Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №331/1802/15 Головуючий у 1 інстанції Світлицька В.М.
Провадження № 22-ц/778/2337/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Дзярука М.П.,

Суддів: Крилової О.В.,

ОСОБА_2,

за участі секретаря: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2015 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позові зазначало, що 11.10.2006 р. між Банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № ZPE0RX06010082, згідно з умовами якого ОСОБА_3 надав ОСОБА_4 кредит в розмірі 2992,01 грн. строком користування до 10.10.2007 р. включно, під 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ОСОБА_5 не виконав умови кредитного договору, взяті на себе зобов'язання за кредитним договором щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків. У звязку з чим станом на 02.12.2014 року у ОСОБА_4 утворилася заборгованість у розмірі 49 158,12 грн., яка скалатається з: 2770,65 грн. заборгованість за кредитом; 16676,07 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 444,29 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 26450,06 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором; а також штрафи: 500 грн. фіксована частина та 2317,05 грн. процентна складова.

Посилаючись на викладені обставини, просило суд стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у розмірі 49158,12 грн. та судовий збір.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість, незаконність, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та наданих сторонами доказів, відповідач уклав договір про надання споживчого кредиту на купівлю мобільних телефонів 11 жовтня 2006 року.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що єдиний платіж позичальником за кредитним договором був здійснений у листопаді 2006 року.

Строк повернення кредиту визначений сторонами до 10.10.2007 року.

Заперечуючи проти позову, відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до вимог ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, обчислюється з моменту настання строку платежу.

За умовами договору кредитні кошти отримувалися позичальником на 12 місяців по 10 жовтня 2007 року. Погашення кредиту мало здійснюватися щомісячними платежами.

Неповернення грошових коштів у визначений договором строк, обумовлювало право позичальника на пред»явлення позову, яким позичальник протягом строку позовної давності не скористався, а звернувся до суду лише в березні 2015 року, тобто після спливу понад 7 років з дня коли він дізнався про порушення свого права.

Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачем пропущений строк позовної давності та відмовив у задоволенні позовних вимог.

Доводи позивача у апеляційній скарзі про те, що Умовами надання споживчого кредиту передбачений пятирічний строк позовної давності не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Так, у наданому примірнику Умов кредитування не зазначена дата їх прийняття та затвердження, що унеможливлює висновок про існування саме цих умов на час отримання кредиту, Умови не підписані позичальником, а крім того, з часу остаточного строку повернення кредиту у 2007 році до звернення позивача з позовом минув строк, який перебільшує 5 років.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 303,308, 313- 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: