Провадження №2/592/2844/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі: головуючого судді Алфьорова А.М., за участю секретаря Артюх Я.В., представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, представника відповідача ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» про стягнення моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоровя,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що з 13.01.1978 р. по 20.07.2011 р. позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, 20.07.2011 р. був звільнений з роботи за власним бажанням у звязку із виходом на пенсію. ОСОБА_4 до акту розслідування хронічного професійного захворювання № 5 від 10.07.2012 р. позивачу були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ ІІ ст. пилової етіології у фазі загострення. Емфізема легень ІІ ст. Легенева недостатність ІІ ст. Захворювання професійне. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження ІІІ ст. Захворювання професійне від тривалої дії виробничого шуму. Основний діагноз. ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. СН І ст. ДЕП ІІ ст. (гіпертонічна+атеросклеротична) з вести було-атактичним синдромом. РОХП з переважним ураженням шийного відділу, ретролістез С3 з помірно вираженим больовим синдромом і сенсорними порушеннями. Пресбіопія. Гіпертонічна ангіопатія сітківки Супутній діагноз. У п. 16 вищезазначеного ОСОБА_4 зазначено, що професійне захворювання виникло через недосконалість технологій, неефективність застосування засобів індивідуального захисту. У п. 17 ОСОБА_4 зазначено, що причинами виникнення професійного захворювання стало фізичне перенавантаження, часті нахили тулуба, тривале перебування в вимушеній робочій позі. У цьому акті зазначено, що роботодавець не забезпечив виконання вимог ГОСТ 12.1.005-88 «Санітарно-гігієнічні вимоги до повітря робочої зони», «Інструкція по утриманню виробничих приміщень» № 658-66, яким підтверджено наявність вини відповідача, який не створив здорових та безпечних умов праці. Відповідно до довідки виданої Спеціалізованою МСЕК м. Суми від 09.08.2012 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності позивача склала 55 % первинно та встановлено ІІІ групу інвалідності, безтерміново. Отримані позивачем професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних та і моральних страждань. З вини роботодавця позивач став інвалідом ІІІ групи. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 55000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоровя.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 позовні вимоги з наведених підстав підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала і в задоволенні позову просила відмовити. В обґрунтування заперечень зазначила, що позивач посилається на ст. 237-1 КЗпП України, як на норму матеріального права, яка ніби то надає йому право на відшкодування моральної шкоди у звязку з професійним захворюванням. Норми вказаної статті не поширюються на правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем, оскільки ці правовідносини регулюються законами України з окремих видів загальнообовязкового державного соціального страхування, іншими нормативно правовими актами, які містять норми щодо загальнообовязкового державного соціального страхування, тому застосування судом цієї норми є безпідставними. Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 10.07.2012 р. № 5 професійне захворювання у позивача виникло за таких обставин: недосконалість технологій, неефективність застосування засобів індивідуального захисту, тривалий стаж роботи в шкідливих умовах праці. Відповідно до санітарно гігієнічної характеристики умов праці позивача спецодягом, засобами індивідуального захисту, відповідно вимог галузевих норм, позивач був забезпечений всім необхідним. Позивач, працюючи тривалий час в умовах впливу шкідливих факторів, був ознайомлений з шкідливими факторами, але отримуючи доплату за вказані фактори та маючи за це додаткову відпустку, погоджувався працювати. Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що професійне захворювання позивач отримав не лише внаслідок невиконання норм з охорони праці відповідачем, але і невиконання відповідних норм позивачем, оскільки з його боку мало місце неефективне використання засобів індивідуального захисту, які були надані йому відповідачем.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач з 13.01.1978 р. по 20.07.2011 р. ОСОБА_1 працював майстром ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш», звільнений з роботи за власним бажанням у звязку із виходом на пенсію /а.с.5-8/.

