Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 300/423/16-ц

30.05.2016 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі судді:

ОСОБА_1 О. А., при секретарі с/з ОСОБА_2,

розглянувши в залі судових засідань в смт. Воловець цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа - Воловецька державна нотаріальна контора про встановлення факту належності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернулася в суд з заявою про встановлення факту належності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Заяву мотивувала тим, що згідно свідоцтва про її народження вона- Сідак ОСОБА_4, яка після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_3. Проте, при укладенні шлюбу посадовою особою виконкому Біласовицької сільської ради її ім"я помилково записано як ОСОБА_5. Просить суд встановити факт належності їй ОСОБА_3 витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 13.05.2016 року про державну реєстрацію шлюбу від 01.10.1966 року, в якому помилково записано ОСОБА_5.

Заявник в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - завідуюча Воловецькою державною нотаріальною конторою ОСОБА_6 на розгляд справи не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з слідуючих підстав.

Згідно з ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Постановою пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (далі- Постанова) роз"яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 12 Постанови передбачено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

В порушення зазначених вимог, заявником ОСОБА_3 не надано суду доказів того, що відповідним компетентним органом, який видав документ, їй було відмовлено у видачі витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шллюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя у відповідності до свідоцтва про її народження та паспорта громадянина України.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_3 є передчасною, немотивованою та не підтвердженою належними та достатніми доказами, тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.234, 235, 256, 259 ЦПК України, Постановою пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_3, заінтересована особа - Воловецька державна нотаріальна контора про встановлення факту належності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Софілканич О. А.