Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №314/5567/16 Головуючий у 1 інстанції Капітонов Є.М.
Провадження № 22-ц/778/4688/16 Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Дзярука М.П.,

Суддів: Крилової О.В.

Трофимової Д.А.,

за участі секретаря: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 28 вересня 2016 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позові зазначало, що 04.07.2012 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № Б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_3 було надано кредит на суму 2000,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору ОСОБА_3 зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки, виконати інші зобов'язання згідно умов договору. ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого станом на 31.05.2016 року утворилась заборгованість в розмірі 11609,20 гривень, що складається з: 3442,24 гривень - заборгованість за кредитом; 5770,56 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1367,39 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 529,01 грн - штраф (процентна частина).

Посилаючись на викладене, просило суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 04.07.2012 року у розмірі 11 609,20 грн. та судові витрати у розмірі 1 378 грн.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 28 вересня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № Б/н від 04.07.2012 в розмірі 11609,20 грн., що складається з: 3442,24 гривень - заборгованість за кредитом; 5770,56 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1367,39 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 529,01 грн - штраф (процентна частина).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір в розмірі 1378 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просять рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, судові витрати стягнути з позивача на його користь.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3 04.07.2012 року було укладено договір шляхом написання анкети - заяви, яка разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, тарифами становить договір про надання банківських послуг, укладений між ПАТ КБ „Приватбанк" та відповідачем.

За умовами вказаного договору банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 3 % на місяць /36 % річних/ на суму залишку заборгованості за кредитом в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та Умовах строки, що стверджується копією заяви позичальника та копією довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна".

Відповідач підтвердив своїм підписом, що ця заява разом з пам'яткою клієнта, із запропонованими банком Умовами та правилами, тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг; що він ознайомився і погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Таким чином, підписавши заяву, відповідач підтвердив, що між ним та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено договір банківських послуг. Посилання апелянта про те, що ним заява не підписувалася, спростовується матеріалами справи, а саме анкетою-заявою з підписом відповідача (а.с.5), а також фотодоказом отримання відповідачем картки. Доказів того, що зазначені документи є підробленими, відповідачем суду не надано.

Відповідно до положень ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні та необхідні для договорів даного виду, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Істотні умови договору про надання банківських послуг передбачені Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, а отже, підписавши заяву, відповідач підтвердив укладення кредитного договору у належній (письмовій) формі та досягнення згоди з усіх істотних його умов.

Вказані обставини спростовують доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не був ознайомлений з тарифами та умовами надання кредиту, кредитний договір з ПАТ КБ «ПриватБанк» не підписував і не укладав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав умови договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню.

Колегія суддів погоджується по суті з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, клієнт дає право банку в будь-який момент змінювати /зменшити або збільшити/ кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Таким чином, банк, змінюючи кредитний ліміт, діяв в межах наданих йому прав.

Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

А згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту за приписами п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.

На порушення умов договору позичальник взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, передбачені умовами договору платежі не вносив.

Із наданого банком розрахунку заборгованість відповідача станом на 31.05.2016 року становить 11 609,20 грн., яка складається з наступного: 3 442,24 грн. - заборгованість за кредитом; 5 770,56 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 367,39 грн. - заборгованість за пенею і комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 529,01 грн. - штраф (процентна складова).

Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає умовам договору, викладеним в заяві позичальника, Умовам і правилам надання банківських послуг, Тарифам банку, Пам'ятці клієнта, та зроблений на підставі аналізу руху коштів на відкритому позичальнику рахунку.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку про порушення відповідачем зобов'язань, покладених на нього кредитним договором і обґрунтовано стягнув на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 11 609,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Разом з тим, обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на спростування обставин встановлених судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо умов застосування строків позовної давності, колегією суддів не приймаються до уваги, виходячи зі слідуючого.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч.3,4 ст. 267 ЦК України).

Відповідачем заява про застосування строків позовної давності суду не надавалася, а тому це питання не досліджувалося судом першої інстанції.

Ухвалюючи рішення суд правильно встановив характер правовідносин у справі та застосував до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи, на підставі наданих сторонами доказів, з дотриманням норм процесуального права і колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 28 вересня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: