Справа №717/1614/16-ц
30 листопада 2016 року Кельменецький районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого - судді: Туржанського В.В.
при секретарі: Тихоненко І.В.
з участю позивача: ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування житлом, -
Позивач ОСОБА_2 подав до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій, з врахуванням уточнених в судовому засіданні позовних вимог, просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житлом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
У якості підстав позову позивач зазначив, що йому праві приватної власності належить житловий будинок розташований по АДРЕСА_1. В будинку зареєстрований, але не проживає на протязі восьми років його внук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому позивач просить визнати його таким, що втратив право на користування житлом на підставі ст. 405 ЦК України.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. .
Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позов та пояснив, що визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житлом, йому необхідно для оформлення субсидії. Крім того, ОСОБА_3 має своє житло. ОСОБА_3 є внуком позивача і з 2014 року проживає в Італії.
Судом досліджені наступні докази: довідки №№ 1471, 1472 видані Кельменецькою селищною радою 29 серпня 2016 року, копію будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1, копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 20 грудня 2005 року на бланку серії НОМЕР_1, копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9360902 від 20 грудня 2005 року, копію витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №9360903 виданого 20.12.2005 року.
Свідок ОСОБА_4 дала суду показання про те, що ОСОБА_3 це внук позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 на протязі більше п'яти років не живе з ОСОБА_1, а в даний час перебуває закордоном.
Свідок ОСОБА_5 дав суду показання про те, що він живе в АДРЕСА_1 з 1989 року. Відповідача ОСОБА_3 він взагалі не бачив. Позивач живе з будинку з дружино, донькою, чоловіком доньки та малолітнім внуком.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1. Вказана обставина стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно виданим 20 грудня 2005 року. У вищевказаному житловому будинку зареєстрований, але на протязі більше ніж одного року не проживає без поважних причин ОСОБА_3.
У матеріалах справи відсутні докази, які б стверджували, що відповідач не проживає у спірному житлі з поважних причин.
Ці обставини та факти стверджуються взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими.
Отже між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з приводу користування чужим житлом.
Відповідач не користується даним житлом на протязі більш ніж один рік без поважних причин.
В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачу чинили перешкоди у користуванні житлом.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР), передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Частина 4 ст. 156 ЖК УРСР передбачає збереження такого права користування житлом для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку.
Згідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.
Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.
Договір про користування будинком між сторонами не укладався.
Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_3 втратив право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 Кельменецького району Чернівецької області, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 слід задовольнити повністю.
На підставі ст. 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 8, 10,11, 15, 60,61,79, 88, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житлом, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 Кельменецького району Чернівецької області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Чернівецької області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Кельменецький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Це заочне рішення може бути переглянуте Кельменецьким районним судом Чернівецької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: