АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1427/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Калієвський І. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоБондаренка С. І.
суддівВініченка Б. Б., Храпка В. Д.
при секретаріЛитвин-Восколович Ж. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, виконавчого комітету Нестерівської сільської ради Маньківського району Черкаської області про стягнення незадоволених вимог кредитора спадкодавця та визнання права власності, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2015 року ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6, виконавчого комітету Нестерівської сільської ради Маньківського району Черкаської області про стягнення незадоволених вимог кредитора спадкодавця та визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 22 грудня 1995 року по 4 листопада 2005 року позивач перебувала в шлюбі з ОСОБА_8 , який був розірваний рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 4 листопада 2005 року. В шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився син ОСОБА_9.

21 вересня 2011 року Маньківським районним судом Черкаської області було видано виконавчий лист №2/2312/238/11, про стягнення з ОСОБА_8, на користь ОСОБА_7, пені за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_9 в сумі 20412.32 гривни, інфляційних втрат в сумі 82.56 гривень, три процента річних в сумі 103.27 гривень.

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 49 років в с. Геронимівка Черкаського району Черкаської області, про що 19.01.2015 року складено відповідний актовий запис №2.

Зазначений виконавчий лист знаходиться на виконанні відділу ДВС Маньківського районного управління юстиції та постановою державного виконавця від 28 травня 2015 року виконавче провадження зупинено до встановлення правонаступника.

Також на виконанні відділу ДВС Маньківського районного управління юстиції знаходився виконавчий лист у справі №701/402/13-ц від 23 квітня 2013 року яким зменшено розмір стягуваних з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_9 аліментів.

Постановою державного виконавця від 29 січня 2015 року виконавче провадження з примусового виконання даного виконавчого листа закінчено в зв'язку із смертю боржника та визначено залишок боргу по сплаті аліментів в сумі 7931.30 гривень.

Після смерті ОСОБА_8 у Маньківській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу №108, номер у спадковому реєстрі 57307192, куди позивач направила претензії кредитора на суму 7931.30 гривень та 20598.15 гривень, однак відповіді не отримала і кошти спадкоємцями позивачу не були сплачені.

Крім того було порушено право спільної сумісної власності подружжя, оскільки під час шлюбу був придбаний будинок АДРЕСА_1 з присадибною земельною ділянкою розміром 0.39 га, частка позивача в якому має бути збільшена на підставі ст..70 СК України.

Представник позивача звернувся до Маньківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу на імя ОСОБА_7 свідоцтва про право власності на ? частку в спільному майні подружжя - житлового будинку АДРЕСА_1

Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва в зв'язку з ненаданням правовстановлюючого документа.

На підставі зазначених обставин позивач просила стягнути з ОСОБА_6 як спадкоємця ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 борг спадкодавця по сплаті аліментів в сумі 7931.30 гривень та борг по сплаті пені за прострочення аліментів в сумі 20412.32 гривень, інфляційних втрат в сумі 82.56 гривень, три процента річних в сумі 103.27 гривень.

Визнати за ОСОБА_7 право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 та на ? частину земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину частки ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, житлового будинку АДРЕСА_1 з прибудовою під літерою "А", що скаладає в загальному 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1, без виділення в натурі та право власності на надвірні будівлі та споруди, а саме на 1/2 частину сараю під літерою "Б", на 1/2 частину частки ОСОБА_8 криниці під літерою "К", що складає в загальному 1/4 криниці, на 1/2 частину частки ОСОБА_8 огорожі №1 , що складає в загальному 1/4 огорожі №1, які знаходяться по АДРЕСА_1, без виділення внатурі.

Стягнуто з ОСОБА_6 як спадкоємця ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 борг спадкодавця ОСОБА_8 по сплаті аліментів в сумі 7931,30 гривень, та борг по сплаті пені за прострочення сплати аліментів в сумі 20412,32 гривень, інфляційних втрат в сумі 82,56 гривень, 3 % (три процента) річних в сумі 103,27 гривень, загальною сумою 28529 гривень 45 копійок.

Вирішено питання судових витрат.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішеннями суду ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для розгляду справи, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як спадкоємець боржника, зобов'язана сплатити заборгованість, а задоволення вимоги про визнання права власності на будинок та господарські споруди, обґрунтував тим, що вказане майно набуте під час шлюбу.

Однак повністю з такими висновками суду погодитись не можна.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_12 та ОСОБА_8 з 22 грудня 1995 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 4 листопада 2005 року (а.с.13).

Після розірвання шлюбу ОСОБА_12 отримала прізвище ОСОБА_7.(а.с.12)

В шлюбі в сторін народився син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с.14)

На виконанні відділу державної виконавчої служби Маньківського районного управління юстиції перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/2312/238/11 виданого 21.09.2011 року Маньківським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 пеню за прострочення плати аліментів в сумі 20412.32 гривни, інфляційні втрати в сумі 82.56 гривни, три процента річних в сумі 103.27 гривень на загальну суму 20598.15 гривень, що підтверджується ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 16 квітня 2015 року.

Постановою державного виконавця від 28 травня 2015 року вказане виконавче провадження зупинено на підставі п.1 ч.1 ст.37, ст..39 Закону України «Про виконавче провадження» в зв'язку зі смертю боржника.

Окрім цього на виконанні відділу державної виконавчої служби Маньківського районного управління юстиції перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №701/402/13-ц про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 на утримання сина, ОСОБА_9, аліментів в розмірі ? частина всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, яке постановою державного виконавця від 29 січня 2015 року закінчено на підставі п.3 ч.1 ст.49, статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (смерть боржника). (а.с.16)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с.89)

Частиною 2 статті 1281 ЦК України встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Днем відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.(ст..1220 ЦК України)

Позивач 15 лютого 2015 року довідалась про смерть ОСОБА_8, а тому в межах шестимісячного строку, а саме 24 червня 2015 року та 14 серпня 2015 року нотаріально оформила заяви (претензії кредитора) до спадкоємців.(а.с.24,25)

Згідно частини 1 статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Як вбачається з листа Маньківської державної нотаріальної контори від 3 листопада 2015 року (а.с.51) з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 звернулись ОСОБА_9 та ОСОБА_6.

Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними.(ч.1 ст.1278 ЦК України)

Згідно витягу зі звіту про незалежну оцінку нерухомого майна (житловий будинок, господарські будівлі і споруди, частка ? на земельній ділянці площею 0.39 га) за адресою АДРЕСА_1 становить 50000 гривень.(а.с.90)

Враховуючи те, що вказану частку будинку позивач вважає спільною сумісною власністю подружжя, то відповідно розмір відповідальності спадкоємців у грошовому вимірі складає 25000 гривень(1/4 вартості будинку), а відповідальність спадкоємця ОСОБА_6 складає 12500 гривень, оскільки другий спадкоємець не був залучений до розгляду даної справи і позовних вимог до нього не пред'являлось.

Однак вимоги про стягнення боргу по пені за прострочення сплати аліментів в сумі 20412.32 гривни, інфляційних втрат в сумі 82.56 гривни, трьох процентів річних в сумі 103.27 гривень не підлягають стягненню, оскільки виконавчий лист №2/2312/238/11 виданий 21.09.2011 року Маньківським районним судом Черкаської області перебуває на виконанні в відділі державної виконавчої служби Маньківського районного управління юстиції і постановою державного виконавця від 28 травня 2015 року вказане виконавче провадження зупинено, а тому стягнення вказаної суми з спадкоємців проводиться в порядку статті 378 ЦПК України шляхом заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Задоволення вказаної позовної вимоги є нічим іншим як подвійним стягненням одного й того ж боргу.

Таким чином стягненню з відповідача підлягає половина заборгованості щодо несплачених аліментів в сумі 7931.30 гривень/2=3965.65 гривень.

Доводи апеляційної скарги, що вказана сума не може стягуватись з посиланням на статтю 1219 ЦК України, є необґрунтованими, оскільки дійсно право на аліменти, після смерті особи яка зобов'язана сплачувати аліменти припиняється з часу смерті такої особи, але не припиняється обов'язок спадкоємців відшкодувати заборгованість яка виникла до смерті спадкодавця.

З матеріалів справи вбачається, що за час перебування у шлюбі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ними було набуто право власності на ? частину будинку за адресою АДРЕСА_1, а тому вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем пропущений строк позовної давності.

Відповідно до частин 3 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

В суді першої інстанції така заява не подавалась, а виходячи зі змісту вказаної норми права, апеляційна інстанція не може враховувати таку заяву, якщо вона не подавалась в суді першої інстанції. (Постанова Верховного Суду України від 27 січня 2016 року в справі №6-2913цс15)

Окрім цього суд першої інстанції вірно зазначив про те, що строк позовної давності починається від дня, коли особа довідалась про порушення свого права.(ч.1 ст.261 ЦК України)

Тому вимоги, щодо визнання права власності, судом першої інстанції вирішені вірно.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що відповідач не була належним чином повідомлена, колегія суддів зазначає, що суд направляв повідомлення за останньою відомою суду адресою АДРЕСА_1, але повідомлення повертались з відмітками пошти «за зазначеною адресою не проживає» та «за закінченням терміну зберігання» .

За довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Черкаській області ОСОБА_6 на території області не значиться.(а.с.77)

Тому ОСОБА_6 викликалась через оголошення в пресі, що відповідає вимогам частини 9 статті 74 ЦПК України.

Суд першої інстанції в повній мірі зазначені обставини та норми права не врахував, а тому рішення суду першої інстанції підлягає до зміни.

Керуючись ст..ст.303,307,309,313,314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково, а рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2015 року - змінити, скасувавши в частині стягнення боргу.

Ухвалити в цій частині нове рішення яким:

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 борг по сплаті аліментів в сумі 3965 гривень 65 копійок.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :