Справа №638/6301/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВЕ)

03.03.2016 р. Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Шестака О.І.,

при секретарi ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивiльну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Полтавського слідчого ізолятору Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області, третя особа Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.10.2015 р. позовні вимоги ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Полтавського слідчого ізолятору Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області, третя особа Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди, внаслідок протиправної бездіяльності, яка виразилася в ненаданні Полтавським слідчим ізолятором Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області своєчасної, необхідної та ефективної медичної допомоги, в неналежних умовах тримання в період з 26.11.2010 р. по 26.01.2011р., задоволено частково. Стягнуо з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 150000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова вiд 22.10.2015 р. виправлено допущені в заочному рішенні суду від 22.10.2015 р. описки: у вступнiй частині та в 1-му і 2-му абзацах резолютивної частини рішення ухвалено читати: «Ісмайлов Вячеслав Щирозевич» i далі по тексту.

Ухвалою Апеляцiйного суду Харкiвської областi вiд 29.01.2016 р. цивiльну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Полтавської установи виконання покарань управлiння Державної пенітенціарної служби України в Полтавськiй областi (№23), третя особа Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди повернуто до Дзержинського районного суду м. Харкова для вирiшення питання щодо ухвалення по справi додаткового рiшення протягом 20 днiв з дня отримання справи.

03.03.2016 р. ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якiй просив звiльнити його вiд сплати судового збору на пiдставi п. 5 ЗУ «Про судовий збiр», оскiльки вiн є iнвалiдом 2-ї групи. Також ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якiй просив провести слухання справи без його участi, в зв'язку з поганим самопочуттям.

Дослідивши матеріали справи, суд ухвалює додаткове рішення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати.

Рiшенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.10.2015 р. дійсно не було вирiшено питання про судовi витрати.

Вiдповiдно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Вiдповiдно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збiр», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II групп.

З копiї посвiдчення серії Є№124497 вбачається, що ОСОБА_3 є iнвалiдом II групи i має право на пiльги, встановленi законодавством України для ветеранiв вiйни iнвалiдiв вiйни.

Вiдповiдно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збiр», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фiзичною особою, ставка судового збору встановлена в розмiрi 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

На пiдставi викладеного, враховуючи, що позовнi вимоги ОСОБА_3 було задоволено частково, стягнуто з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 150000 грн., з вiдповiдача в дохiд держави пiдлягає стягненню судовий збiр в розмiрi 1500,00 грн.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, яким вирiшити питання про розподiл судових витрат, керуючись положеннями ст. 88 ЦПК України, а саме стягнути з Державної казначейської служби України в дохiд держави судовий збiр в розмiрi 1500,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 222, 223 ЦПК, суд, -

в и р і ш и в:

Стягнути з Державної казначейської служби України на користь держави України судовий збiр в розмiрi 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів.

Головуючий: