному будинку. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, про те, що наявні грубі порушення будівельних норм, санітарно - технічних та пожежних вимог, а тому відсутні підстави для застосування до вказаної прибудови такого крайнього заходу як демонтаж. Враховуючи вищенаведене просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, представника позивача на її заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення у повній мірі відповідає даним вимогам.

Відповідно до вимог ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Задовольняючи позов та зобов'язуючи відповідача демонтувати самовільно споруджений балкон, суд першої інстанції виходив з того, що спірний балкон побудований відповідачем без відповідного дозволу на перепланування та без згоди інших мешканців будинку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 152 ЖК України (в редакції, що діяла до 12.02.2015 року) переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Згідно з новою редакцією ст. 152 ЖК України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Матеріалами справи та судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1, загальною площею 18,7кв.м., належить на праві приватної особистої власності відповідачу ОСОБА_2.

Крім відповідача, в зазначеній квартирі зареєстровані та проживають також його дружина - ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_6, 2001р.н., що підтверджується довідкою №419 від 04.02.2015р. з місця проживання про склад сім'ї та прописки виданою ЛКП «Дністер».(а.с.5)

Згідно технічного паспорта від жовтня 2007р., квартира АДРЕСА_1, розташована на п'ятому поверсі, її загальна площа становить 18,7 кв.м., з яких 1-на житлова кімната, площею 13,00кв.м.(а.с.12)

Постановою адміністративної комісії при Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради №106 від 21 серпня 2014 року відповідача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.150 КУпАП, зокрема, останній визнаний винним у тому, що самовільно встановив балкон в квартирі АДРЕСА_1, у зв'язку із чим на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. Як вбачається із квитанції №4 від 01.09.2014 року відповідач оплатив штраф в добровільному порядку.(а.с.8)

Розпорядженням голови Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 19 грудня 2014 року №501 затверджено висновок міжвідомчої комісії про демонтаж самочинно добудованого балкона до квартири АДРЕСА_1, та зобов'язано відповідача ОСОБА_2 до 01 лютого 2015 року демонтувати самочинно добудований балкон, влаштування якого виконано без погодження проектної документації та дозволу органу місцевого самоврядування.(а.с.9)

Відповідно до актів складених комісією ЛКП «Дністер» від 02 лютого 2015 року та від 21 липня 2014 року відповідач ОСОБА_2 розпорядження Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 19 грудня 2014 року №501 про демонтаж самочинно добудованого балкона до квартири АДРЕСА_1 не виконав.(а.с.10-11)

Відповідно до ст.383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому у використання як єдиного цілого за умови що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1.4.1. Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 1.4.4. Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Згідно п.1.4.6. Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Встановлено, що відповідачу ОСОБА_2 у встановленому законом порядку дозвіл на перепланування жилого приміщення, а саме встановлення балкону не надавався.

Відповідно до Інструкції Про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, загальну площу квартир слід визначати, як суму площ їх приміщень, вбудованих шаф, а також лоджій, балконів, веранд, терас і холодних комор, а балкон це виступаюча з площини стіни фасаду огороджена площадка, яка існує для відпочинку в літню пору року.

Згідно із п.8.14 ДБН В-3.2-2-2009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт при проектуванні житлових будинків допускається зміна їх фасадів, яка повинна носити системний характер, єдиний для всього будинку, а також улаштування вхідних груп до вбудованих(прибудованих) приміщень тільки за архітектурно- планувальним завданням. При проектуванні реконструкції, капітальних ремонтів і перепланувань окремих квартир заборонено, зокрема, улаштування нових і розширення існуючих балконів і лоджій, їх скління.

Судом встановлено, що відповідач, в порушення зазначених норм, самочинно здійснив переобладнання квартири за рахунок самовільно влаштованого балкону, без згоди мешканців будинку та дозволу Сихівської районної адміністрації, відтак, зобов'язаний привести площу самочинно розширеного житлового приміщення квартири до попереднього стану, демонтувавши самочинно встановлений балкон.

Посилання представника апелянта в суді апеляційної інстанції на те, що на момент розгляду справи судом не вимагалась згода на таке переобладнання рай адміністрації спростовується вищенаведеними доказами з яких вбачається, що будівництво було проведено ще у 2014 році. Крім того, як ствердив представник Сихівської РА ЛМР спірний балкон побудований шляхом втручання в несучу конструкцію, тобто в зовнішню стіну будинку на п'ятому поверсі, у якому відсутні інші балкони, що заборонено й діючою на даний час ст. 152 ЖК України.

Оскільки відповідач здійснив встановлення балкону з порушенням зазначених вище норм, то колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про підставність позовних вимог Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, а відтак приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що оцінюючи зібрані по справі докази, суд дотримався встановленого ст.212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін, та дав їм належну оцінку.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: М.Я.Богонюк

І.В.Бермес