Справа № 125/1222/15-ц Провадження № 22-ц/772/852/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 30Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Марчук В.С.

Суддів: Матківської М.В., Шемети Т.М.

При секретарі: Сніжко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди і понесених судових витрат за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Барського районного суду Вінницької області від 18.01.2016 року, -

В с т а н о в и л а :

У червні 2015 року позивач звернувся в суд з вказаним позовом.

Вимоги мотивовані тим, що позивачу на праві приватної власності належить автомобіль ФОРД ТРАНЗИТ 330 з реєстраційним номером АВ5086ВС, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

18 вересня 2014 року відповідач ОСОБА_3 за домовленістю з позивачем, позичив у останнього зазначений автомобіль для перевезення картоплі. Вага 100 сіток картоплі, яку відповідач перевозив автомобілем, складала три тони.

В результаті перевищення дозволеної маси вантажу для перевезення, сталася поломка двигуна автомобіля.

Відповідно до квитанції №7897 від 05.03.2015 року, позивачем проведено оплату ремонтних робіт у сумі 1920 грн.

Оскільки відповідач відмовився добровільно відшкодувати вказану шкоду, позивач звернувся в суд з даним позовом і, керуючись ст. 827 ЦК України та глави 58 цього Кодексу, просив стягнути 1920 грн. у відшкодування шкоди на ремонт автомобіля, 500 грн. моральної шкоди та 300 грн. витрат на правову допомогу, а всього 2720 грн. Моральна шкода полягає у тому, що позивач є інвалідом 2 групи і відсутність автомобіля поставила його в тяжке матеріальне становище.

В ході розгляду справи, позивач збільшив позовні вимоги щодо витрат на ремонт автомобіля до 14 850 грн., з огляду на те, що вартість запасних частин та мастила для ремонту двигуна складає саме 14850 грн., відповідно до рахунку на оплату цих ремонтних матеріалів.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 18.01.2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено за безпідставністю та недоведеністю.

Позивач ОСОБА_2 оскаржив дане рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку так, як воно ухвалене за неправильного застосування норм матеріального права і висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов частково на суму 2420 грн.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні оскаржуваного рішення суду, вказані правові вимоги дотримані в повному обсязі.

Так, в ході розгляду справи встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить автомобіль ФОРД ТРАНЗИТ 330 з реєстраційним номером АВ5086ВС, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а/с2). 14 вересня 2014 року сторони домовились між собою, що ОСОБА_3 автомобілем ОСОБА_2 завезе на базар свою картоплю продати, за що мав сплатити останньому по 2 грн. за кожен кілометр використання автомобіля. Про вказані умови використання автомобіля було зазначено у розписці ОСОБА_3, яку він потім порвав. Загрузивши 103 сітки картоплі у автомобіль ФОРД ТРАНЗИТ 330, ОСОБА_3 доїхав ним до с. Лука Барська Барського району Вінницької області, де зрозумів по роботі двигуна, що автомобіль несправний. Після цього ОСОБА_3М повернув ОСОБА_2 поламаний автомобіль.

10.03.2015 року ТОВ «Сигнал» виконало ремонт деталей двигуна автомобіля НОМЕР_1, а саме: мийку головки, розбору та зборку, реставрацію постелі розподільчого валу, зварювання та встановлення вкручувачів, за що ОСОБА_2 заплатив 05.03.2015 року 1920 грн.(а/с 3).

Далі позивач, він же апелянт вказує, що відповідач погодився сам відремонтувати автомобіль і при цьому розібрав двигун і так залишив без ремонту, оскільки потрібно було купити нові деталі.

Вартість необхідних для ремонту автомобіля деталей складає 14850 грн., тому з врахуванням моральної шкоди 500 грн. та 300 грн. витрат на надання правової допомоги, загальна сума шкоди склала 15650 грн.

За вказаних обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції підставно дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Так, глава 60 розділу III книги 5 ЦК України регулює правовідносини позички.

Відповідно до ч.1 ст.827 ЦК України, за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. У ч.2 ст. 827 ЦК України вказано, що користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними.

Проте, у даному випадку обидві сторони вказали, що за кожен кілометр використання автомобіля, відповідач мав платити позивачу 2 грн., отже, це не було безоплатне користування автомобілем, що виключає правовідносини за договором позички.

Крім того, як видно з ч. 3 ст.827 ЦК України, до договору позички застосовуються положення глави 58 ЦК України. А ст. 776 ЦК України з цієї глави говорить про ремонт речі, переданої у найм. У ч.1 ст. 776 ЦК України сказано, що поточний ремонт речі, переданої в найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ч.2 ст. 776 ЦК України сказано, що капітальний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймодавцем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на зазначені правові норми та те, що ремонт автомобіля після його поломки у відповідача, проводився за рахунок позивача наймодавця (а/с 3,4), ОСОБА_2 нічим не довів обставин, який то був ремонт - поточний чи капітальний. Не доведено і обставин про те, для якого ремонту потрібні грошові кошти у розмірі 14850 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач надавав відповідачу автомобіль одноразово та не для використання в підприємницькій діяльності, не говорять про позичкові правовідносини між сторонами, оскільки вони не спростовують договору між сторонами про оплату за користування транспортом.

Щодо доводів про визнання відповідачем первинних позовних вимог, то вони теж не спростовують рішення суду так, як в послідуючому відповідач позовних вимог не визнав ніяких, а виходячи з викладених обставин, відсутні підстави для часткового задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга його не спростовує, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити, в силу норми ст. 308 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 УПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Барського районного суду Вінницької області від 18.01.2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та з цього ж моменту протягом 20 днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді/підписи/

З оригіналом вірно

суддя: В.С. Марчук