АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Ерде Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 липня 2014 року,

встановила:

У грудні 2013 року ПАТ «Ерде Банк» звернулось до суду з даним позовом.

Посилалось на те, що міжбанком та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № К-26/11 від 12.04.2011року.

Згідно договору відповідачу відкрито кредитну лінію з максимальним лімітом у сумі 2 750 017,68 доларів США із розрахунку 17% річних.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином.

Проте відповідач зобов'язанняпо своєчасному поверненню коштів належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 07 липня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Ерде Банк» заборгованість за кредитним договором № КЛ-26/11 від 12.04.2011 року у розмірі 5 677 087 доларів США 13 центів, що еквівалентно 45 376 957 гривень 43 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 3 441 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в стягненні штрафних санкцій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник ПАТ «Ерде Банк» проти апеляційної скарги заперечив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості пред'явлених позовних вимог.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна.

Встановлено, що 12 квітня 2011 року між ПАТ «Ерде Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № К-26/11.

На підставі укладеного договору відкрито кредитну лінію з максимальним лімітом у сумі 2 750 017,68 доларів США.

Термін остаточного повернення кредиту встановлено 11 лютого 2013 року.

Процентну ставку за користування кредитом визначено у розмірі 17% річних.

Згідно п. 4.3 передбачено штраф у розмірі 5% від суми наданого кредиту за кожну прострочку виконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору, в тому числі несвоєчасна сплата відсотків чи несвоєчасне погашення тіла кредиту.

Пунктом 4.4. кредитного договору передбачено штраф у розмірі 20% від суми неповернутого кредиту у разі несвоєчасного повернення кредитних коштів.

Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Звертаючись до суду з позовом, банк надав суду розрахунок, згідно з яким заборгованість ОСОБА_1 станом на 11.11.2013 року становить 5 677 087,13 доларів США, що еквівалентно 45 376 957, 43 грн., яка складається із:

-суми заборгованості за кредитом - 2 708 630,68 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11.11.2013 року становить 21 650 085 грн.

-сума заборгованості за відсотками - 545 686,33 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11.11.2013 року становить 4 361 670 грн. 84 коп.

-штраф згідно п.4.3 кредитного договору - 1 787 511,44 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11.11.2013 року становить 14 287 578 грн. 90 коп.

-штраф згідно п.4.4 кредитного договору - 635 258,68 доларів США.

Стягуючи з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 5 677 087,13 доларів США, що еквівалентно 45 376 957, 43 грн.,суд вважав обґрунтованими позовні вимоги банку.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 зазначив, що рішення суду в частині стягнення з відповідача штрафу підлягає скасуванню, оскільки банком пропущені строки позовної давності.

Колегія суддів оцінює критично вказані доводи з таких підстав.

Відповідно дост. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Проте в матеріалах справи відсутня заява відповідача про застосування позовної давності.

Крім того, розгляд справи проведено у заочному порядку у відсутності відповідача.

Таким чином, при відсутності заяви про застосовування строку позовної давності, ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання ( ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Згідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Штраф, передбачений п. 4.3 кредитного договору, та штраф, передбачений п. 4.4. договору, є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, дає підстави вважати про недотримання ст. 61 Конституції України.

Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права; неправильне застосування норм процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду від 07 липня 2014 року постановлено з порушенням норм матеріального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 липня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Ерде банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 5 041 828,45 доларів США, що еквівалентно 40 299 334 грн. 80 коп., яка складається із: суми заборгованості за кредитом в розмірі 2 708 630,68 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11.11.2013 року становить 21 650 085 грн., сума заборгованості за відсотками в розмірі 545 686,33 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11.11.2013 року становить 4 361 670 грн. 84 коп., штраф згідно п. 4.3. кредитного договору в розмірі 1 787 511,44 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11.11.2013 року становить 14 287 578 грн. 90 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 3 441 грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук