АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-7417 Головуючий у1-й інстанції ОСОБА_1
Доповідач Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 червня 2016 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

ОСОБА_2

секретар Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авераж" на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авераж", заінтересована особа ОСОБА_3, про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "ФК "Авераж", заінтересована особа ОСОБА_3, про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Не погодившись з таким вирішенням питання, ТОВ "ФК "Авераж" через свого представника, ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, просить ухвалу скасувати та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про видачу виконавчого листа (а.с.46-47).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення представника ТОВ "ФК "Авераж", ОСОБА_4, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, зясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволені заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, суд першої інстанції, керуючись п.2, ч.1 ст.389-10 ЦПК України виходив з того, що справа, у якій ухвалене рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків не підвідомча третейському суду відповідно до п.14 ч.1 ст.6 Закону України "Про третейські суди".

У своїй апеляційній представник ТОВ "ФК "Авераж" вказує на помилковість висновків районного суду про те, що третейським судом розглянутий спір про захист прав споживачів, який виключено з підвідомчості цього суду пунктом 14 ч.1 ст.6 Закону України "Про третейські суди", оскільки пред'явлений ТОВ "ФК "Авераж" позов направлений на захист порушених прав останнього, а не прав відповідача споживача, у тому числі споживача послуг банку (кредитної спілки) .

Указані доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали враховуючи наступне.

Як вірно встановлено районним судом та убачається з матеріалів справи, зокрема з доданої до матеріалів справи третейської справи №352/15 за позовом ТОВ "ФК "Авераж" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, підставою для звернення ТОВ "ФК "Авераж" до третейського суду є набуте останнім право вимоги за кредитним договором №014/0398/7304105 від 20 серпня 2007 року, укладеного між ВАТ "Ерсте Банк" та ОСОБА_3

18 березня 2016 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків в особі третейського судді Мамченка Ю.В. було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ "ФК "Авераж" заборгованості за кредитним договором у розмірі 93 669 грн. 48 коп. та третейський збір у сумі 1 336 грн. 70 коп. (а.с.4-6).

Частиною 1 ст.3607 ЦПК України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Законом України "Про внесення змін до статті 6 Закону України "Про третейські суди" щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам" частину першу статті 6 Закону України "Про третейські суди" доповнено пунктом 14, згідно з яким третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). ОСОБА_5 набрав чинності 12 березня 2011 року.

Наведене дає підстави для висновку про те, що положення пункту 14 частини першої статті 6 Закону України "Про третейські суди", які містять заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної установи), поширюються на правовідносини з питань виконання, зміни, розірвання договору споживчого кредиту.

Отже, суди дійшли помилкового висновку про те, що заборона на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів не поширюється на спори про захист прав банківських установ, тобто спори, в яких позивачем є банківська установа, а відповідачем споживач.

Така правова позиція виловлена Верховним Судом України при розгляді справи №6-2074цс15.

Таким чином, відмовляючи у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду у зв'язку з не підвідомчістю третейському суду справи відповідно до закону, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ТОВ "ФК "Авераж".

З огляду на викладене, підстав для скасування оскаржуваної ухвали з мотивів, наведених у апеляційній скарзі немає.

Керуючись ст.303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авераж" відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

ОСОБА_2