ОСОБА_4 № 5 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 10.07.2012 р. ОСОБА_1 було встановлено діагноз: ХОЗЛ пилової етіології другої стадії в фазі загострення. Емфізема легень другого ст. Легенева недостатність другого ст. Захворювання професійне (встановлене вперше ППЛЕК в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ 20.06.2012 р.). Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (третій ступінь по класифікації ОСОБА_5 і ОСОБА_6 від 09.07.2001 р.) Захворювання професійне від тривалої дії виробничого шуму (встановлене вперше ППЛЕК в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ 20.06.2012 р.). Діагноз супутній: ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба другої стадії. СН І ст. Дисциркуляторна енцефалопатія другого ст. (гіпертонічна+атеросклеротична) з вестибуло-атактичним синдромом. Розповсюджений остеохондроз хребта з переважним ураженням шийного відділу, ретролістез з помірно вираженим больовим синдромом і сенсорними порушеннями. Пресбіопія. Гіпертонічна ангіопатія сітківки. При цьому встановлено, що професійне захворювання виникло у звязку з недосконалістю технологій, неефективного використання засобів індивідуального захисту (п. 16); причина професійного захворювання фізичне перевантаження, часті нахили тулуба, тривале перебування в вимушеній робочій зоні.З метою ліквідації і запобігання виникненню професійних захворювань (отруєнь) запропоновано начальнику механоскладального цеху № 1 ОСОБА_7: постійно забезпечувати технологічний режим роботи та ремонту обладнання, що генерує шум; керуючись результатами лабораторно - інструментального дослідження рівнів шуму на робочих місцях в цеху та на ділянках помітити зони з підвищеним рівнем шуму (понад 80 дБА) знаками безпеки у відповідності з ГОСТ 12.4.026-76. /а.с. 9/.

З виписки із історії хвороби № 08-06/676 вбачається, що ОСОБА_1 з 30.05.2012 р. по 21.06.2012 р. перебував на обстеженні та лікуванні в Науково дослідному інституті гігієни праці та профзахворювань Харківського Національного медичного університету, з основним діагнозом: ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба другої стадії. СН 1 ст. Дициркуляторна енцефалопатія другого ст. (гіпертонічна+атеросклеротична) з вестибуло атактичним синдромом. Розповсюджений остеохондроз хребта з переважним ураженням шийного і грудного відділів, деформуючий спондильоз шийного відділу, ретролістез С3 з помірно вираженим больовим синдромом і сенсорними порушеннями. Пресбіопія. Гіпертонічна ангіопатія сітківки /а.с.11/.

ОСОБА_4 № 611 огляду медико соціальною експертною комісією від 09.08.2012 р. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пройшов первинний огляд у м. Суми - спеціалізованою фтізиатричною МСЕК та йому було встановлено 55 % втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання безтерміново.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 21, 153, 173, 237-1 КЗпП України, а тому обов'язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган.

Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 в період з 13.01.1978 р. по 20.07.2011 р. перебував у трудових відносинах з відповідачем, а саме працював майстром ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш». Професійне захворювання позивач отримав у звязку з недосконалістю технологій, неефективного використання засобів індивідуального захисту і саме начальнику механоскладального цеху № 1 ОСОБА_7 рекомендовано, зокрема постійно забезпечувати технологічний режим роботи та ремонту обладнання, що генерує шум; керуючись результатами лабораторно - інструментального дослідження рівнів шуму на робочих місцях в цеху та на ділянках помітити зони з підвищеним рівнем шуму (понад 80 дБА) знаками безпеки у відповідності з ГОСТ 12.4.026-76. Вказані факти підтверджується пунктами 16 та 17 ОСОБА_4 № 5 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 10.07.2012 р.

Суд не бере до уваги твердження представника відповідача про те, що в ОСОБА_4 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання відносно позивача не встановлено порушень товариством нормативних актів про охорону праці, щодо незабезпечення безпечних та не шкідливих умов праці, а тому відсутні докази вини відповідача в спричиненні моральної шкоди позивачу.

Зважаючи на те, що професійне захворювання ОСОБА_1 отримав внаслідок незабезпечення ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» безпечних і нешкідливих умов праці, отримане позивачем професійне захворювання негативно вплинуло на його стан здоровя від чого він зазнав моральних страждань, завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню саме роботодавцем.

З огляду на викладене, відповідно до розяснень, наданих в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, враховуючи характер та обсяг страждань ОСОБА_1, тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 13750 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 21, 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» на користь ОСОБА_1 13750 (тринадцять тисяч сімсот пятдесят) гривень - у відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоровя.

В іншій частині позову - відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.М. Алфьоров