Провадження № 2/760/2105/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.

з участю секретарів - Кучерини Ю.С., Подобєда О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" про зобов"язання примусово виконати обов"язок в натурі та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

20.10.2015 позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідачів КП «Спецжитлофонд» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 11.11.2015 просить:

- зобов'язати відповідача КП «Спецжитлофонд» примусово виконати обов'язок в натурі, а саме: виконати роботи із заміни блоку балконних дверей на блок дверей, що відповідатиме будівельним нормам, а саме двері з правим відкриванням, та усунути недоліки стяжки підлоги; забезпечити виготовлення технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1, що відповідає плануванню квартири в натурі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що 16 травня 2014р. між нею та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банком» було укладено договір про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А» № 95/176. За вказаним договором вона, іменована по договору довірителем, надала згоду на участь у Фонді фінансування будівництва виду «А» житлового будинку на АДРЕСА_1 за програмою правил ФФБ, затверджених 21.01.2008 ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», іменованого по договору управителем, взяла зобов'язання виконувати правила ФФБ, передала кошти управителю у довірче управління з метою отримання у власність об'єкту інвестування, визначеного п. 1.7 договору, будівництво якого здійснюватиме забудовник, з можливістю встановлювати обмеження щодо окремих дій управителя з управління цими коштами, а управитель прийняв від неї кошти на рахунок ФФБ у довірче управління з подальшим їх використанням у порядку, визначеному правилами ФФБ та умовами договору управителя з забудовником Фонду фінансування будівництва від 21.01.2008.

Вона виконала всі умови договору та достроково сплатила вартість об'єкту інвестування у сумі 510 402 грн. 36 коп.

Однак на даний час відповідач умови договору належним чином не виконав, а саме:

- відповідач не звернувся до позивача з пропозицією підписання змін до Договору, як це передбачено абз.7 пункту 1.2. Договору стосовно підвищення ціни вимірної одиниці об'єкту. При цьому, Забудовник не мав права з 15.01.2015 підвищувати ціну на вимірну одиницю площі, яка не була закріплена за позивачкою, оскільки 18 грудня 2014 року будинок був зданий в експлуатацію і, відповідно, будівельні роботи в будинку не проводились;

- відповідачем були зроблені відхилення від проекту при виконані перепланування на об'єкті інвестування, а саме: було змінено розміщення дверей у житловій кімнаті та дверей на лоджію, примикаюча перегородка із пазогребневого газобетону біля вентиляційного блока взагалі відсутня. Про ці недоліки вона починаючи з 17.01.2015 неодноразово звертала увагу забудовника і управителя. Однак, забудовник лише 09.04.2015 частково виправив вказані нею невідповідності приміщень в натурі проекту;

- технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 був виготовлений 01.12.2014р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Будексперт-1» на замовлення не управителя або забудовника, а якоїсь взагалі невідомої організації «ВБК «Промжитлобуд», а не БТІ м. Києва, як це передбачено пунктом 2.7 Договору. Водночас у примітці до плану квартири, що є складовою Технічного паспорту, вказано, що на момент проведення основної технічної інвентаризації оздоблювальні роботи відсутні, поштову адресу не присвоєно, об'єкт не введено в експлуатацію;

- після часткового усунення забудовником недоліків, план квартири, що наведений у технічному паспорті не відповідає плану і площі приміщень квартири АДРЕСА_1;

- оздоблювальні роботи, проведені у квартирі АДРЕСА_1 не відповідають переліку, наведеному у Додатку №1 до Договору. Зокрема, міжквартирні стіни, замість газоблоку виконі з більш дешевого матеріалу - шлакоблоку. Також з шлакоблоку виконані половина периметру зовнішніх стін квартири, а саме: всі стіни ванної кімнати, міжквартирна стіна кухні, стіна передпокою зі сторони коридору та стіни ванної кімнати, стіна великої кімнати зі сторони коридору. Згідно рахунків-фактур №8 від 16.01.15р. різниця у вартості замінених матеріалів на дешевші за її підрахунками складає біля 6000 гривень;

- також залишилось не усунутим недолік у кріпленні дверей лоджії, що є грубим порушенням будівельних норм і правил, які замість того щоб прикріпити до відкосу стіни, прикріплені до віконної рами, відповідно змінений і тип відкривання дверей. Заміна дверного блоку на потрібний буде коштувати 3500грн.;

- стяжка підлоги після перенесення перегородок має канави, які не усунуті;

- рушникосушарка в ванній кімнаті виготовлена з чорного металу, а не з оцинкованого.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представники відповідачів КП «Спецжитлофонд», ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» проти задоволення позову заперечували, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до Договору про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А» № 95/176 від 16 травня 2014р. (далі - Договір), укладеного між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банком», надалі «Управитель» та громадянкою ОСОБА_1, надалі «Довіритель», позивач передала відповідачу грошові кошти у сумі 510 402 грн. 36 коп.

Пунктом 1.7 Договору встановлено, що за Довірителем закріплений об'єкт інвестування - однокімнатна квартира АДРЕСА_1 загальною площею 47,49 кв. м, житловою площею 23,00 кв. м.

Позивачка виконала всі умови договору та достроково сплатила вартість об'єкту інвестування. 12 вересня 2014 року між позивачкою та відповідачем був укладений Договір відступлення майнових прав. На підставі Договору відступлення майнових прав Управитель (відповідач) передав, а Довіритель (позивач) прийняв майнові права на об'єкт інвестування. Також 12 вересня 2014 року Управитель з свого боку видав Довірителю Свідоцтво про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А» за програмою «Реконструкція гуртожитку з переобладнанням від житловий будинок з поквартальним заселенням з влаштуванням надбудови та прибудови на вулиці.

Разом з тим, відповідач згідно з договором із Забудовником - комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення - КП «Спецжитлофонд» від 21 січня 2008 року, використовує дані кошти з метою фінансування будівництва.

Договором передбачений (абз. 7 п. 1.2.) механізм внесення сторонами змін до Договору у разі збільшення поточної ціни за незакріплені за Довірителем вимірних одиницях об'єкту.

Пунктом 1.5. Договору, укладеним між позивачем і відповідачем передбачено, що Довіритель може отримати у власність відповідно до Правил ФФБ та цього Договору закріплений за ним об'єкт інвестування після введення Забудовником об'єкта будівництва в експлуатацію та передачі об'єкта інвестування Довірителю на умовах і у терміни, визначені Правилами ФФБ за умови повної сплати вартості за об'єкт інвестування відповідно до графіку, зазначеного у Свідоцтві про участь у ФФБ.

Відповідно до пункту 2.7. Договору загальна площа об'єкта інвестування є проектною та підлягає уточненню після введення в експлуатацію на підставі даних технічних обмірів БТІ м. Києва. Тобто, технічні обміри приміщення квартири повинні здійснюватися після введення в експлуатацію будинку, а саме після отримання сертифікату на закінчення будівництва.

Невід'ємною частиною Договору є Додаток №1 до Договору про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» №95/176 від 16 травня 2014 року. В даному Додатку наведений перелік оздоблювальних робіт об'єкту інвестування квартири АДРЕСА_1. Зокрема, пунктом 10 даного Переліку вказується, що зовнішні та міжквартирні стіни у квартирі виконуються із газоблоку, а внутрішні перегородки - пазогребеневі також газоблоку.

Окрім цього, як зазначено позивачем, при укладанні Договору до нього додався проект об'єкту інвестування (1-кімнатна квартира тип 4) та експлікація приміщень цієї квартири. На Проекті квартири позначені приміщення та їх площі, розташування дверей, вікон, напрям відкривання дверей, окремі відстані тощо. Також графічно зображені стіни приміщень, де повинні використовуватись зазначені матеріали.

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої обов'язки за Договором щодо сплати грошових коштів виконала своєчасно та в повному обсязі.

