РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., при секретарі Вертелецькому М.О.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2015 року ОСОБА_1звернулася до суду з позовом,в якому зазначає,що 23.01.2009 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції Запорізької області було зроблено актовий запис № 28.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнє життя з відповідачем не склалося,сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться,взаємини подружжя не підтримуються.

Посилаючись на те,що через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння,втрату почуттів поваги та любові, вона не бажає спільно проживати з відповідачем,позивач просить суд розірвати шлюб з ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові.Пояснила,що 23.01.2009 р.був зареєстрований її шлюб з ОСОБА_2,проте після цього вони спільно як подружжя господарства не вели,вона з дитиною проживала у батьків,а відповідач окремо від сім*ї,що було для нього зручним.Кілька разів вони спробували зійтися,однак через зловживання відповідача алкоголем їх відносини не складалися,тому сім*ї фактично ніколи не існувало. Відповідач є хорошим батьком для їх спільної дитини,з її боку ніколи не було заперечень щодо його спілкування з дитиною,тому розірвання шлюбу,що існує лише формально,інтересам дитини не зашкодить і для дитини,яка з народження проживає з матір*ю,суттєвих змін не відбудеться.Примиритися з відповідачем та проживати спільно як подружжя вона не бажає,з часу звернення до суду із цим позовом їх відносини не налагодились,проти надання строку на примирення позивач заперечує.

Відповідач в судове засідання не з*явився з невідомих причин,викликався шляхом направлення судової повістки на зареєстровану адресу проживання,яку отримав особисто 22.02.2016 р.,про що у справі є поштове повідомлення.

Про свою позицію у справі відповідач суд не повідомив,заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

На підставі ст.169,224,225 ЦПК України суд розглянув справу без участі відповідача та за згодою позивача постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Всебічно вивчивши обставини справи,заслухавши позивача, дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до ст.105,110 СК України за позовом одного із подружжя шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду.

Як передбачено ст.112 ч.2 СК України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо буде встановлено,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,інтересах їхніх дітей,що мають істотне значення.

Судом встановлено та перевірено доказами, що 23.01.2009 р.ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб,зареєстрований Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції Запорізької області,актовий запис № 28,після одруження прізвища чоловіка та дружини ОСОБА_2,про що надана копія свідоцтва про укладення шлюбу.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,що підтверджується свідоцтвом про народження.

За поясненнями позивача,з часу реєстрації шлюбу сторони не ведуть спільного господарства ,вона з дитиною проживає окремо від відповідача,шлюбні відносини і взаємини подружжя вони не підтримують, взаємних прав та обов*язків подружжя не виконують.

За таких обставин,шлюб між сторонами не може бути збережений,їх взаємини свідчать про відсутність ознак сім*ї,примирення між ними за тривалий час з моменту звернення позивача до суду не відбулося.

В судовому засіданні позивач вказала про відсутність намірів спільно проживати з відповідачем та не бажає зберігати шлюб,який існує лише формально,водночас,відповідач заяв про надання сторонам строку на примирення не подавав .

Факти,встановлені судом,приводять до висновку,до шлюб між сторонами розпався остаточно,спільне життя сторін як подружжя і подальше існування їх сім*ї неможливе,оскільки збереження шлюбу є реальним лише на паритетних засадах,почуттях взаємної любові та поваги,взаємодопомоги та підтримки,тобто на тому,що є морально-правовою основою шлюбу.

Конкретні обставини даної справи вказують на те,що позивач не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки з відповідачем.

За таких обставин подальше формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу позивача та відповідача,порушує особисті інтереси, що мають істотне значення, протирічить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі.

На підставі ст.105,110,112 СК України,ст.3,10,11,60,212-215,218,232 ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб,укладений 23.01.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,зареєстрований Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції Запорізької області,актовий запис № 28 -розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу ОСОБА_1 прізвище ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення,а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повторне заочне рішення оскаржується в загальному порядку.

Суддя Ю.А.Галущенко