АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1735/16 Головуючий 1 інст. Лях М.Ю.
Категорія : інші Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Кокоші В.В., Шевченко Н.Ф.,

за участю секретаря Чемерис Л.М.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державної установи «ОСОБА_2 медичної радіології імені ОСОБА_3 Національної академії медичних наук України», треті особи Національна академія медичних наук України, директор державної установи «ОСОБА_2 медичної радіології імені ОСОБА_3 Національної академії медичних наук України» ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення і зобовязання вчинити певні дії за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Харкова від 22 грудня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державної установи «ОСОБА_2 медичної радіології імені ОСОБА_3 Національної академії медичних наук України», треті особи Національна академія медичних наук України, директор державної установи «ОСОБА_2 медичної радіології імені ОСОБА_3 Національної академії медичних наук України» ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення і зобовязання вчинити певні дії.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказував, що 09 листопада 2011 року ОСОБА_5 Національної академії медичних наук України розмістила на своєму офіційному сайті рішення про проведення виборів керівника державної установи «ОСОБА_2 медичної радіології імені ОСОБА_3 Національної академії медичних наук України». Згідно діючого на той час порядку його та ОСОБА_6 було висунуто як кандидатів на посаду керівника ОСОБА_2. Проте на засіданні розширеної вченої ради ОСОБА_2 29 квітня 2013 року з невідомих причин раніше висунуті кандидатури не обговорювалися, а розглядалася лише одна кандидатура на посаду керівника ОСОБА_4. Таким чином, вказує, що його незаконно було позбавлено можливості прийняти участь у конкурсі на посаду керівника державної установи «ОСОБА_2 медичної радіології імені ОСОБА_3 Національної академії медичних наук України», а також був порушений сам порядок обрання керівника ОСОБА_2. Кандидатура ОСОБА_4 не відповідає кваліфікаційним вимогам, які передбачені для посади директорів, він не має спеціальності за напрямом «радіологія», тобто не має спеціалізації за основним напрямом діяльності ОСОБА_2, у нього відсутня спеціалізація з «організації і управління охороною здоровя», а також стаж роботи на керівній спеціальності не менше 5 років.

Тому, ОСОБА_1 просив суд визнати незаконним та скасувати рішення розширеної вченої ради державної установи «ОСОБА_2 медичної радіології імені ОСОБА_3 Національної академії медичних наук України» від 29 квітня 2013 року про надання підтримки професору ОСОБА_4 при розгляді його кандидатури на посаду директора державної установи «ОСОБА_2 медичної радіології імені ОСОБА_3 Національної академії медичних наук України». Зобовязати ОСОБА_2 повторно обговорити на засіданні розширеної вченої ради кандидатури на посаду директора ОСОБА_2 згідно з обявою ОСОБА_5 Національної академії медичних наук України від 09 листопада 2011 року з врахуванням всіх кандидатів від ОСОБА_2, якими було подано відповідні документи, у тому числі і його.

У судовому засіданні представник державної установи «ОСОБА_2 медичної радіології імені ОСОБА_3 Національної академії медичних наук України» заперечувала проти позову, вказувала, що обрання керівника наукової установи відповідало вимогам закону. Листом від 09 вересня 2011 року ОСОБА_5 Національної академії медичних наук України повідомила директора інституту ОСОБА_1 про те, що строк дії його контракту закінчується і він не буде продовжений. Ні в 2011 році, ні у 2012 році вибори на посаду директора не були призначені, тому позивач продовжував працювати на посаді директора ОСОБА_2. 10 січня 2013 року ОСОБА_1 була подана заява про звільнення з посади директора з 16 січня 2013 року за згодою сторін. Так, ОСОБА_1 15 січня 2013 року було звільнено з займаної посади. Засідання розширеної вченої ради ОСОБА_2 відбулося 29 квітня 2013 року, і на той час з усіх кандидатур, які обговорювалися, залишився лише ОСОБА_4, бо інші кандидати не подали заяв про свою згоду на участь у виборах на посаду керівника. Тому права позивача щодо участі у конкурсі на заміщення посади директора інституту не були порушені. Крім того, спір між сторонами є трудовим, у звязку з чим позивачем пропущено строк звернення до суду.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 22 грудня 2015 року ОСОБА_1 у задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вказує, що судом першої інстанції поза увагою залишилося питання стосовно не надання його документів науковою радою академії для участі у конкурсі до ОСОБА_2, а також питання порушення процедури виборів.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості та недоведеності.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 працював з 01 листопада 2000 року на посаді директора державної установи «ОСОБА_2 медичної радіології імені ОСОБА_3 Національної академії медичних наук України» за контрактом.

Додатковими угодами дія контракту неодноразово продовжувалася. Останньою додатковою угодою продовжено дію контракту, укладеного 20 жовтня 2000 року №25 між Національною академією медичних наук України та ОСОБА_1 до затвердження ОСОБА_5 Національної академії медичних наук України результатів обрання Науковою радою кандидата на посаду директора державної установи «ОСОБА_2 медичної радіології імені ОСОБА_3 Національної академії медичних наук України» (а.с.95-110 т.1).

Державна установа «ОСОБА_2 медичної радіології імені ОСОБА_3 Національної академії медичних наук України» проводить свою діяльність під науковим та науково-методичним керівництвом Національної академії медичних наук України. У здійсненні та організації своєї наукової діяльності ОСОБА_2 керується чинним законодавством, Статутом НАН України, «Основними принципами організації та діяльності науково-дослідного інституту НАН України».

Відповідно до ч.3 ст. 7 ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність» керівник наукової установи, як правило, обирається таємним голосуванням на зборах колективу наукових працівників на визначений статутом (положенням) наукової установи терміном і затверджується власником наукової установи або уповноваженим ним органом, якщо інше не передбачено статутом (положенням) наукової установи.

Пунктом 39 Статуту Національної академії медичних наук України встановлено, що керівник наукової установи обирається науковими радами за результатами конкурсу. Кандидатура керівника наукової установи затверджується президією ОСОБА_5. Рішення ОСОБА_5 про затвердження кандидатури керівника наукової установи є підставою для укладення контракту між президентом ОСОБА_5 та кандидатом на посаду керівника наукової установи. Порядок обрання науковими радами кандидата на посаду керівника наукової установи визначається президією ОСОБА_5.

Матеріали справи свідчать, що 09 вересня 2011 року листом ОСОБА_5 медичних наук повідомлено ОСОБА_1 про те, що у звязку із внесенням змін до Статуту академії, після закінчення терміну дії укладеного з ним контракту він подовжений не буде, а будуть вибори на посаду директора цієї наукової установи. Оголошення про вибори буде розміщено на офіційному сайті Національної академії медичних наук України (а.с.79 т.1).

У листопаді 2011 року на офіційному сайті Національної академії медичних наук України було оголошено рішення про проведення виборів керівника державної установи «ОСОБА_2 медичної радіології імені ОСОБА_3 Національної академії медичних наук України».

16 листопада 2011 року на засіданні Вченої ради ОСОБА_2 були обговорені кандидатури від трудового колективу, які пропонувалися для участі у виборах директора, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а.с.7).

ОСОБА_2 від 18 листопада 2011 року необхідні матеріали кандидатур, які пропонувалися для участі у виборах на посаду директора, були направлені до ОСОБА_5 НАМН України (а.с.82 т.1).

Ні Положенням про порядок заміщення посад керівного складу та утворення ученої ради в наукових установах НАН України», ні в будь-яким іншим нормативним актом, що регулює процедуру обрання та затвердження директора науково-дослідного інституту не передбачено строку, протягом якого ОСОБА_5 НАН України має затвердити рішення загальних зборів відділення НАН України про обрання директора наукової установи НАН України.

10 січня 2013 року ОСОБА_1 була подана заява про звільнення з посади директора ОСОБА_2 з 16 січня 2013 року за згодою сторін ( а.с.94).

Наказом НАМН України від 11 січня 2013 року достроково припинено строк дії контракту від 20 жовтня 2000 №25, і позивача звільнено з займаної посади 15 січня 2013 року, як директора державної установи «ОСОБА_2 медичної радіології імені ОСОБА_3 Національної академії медичних наук України» (а.с.92 т.1).

Відповідно до пункту 1 Положення про порядок обрання науковими радами НАМН України на посаду керівника наукової установи Національної академії медичних наук України, затвердженого постановою ОСОБА_5 НАМН України від 19 липня 2011 року, вибори керівника наукової установи проводяться при закінченні строку його повноважень або звільненні з посади з інших причин, при реорганізації або створенні наукової установи.

Пунктом 4,5 Положення також встановлено, що керівництво Наукової ради НАМН України розглядає подання на всіх кандидатів, що були висунуті, отримує від них згоду на участь у виборах на посаду керівника установи, а також документи, що є необхідними для проведення конкурсу. Документи, що надійшли від претендентів, Наукова рада НАМН України надсилає до відповідної наукової установи не пізніше, ніж за 20 днів до виборів, для розгляду на засіданні розширеної вченої ради наукової установи.

26 лютого 2013 року ОСОБА_2 були отримані документи ОСОБА_4, кандидатуру якого запропоновано для участі у виборах на посаду директора ОСОБА_2 для проведення засідання розширеної вченої ради інституту.

29 квітня 2013 року відбулося засідання розширеної Вченої ради ОСОБА_2 (а.с.130 т.1). На засіданні обговорювалася лише одна кандидатура на посаду директора ОСОБА_2 ОСОБА_4, оскільки інші кандидати не подали заяв про свою згоду на участь у виборах на посаду керівника.

Згідно копії протоколу № 51 засідання наукової ради від 18.06.2013 з теоретичної та профілактичної медицини при президії НАМН України вирішено за результатами таємного голосування, відповідно до Статуту НАМН України та Положення про порядок обрання Науковими радами НАМН України на посаду керівника наукової установи НАМН (Постанова ОСОБА_5 НАМН № 16/2 від 19.07.2011 року) обрати професора ОСОБА_4 на посаду директора ДУ «ОСОБА_2 медичної радіології ім. С.П. Григор'єва».

Крім того матеріалами справи підтверджено, що на вище вказаних засіданнях ОСОБА_1 був присутній задавав питання ОСОБА_7 , брав участь у голосуванні і не заявляв про порушення своїх будь-яких прав щодо участі його у конкурсі на обрання директора наукової установи. Підтвердженням цього факту є протоколи засідання розширеної ради ОСОБА_2 від 29.04.2013 р. та протокол засідання від 18.06.2013 р. №51 Наукової ради з теоритичної та прифілактичної медицини при Призидії НАМН України(т.1 а.с. 112-137).

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що комісією з приводу дотримання норм чинного законодавства при звільненні з посади директора ДУ «ОСОБА_2 медичної радіології ім. С.П. Григор'єва Національної академії медичних наук України» ОСОБА_1 та призначення на дану посаду ОСОБА_4 раніше вже здійснювалась комісією перевірка, відповідно до Наказу НАМН України № 59 від 09.07.2014 року. За результатами проведеної перевірки порушення порядку звільнення та призначення директорів з боку НАМН України не було.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки вимоги позивача необгрунтовані до відповідачів відповідно до вимог чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства, оскільки не надано жодних доказів на підтвердження своїх вимог та доведено ті обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх доводів проти обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст.307, ст..ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 22 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - В.В. Черкасов

Судді: В.В. Кокоша

ОСОБА_8