Провадження № 4с/712/67/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

при секретарі Таран А.І.

розглянувши в судовому засіданні в залі Соснівського районного суду м. Черкаси скаргу Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» боржник: ОСОБА_1, зацікавлена особа: Центральний відділ ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на постанову про закінчення виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Кредитна спілка «Кредит-СоюЗ» звернулася до суду зі скаргою на постанову про закінчення виконавчого провадження, вказуючи, що в ЦВДВС м. Черкаси на виконанні знаходився виконавчий лист № 2-2422-2010, виданий 05.11.2010 року Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» 16545,75 грн. Виконавче провадження № 50428708.

Переглядаючи сайт Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, вони довідались що головний державний виконавець Центрального ВДВС ОСОБА_2 виніс постанову «Про закінчення виконавчого провадження» за виконавчим листом щодо ОСОБА_1 Копію постанови вони до цього часу не отримали. Із зазначеною постановою вони не згідні виходячи з наступного.

В якості підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження зазначено в постанові «повне фактичне виконання рішення згідно квитанції № 155 від 10 жовтня 20110 року». Але, зазначена обставина є помилковою, вона не відповідає дійсності. Виконавчий лист не виконано і грошові кошти до кредитної спілки не надходили.

Відповідно до листа філії АТ «Укрексімбанк», грошові кошти по зазначеній квитанції на рахунок кредитної спілки не надходили.

Відповідно до даних бухгалтерського обліку КС «Кредит-СоюЗ» кошти на погашення заборгованості ОСОБА_1 згідно квитанції № 155 від 10.10.2010 року до кредитної спілки не надходили.

Квитанція ПАТ «ЕРСТЕ Банк» стосується взаємовідносин цього банку із ОСОБА_1, а докази того що кошти реально надходили на рахунок або в касу кредитної спілки відсутні. Квитанція не підтверджує факту того, що кошти надійшли до кредитної спілки. Навіть якщо ЕРСТЕ Банк прийняв кошти від ОСОБА_1 до кредитної спілки кошти не надходили.

Внаслідок винесення постанови державного виконавця, порушується право кредитної спілки отримати грошові кошти, присуджені до стягнення із ОСОБА_1 за рішенням суду.

Просять суд визнати неправомірною дію головного державного виконавця Гармаш О.В. в частині встановлення повного фактичного виконання рішення згідно квитанції № 155 від 10 жовтня 2010 року та винесенням постанови від 13.09.2016 року про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-2422-2010, виданим 05.11.20110 року Соснівським районним судом м. Черкаси. Скасувати постанову головного державного виконавця Гармаш О.В. від 13.09.2016 року про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-2422-2010, виданим 05.11.2010 року Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» 16545,75 грн.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представник Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в судовому засіданні скаргу не визнав та просив суд відмовити.

ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу не визнала та просила суд відмовити, надала суду заперечення, які приєднані до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» завершальною стадією судового провадження є виконавче провадження, тобто сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку.

За вимогами статті 2 цього Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу; примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Частиною першою статті 11 цього Закону визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до частини 4 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

За приписами статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 05.11.2010 року Соснівським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» заборгованості по кредитному договору в сумі 16262,75 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., судового збору у розмірі 163 грн., а всього 16545,75 грн. (справа № 2-4222-2010 р.).

02 березня 2016 року постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження по виконавчому листу № 2-2422-2010 року виданий 05.11.2010 року Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» боргу у розмірі 16545,75 грн.

13 вересня 2016 року постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2422-2010 виданого 05.11.2010 року Соснівським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» боргу у розмірі 16545,75 грн. в звязку з повним фактичним виконанням рішення згідно квитанції № 155 від 10 жовтня 2010 року.

Відповідно до положень статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», в якій передбачено вичерпний перелік підстав закінчення виконавчого провадження, зокрема пунктом 8 ст. 49 даного закону зазначає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

На підтвердження факту погашення боргу державному виконавцю боржником ОСОБА_3 був наданий оригінал квитанції ПАТ «ЕРСТЕ Банк» № 155 від 14 жовтня 2010 року на суму 16545,75 грн.

З копії вказаної квитанції вбачається, що отримувач коштів є КС «Кредит-Союз», код отримувача 25204519, банк отримувача: філія ВАТ в «Укрексімбанк» м. Черкаси, код банку отримувача: 354789.

Таким чином, боржником ОСОБА_3 відбулося повне погашення боргу у розмірі 16545,75 грн. перед Кредитною спілкою «Кредит-СоюЗ», що підтверджується квитанцією № 155 від 14 жовтня 2010 року.

Посилання скаржника на те, що квитанція № 155 від 10 жовтня 2010 року на суму 16545,75 грн. підроблена, суд не може взяти до уваги, оскільки належних доказів які б підтверджували даний факт представником скаржника в судовому засіданні не надано, до правоохоронних органів щодо підробленої довідки скаржник не звертався.

Аналіз змісту ч. 4 ст. 10 ЦПК України, п. 1 Постанови №6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цвіль них справах», а також розділу VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» свідчить про те, що суд, крім забезпечення засад змагальності, також зобовязаний сприяти всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Таким чином, при винесенні постанови від 13.09.2016 року головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області діяв в межах чинного законодавства.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У відповідності до п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

В поданій скарзі скаржник зазначає, що переглядаючи сайт Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, вони довідались що головний державний виконавець Центрального ВДВС ОСОБА_2 виніс постанову «Про закінчення виконавчого провадження» за виконавчим листом щодо ОСОБА_1 яку вони до цього часу не отримали. Однак скаржник не зазначає дату коли саме відбулася вказана подія, що унеможливлює суд визначити чи подана дана скарга відповідно до ст. 385 ЦПК України.

Суд, розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно, неупереджено, в межах заявлених вимог, приймаючи до уваги, що скаржником не було надано доказів порушення його прав, дійшов обґрунтованого висновку відсутності правових підстав у вимогах скаржника, у звязку з чим вони є незаконними та безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 20, 60, 61, 383-387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» боржник: ОСОБА_1, зацікавлена особа: Центральний відділ ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на постанову про закінчення виконавчого провадження залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом 5 днів з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: