У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ступак О.В., Леванчука А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Вінницька міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_8 рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 21 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він є власником 1/2 частини будинковолодіння по АДРЕСА_1, іншими співвласниками даного майна є ОСОБА_5 - 1/4 частини та ОСОБА_6, ОСОБА_7 - 1/4 частини. Вказане будинковолодіння розділене між співвласниками в натурі. За будинковолодінням зареєстрована земельна ділянка, площею 897 кв. м, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 27 серпня 1953 року № 28/1063. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 30 березня 1995 року між колишніми співвласниками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 був встановлений порядок користування вказаною земельною ділянкою та виділено ОСОБА_9 земельну ділянку, площею 182,5 кв. м, в тому числі двору 154 кв. м та під спорудами (гараж «Д») 18,5 кв. м, виділено ОСОБА_10 земельну ділянку 182,5 кв. м, в тому числі двору 129,7 кв. м та під будівлями (будинок літ. «Е», що належить на даний час ОСОБА_6 та ОСОБА_7.) 52,8 кв. м. Частину ділянки, на якій розташований будинок літ. «А», площею 532 кв. м, залишено в спільному користуванні ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Позивач вказував, що між ним та ОСОБА_5 виник спір з приводу користування спільною земельною ділянкою, площею 532 кв. м, оскільки родичі ОСОБА_5 намагаються самовільно побудувати споруду під вікнами його частини будинку і перекрити прохід позивачу та проїзд до його гаража літ. «Д», крім того, фактично в його користуванні є менша земельна ділянка, ніж частка будинковолодіння - 1/2, а тому просив усунути перешкоди в користуванні спільною земельною ділянкою шляхом встановлення порядку користування нею відповідно до варіанту № 2 додатку № 3 висновку земельно-технічної експертизи від 11 грудня 2015 року № 233, що виготовлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Подільський центр судових експертиз».

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 21 липня 2016 року, позов задоволено.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою загальною площею 532 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до варіанту № 2 висновку № 233 судової земельно-технічної експертизи (додаток № 3), виготовленого 11 грудня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Подільський центр судових експертиз», згідно якої: співвласнику 1/2 частки будинковолодіння ОСОБА_4 виділено в користування земельну ділянку площею 240 кв. м; співвласнику 1/4 частки будинковолодіння ОСОБА_5 виділено в користування земельну ділянку площею 183 кв. м; співвласникам 1/4 частки будинковолодіння ОСОБА_6, ОСОБА_7 виділено в спільне користування земельну ділянку площею 109 кв. м.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У серпні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_5 - ОСОБА_8 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 21 липня 2016 року.

За результатами автоматичного розподілу справ між суддями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 серпня 2016 року вказану касаційну скаргу призначено судді-доповідачу ОСОБА_11.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_11. від 16 вересня 2016 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Розпорядженням керівника апарату Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 листопада 2016 року № 376/0/32-16 призначено повторний автоматичний розподіл справ у зв'язку з відставкою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_11. у відповідності до Постанови Верховної Ради України № 1600-VIII від 22 вересня 2016 року «Про звільнення суддів», у результаті чого 10 листопада 2016 року справу передано судді-доповідачу Ступак О.В.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_8 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

За правилами ч. 1 ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно з ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Судами попередніх інстанції встановлено, що ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу частини будинковолодіння від 27 грудня 2001 року, укладеного з ОСОБА_9 і посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу і зареєстрованого в реєстрі за № 3494, являється власником 1/2 частини будинковолодіння з відповідною часткою господарських будівель, що знаходяться по АДРЕСА_1. На земельній ділянці розташовані: будинок з прибудовою цегляний площею 62,7 кв. м, означений в плані літ. «А», житловий будинок цегляний площею 64,0 кв. м., означений в плані літ. «Е», гаражі: літ. «В», літ. «Д», сарай літ. «Б», огорожа № 1 - № 4. В постійне користування покупця відійшло: в будинку літ. «А»: тамбур 2-1, веранда 2-2, кухня 2-3, санвузол 2-4, кімнати: 2-5, 2-6, загальною площею 21,2 кв. м, гараж літ. «Д».

Відповідач ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 24 січня 1995 року першою Вінницькою державною нотаріальною конторою і зареєстрованого в реєстрі за № 6-421, являється спадкоємцем за заповітом після ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається із 1/4 частини жилого будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться по АДРЕСА_1 і належало спадкодавцю ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого першою Вінницькою державною нотаріальною конторою 02 листопада 1951 року по реєстру № 29484, зареєстрованого у Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації 22 листопада 1951 року під № 6066 та договору про порядок користування реальними частинами будинку, посвідченого цією ж нотаріальною конторою 24 травня 1977 року по реєстру № 4-532. На земельній ділянці розташовані: будинок з прибудовами, цегляний, жилою площею 62,7 кв. м, означений на плані літ. «А», огорожі № 1-4, два гаража літ. «В», літ. «Д». На 1/2 частину вказаного спадкового майна даною нотаріальною конторою 24 січня 1995 року по реєстру № 5-419 видано свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя на ім'я дружини ОСОБА_10, яке зареєстровано у ДКП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 11 серпня 1998 року.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 04 липня 2013 року державним нотаріусом першої Вінницької державної нотаріальної контори і зареєстрованого в реєстрі за № 7-789, відповідачі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 являються власниками 1/4 частки будинковолодіння, яке складається із двох житлових будинків з прибудовами, з відповідною часткою господарських будівель та споруд під АДРЕСА_1 - по 1/2 частці кожен, що належала спадкодавцю ОСОБА_12 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 28 квітня 2005 року, справа № 2-706/05 та додаткового рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 10 червня 2009 року, справа № 2-6781/07, зареєстрованого КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» 28 листопада 2012 року в книзі 71, номер запису 6066. Відповідно до цього додаткового рішення, 1/4 частка будинковолодіння складається з приміщень житлового будинку літ. «Е», а саме: коридору 3-1, санвузла 3-2, кухні 3-4, кімнат 3-3, 3-5, житловою площею 64 кв. м.

Відповідно до відомостей, наданих КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» 08 травня 2013 року № 2425 на земельній ділянці по АДРЕСА_1 розташований житловий будинок з прибудовами літ. «А» загальною площею 116,6 кв. м, житловою площею 62,7 кв. м, житловий будинок з прибудовами літ. «Е», загальною площею 82,3 кв. м, житловою площею 64,0 кв. м, сарай літ. «Б», гараж літ. «В», гараж літ. «Д», огорожа № 1-4.

Із наведених правовстановлюючих документів вбачається, що на земельній ділянці по АДРЕСА_1 знаходиться два житлових будинки: «А» і «Е».

Станом на 11 вересня 2013 року за даними КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» власниками будинковолодіння являються: ОСОБА_4 з часткою 1/2, ОСОБА_5 - частка 1/4 та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 - частка 1/4 (в рівних частках - по 1/2 кожен від 1/4).

Фактично будинком літ. «А» володіють і користуються: позивач ОСОБА_4 і відповідач ОСОБА_5 Зокрема, ОСОБА_4 користується приміщеннями: приймальня 2-1, масажний кабінет 2-2, кабінет лікаря 2-3, санвузол 2-4, підсобне приміщення 2-5, загальною площею 42,3 кв. м., а ОСОБА_5 користується приміщеннями: коридор 1-1, кухня 1-2, санвузол 1-3, кімнати 1-4, 1-5, 1-6, загальною площею 74,3 кв. м.

Будинок літ. «Е» становить 1/4 частки будинковолодіння, яким фактично володіють і користуються відповідачі ОСОБА_6 і ОСОБА_7

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 27 серпня 1953 року за № 28/1063 за будинковолодінням по АДРЕСА_1 зареєстровано земельну ділянку загальною площею 897 кв. м.

Дана земельна ділянка перебуває у користуванні сторін і на час вирішення справи сторони у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку не оформили.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 30 березня 1995 року, яке набрало законної сили 11 квітня 1995 року, задоволено позов ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Встановлено порядок користування земельною ділянкою згідно висновку технічної експертизи та виділено: ОСОБА_10 - частину земельної ділянки загальною площею 182,5 кв. м, в тому числі двору 129,7 кв. м, під будівлями 52,8 кв. м; ОСОБА_9 - частину земельної ділянки загальною площею 182,5 кв. м, в тому числі двору 164,0 кв. м, під будівлями 18,5 кв. м, за адресою - АДРЕСА_1. Частину двору площею 532 кв. м залишено у спільному користуванні сторін.

Висновком земельно-технічної експертизи від 21 травня 2015 року № 233, яку проведено Товариством з обмеженою відповідальністю «Подільський центр судових експертиз» на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2015 року, визначено план фактичного порядку користування спірною земельною ділянкою площею 532 кв. м по АДРЕСА_1 між її співвласниками та надано 4 можливих варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України та враховуючи технічну можливість встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою між усіма співвласниками будинковолодіння, дійшов обґрунтованого висновку про те, що найбільш прийнятним для усіх співвласників будинковолодіння являтиметься запропонований експертом 2-й варіант висновку № 233 від 11 грудня 2015 року, яким частково враховано фактичний порядок користування земельною ділянкою, розташування належних частин житлових будинків, господарських будівель і споруд, можливість нормального користування будинками і здійснення за ними догляду, розташування плодово-ягідних насаджень, можливість проходу й проїзду з вулиці на подвір'я тощо.

Також судом першої інстанції правильно враховано, що всі чотири запропоновані варіанти і варіант фактичного користування надані з відхиленням від ідеальних часток співвласників будинковолодіння, але 2-й варіант має найменші відхилення, з якими погоджуються позивач і відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7, а відповідачу ОСОБА_5 виділяється у користуванні на 50 кв. м більше від ідеальної частки.

Розглядаючи справу, суди правильно визначились з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи в касаційному порядку не передбачено.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 21 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

А.О. Леванчук

А.В.Маляренко