В той же час, матеріали справи свідчать про те, що об'єкт інвестування - квартира АДРЕСА_1, - з точки зору своїх технічних характеристик та обсягів і якості оздоблювальних робіт, - не відповідає умовам, які визначені Договором.

Так з метою з'ясування питань чи відповідає кріплення дверей лоджії квартири АДРЕСА_1 вимогам ДБН та чи відповідає вимогам ДБН стяжка підлоги в квартирі АДРЕСА_1 ухвалою суду від 12.05.2016 у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Згідно висновку судового експерта ОСОБА_2 від 21.06.2016 №11/06-16 встановлено наступне.

Фактичне кріплення дверей лоджії в квартирі АДРЕСА_1 ліве.

Обов'язковість кріплення балконних дверей праве чи ліве в державних будівельних нормах не передбачене (передбачено, що конструкція комплектів скління повинна забезпечувати надійну їх установку за місцем монтажу, роботи з улаштування вікон та дверей необхідно проводити згідно з проектом, робочими кресленнями, згідно з "Типовою інструкцією з монтажу блоків віконних чи дверних").

Фактичне кріплення дверей лоджії в квартирі АДРЕСА_1 не відповідає схемі кріплення дверей лоджії, яка передбачена Договором про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» №95/176 від 16 травня 2014року.

Фактичне кріплення дверей лоджії не забезпечує ефективне та зручне функціонування, користування дверним полотном, не ефективно використовується корисна площа спальної кімнати. Доцільніше було б відкривання дверного блоку праворуч до стіни.

Стан влаштованої стяжки в квартирі АДРЕСА_1 станом на дату проведення дослідження не відповідає вимогам та умовам будівельних норм та правилам, а саме:

- ДБН А.3.1-5-2009 Державні будівельні норми України. Організація будівельного виробництва: п.п. 1,1; 1,2; 4,1;

- ДБН В.2.6-22-2001 Улаштування покриттів із застосуванням сухих будівельних сумішей: п.п. 1,1; 3,45; 4,2; 4.4; 4,59, 4,60, 6,16, 6,22;

- БНіП 3.04.01-87 Ізоляційні та оздоблювальні покриття: п.п. 1,2; 4,15; 4,17; 4,43.

Оцінюючи висновок експерта у сукупності та взаємозв'язку з іншими письмовими доказами у справі, суд визнає останній достатньо обґрунтованим. Письмових доказів, з яким він вступає у суперечність матеріали справи не містять.

Істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, в ході розгляду справи не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вищевказані обставини свідчать про порушення права позивача, тому позовна заява в частині вимог про зобов`язання відповідача КП «Спецжитлофонд» виконати роботи з улаштування блоку балконних дверей та усунення недоліків стяжки підлоги у всіх приміщеннях квартири АДРЕСА_1 є обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. 55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, то порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту й у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст.16 ЦК України, але який є ефективним способом захисту, тобто таким що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням (справа № 6-32цс13).

Кожна особа у відповідності до ст. 3 ЦПК України має право в порядку установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положенням ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Суд погоджується що обраний позивачем засіб захисту порушеного права шляхом зобов'язання вищевказані дії є адекватним його порушенню та констатує відсутність інших передбачених законом засобів для ефективного поновлення порушеного права.

Однак, у контексті того, що захисту судом підлягають саме порушенні права, вимога позивача забезпечити виготовлення технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1, що відповідає плануванню квартири в натурі задоволенню не підлягає, оскільки в ході розгляду справи дані дії відповідачем фактично виконані, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія технічного паспорту від 18.12.2015.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" виконати роботи з улаштування блоку балконних дверей з правим відкриванням в квартирі АДРЕСА_1.

Зобов`язати Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" усунути недоліки стяжки підлоги у всіх приміщеннях квартири АДРЕСА_1 шляхом переробки стяжки підлоги у відповідності до вимог та умов будівельних норм та правил.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в сумі 487, 20 грн..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя