АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 663/1959/15-ц Головуючий в І інстанції Шульга К.М.
Номер провадження 22-ц/791/815/16 Доповідач: Цуканова І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«29» лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від «04» січня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

21 липня 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі Банк) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_5, в якому з подальшим уточненням просило стягнути з останньої заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами, отриманими за кредитним договором №HED2GA00000107 від 20.07.2006р., розрахованих за період з 21.07.2012р. по 21.07.2015р. в сумі 2402,10 доларів США, що еквівалентно станом на 21.07.2015р. 52918,26 грн. При цьому Банк посилався, що кредитний договір не є розірваним чи припиненим, тому відповідач, яка продовжує користуватися коштами Банку, за умовами договору має сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 3% на місяць, розрахованих від суми простроченої заборгованості, в межах загального строку позовної давності.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 04.01.2016р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк просив рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права.

В письмових запереченнях ОСОБА_5 доводи апеляційної скарги не визнала, просила рішення суду залишити без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 20.07.2006р. між Приватбанком, правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», і ОСОБА_5 укладено кредитний договір №HED2GA00000107, за умовами якого остання отримала кредит в сумі 6240 доларів США з терміном повернення до 20.07.2010р. зі сплатою відсотків за користування кредитом в строки та в порядку, встановленому кредитним договором, а саме: періодом сплати вважати період з «20» по «27» число кожного місяця; погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати шляхом надання позичальником Банку коштів (щомісячного платежу) у сумі 171,00 доларів США.

ОСОБА_5 не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у звязку з чим 31.03.2011р. Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська з неї стягнута заборгованість за кредитним договором №HED2GA00000107 від 20.07.2006р. станом на 22.05.2009р. у розмірі 19969,81 грн., що еквівалентно 2623,43 доларів США /а.с. 4; 8-9/.

Неналежне виконання відповідачем зобовязань у подальшому, зокрема щодо сплати відсотків за користування кредитом за період з 21.07.2012р. по 21.07.2015р., в сумі 2379,42 доларів США, що еквівалентно станом на 21.07.2015р. 52423,70 грн., підтверджується розрахунком заборгованості /а.с. 58/.

Як вбачається з кредитного договору №HED2GA00000107, кредитні кошти надаються ОСОБА_5 строком по 20 липня 2010 року; договір набуває чинності у частині сплати винагороди за надання фінансового інструменту з моменту його підписання сторонами, в інших частинах з моменту надання Позичальником розрахункових документів або оформлення касових документів з метою використання кредиту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі виданих позичальником коштів до повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором (п.5.1). Позичальник зобовязується зробити погашення кредиту в порядку, сумах і строки, передбачені п.1.1 і п.6.2 даного договору (п.2.2.4), тобто щомісяця в період сплати з «20» по «27» число кожного місяця шляхом надання Позичальником Банку коштів (щомісячного платежу) у сумі 171,00 доларів США, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії (п.1.1).

Сторони встановили, як строк дії договору до повного погашення Позичальником заборгованості за кредитом (п.5.1 договору), кінцевий строк повернення кредиту до 20 липня 2010 року (п.1.1 договору), так і строк виконання зобовязання зі щомісячним погашенням платежів по 20.07.2010 року (п.1.1 договору).

Оскільки сторони встановили строки сплати чергових платежів, строк по кожному з яких має рахуватися окремо (як зазначено в правовій позиції Верховного Суду України в постанові №6-20цс14 від 19.03.2014р.), то з огляду на встановлені ч.1 ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності 3 роки та заяву представника відповідача про застосування строку позовної давності, суд на підставі ч.2 ст. 267 ЦК України дійшов висновку, що оскільки Банк пропустив строк позовної давності по кредиту, строк повернення якого до 20.07.2010р., початок виникнення заборгованості з 30.03.2009р., строк звернення Банка до суду 23.07.2015р., то в задоволенні позову Банку слід відмовити за пропуском строку позовної давності.

Проте з таким висновком суду погодитися неможливо, оскільки він не відповідає обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права.

Так, за умовами кредитного договору Позичальник зобовязується погашення кредиту зробити в порядку, сумах і строки, передбачені п.1.1, 2.3.3 цього договору (п.2.4). При порушенні Позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.1, 2.2.4, 2.3.3 цього Договору, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом в розмірі 3,00% на місяць, нараховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Розраховані відповідно до цього пункту договору відсотки сплачуються Позичальником щомісяця в період сплати понад зазначену в п.1.1 суми щомісячного платежу за кредитним договором (п.3.2). При непогашенні кредиту в строки, зазначені в п.п. 1.1, 2.3.3 цього договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається просроченою. На залишок заборгованості по просроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п.3.2 даного договору з дати виникнення просроченої заборгованості (п.3.8). Припинення дії даного договору здійснюється відповідно до діючого законодавства України (п. 5.3).

Згідно ч.1 ст. 598, ч.1 ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 2 ст. 1054 параграфу 2 глави 71 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як зазначено в ч.1 ст.1048 параграфу 1 глави 71 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Верховний Суд України в постанові №6-249цс15 від 02.12.2015р. висловив позицію, що у разі, якщо кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти та пеня за процентами підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності, в тому числі у разі пропуску Банком строку звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав за кредитним договором.

Оскільки

- сторони обумовили в п.5.3. кредитного договору, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином,

- відповідач зобовязання з погашення кредиту не виконала, продовжує користуватися запозиченими коштами, проценти за користування якими щомісячно не сплачує,

- в уточненій позовній заяві /а.с. 56-57/ Банк просив стягнути проценти за користування відповідачем грошовими коштами за період з 21.07.2012р. по 21.07.2015р., тобто в межах строку позовної давності, встановленого згідно ч.1 ст. 257 ЦК України по кожному щомісячному платежу, а не за період з 30.03.2009р. по 30.03.2012р., як помилково вважав суд,

- згідно розрахунку Банку /а.с. 58/, не спростованого відповідачем, розмір процентів за користування ОСОБА_5 коштами Банку складає 2379,42 доларів США, що еквівалентно станом на 21.07.2015р. - 52418,62 грн.,

то в зазначеній сумі позовні вимоги Банку, заявлені в сумі 2402,10 доларів США, що еквівалентно станом на 21.07.2015р. 52918,26 грн. /а.с. 57/, підлягають задоволенню.

З огляду на вищенаведене рішення суду слід скасувати, ухвалити нове, яким позов частково задовольнити у вищевказаній сумі, в задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ч.5 ст. 88 ЦПК України, з ОСОБА_5 на користь Банку слід стягнути судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору в суді першої інстанції в сумі 524,19 грн. та в суді апеляційної інстанції 576,61 грн., а всього 1100,80 грн.

На підставі ч.1 ст.600, ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 ЦК України, керуючись ст.ст.303,316, п.2 ч.1 ст.307, п.п. 3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 04 січня 2016 року скасувати, ухвалити нове.

Позов, заявлений в сумі 2402,10 доларів США, що еквівалентно станом на 21.07.2015р. - 52918,26 грн., задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 2379,42 доларів США, що еквівалентно станом на 21.07.2015 року 52418,62 грн., в іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1100,80 грн.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В.Цуканова

Судді: І.В.Вейтас

ОСОБА_3