Провадження № 2-к/234/8/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Фоміної Ю.В.,

при секретарі Науменко А.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Краматорську справу за клопотанням про визнання та виконання на території України рішення мирового судді судової ділянки №3 м. Губкина Белгородської області Російської Федерації від 21 липня 2005 року про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та судового збору з ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням мирового судді судової ділянки №3 м. Губкин Белгородської області Російської Федерації від 21.07.2005 року у цивільній справі №2-1480/2005 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі ? частки його заробітку або іншого доходу щомісяця, починаючи з 30 червня 2005 року й до повнолітня дитини, а також з ОСОБА_1 стягнуто державне мито в дохід держави в розмірі 100 рублів.

Рішення суду набрало законної сили 02.09.2005 року та підлягає виконанню.

Згідно довідки мирового судді судової ділянки №3 м. Губкин Белгородської області Російської Федерації, громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, який мешкає за адресою: Україна, м. Макіївка -56, АДРЕСА_1 приймав участь в процесі 21 червня 2005 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно довідки, рішення мирового судді судової ділянки №3 м. Губкин Белгородської області Російської Федерації від 21 липня 2005 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в частині стягнення аліментів, а також в частині стягнення державного мита на території Російської Федерації не виконувалось.

Як вбачається з судового рішення мати дитини ОСОБА_2 перебуває із ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі з 02.11.2000 року. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, інших дітей не має, утримань по виконавчим документам у нього не проводиться. Просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі ? частки всіх видів заробітку. У судовому засіданні ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_1 позов визнав у повному обсязі. Суд прийняв визнання відповідачем позову.

За клопотанням від 18.04.2016 року ОСОБА_2 просить про визнання та виконання на території України рішення мирового судді судової ділянки №3 м. Губкин Белгородської області Російської Федерації від 21.07.2005 року про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, який мешкає за адресою: Україна, АДРЕСА_2, на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі ? частки заробітку або іншого доходу.

За клопотанням від 18.04.2016 року мировий суддя РФ просить про визнання та виконання на території України рішення мирового судді судової ділянки №3 м. Губкин Белгородської області Російської Федерації від 21.07.2005 року про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, який мешкає за адресою: Україна, АДРЕСА_2, державного мита в дохід держави в розмірі 100 рублів.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, у місячний строк з часу повідомлення шляхом оголошення в газеті «Урядовий курєр» про одержане судом клопотання, свої заперечення не подав.

Відповідно до ч.1 ст.390 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст.391 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред'явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред'явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Згідно зі ст.81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких алежить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Відповідно до ст.54 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, Клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у статті 51, розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання.

Відповідно до п.е ст.55 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, У визнанні передбачених статтею 52 рішень і у видачі дозволу на примусове виконання може бути відмовлено у випадках, якщо: минув термін давності примусового виконання, передбачений законодавством Договірної Сторони, суд якої виконує доручення.

Відповідно до ст.396 ЦПК України, Клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено:

1) якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили;

2) якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи;

3) якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України;

4) якщо ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді;

5) якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Законом строк пред'явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні;

6) якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду;

7) якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України;

8) в інших випадках, встановлених законами України.

Розглянувши матеріали справи, суд находить клопотання ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини таким, що підлягає задоволенню частково, оскільки умови, передбачені Конвенцією про правову допомогу та правові відносини з цивільних, сімейних і кримінальних справ 1993 року та главою 2 розділу VIII ЦПК України, дотримані, але враховуючи вимоги щодо строків предявлення рішення іноземного суду до примусового виконання, виконанню підлягає зазначене рішення суду Російської Федерації в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки Анастасії, ІНФОРМАЦІЯ_5, з погашенням заборгованості за останні три роки з моменту предявлення рішення до примусового виконання, тобто з 23.06.2016 року (дата надходження матеріалів до Краматорського міського суду Донецької області).

Щодо клопотання про виконання рішення суду Російської Федерації в частині стягнення з боржника ОСОБА_1 державного мита в дохід держави у розмірі 100 рублів, необхідно відмовити, бо минув термін давності примусового виконання рішення в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.390-398 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання про визнання та виконання на території України рішення мирового судді судової ділянки №3 м. Губкина Белгородської області Російської Федерації від 21 липня 2005 року про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та судового збору з ОСОБА_1, - задовольнити частково.

Надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення мирового судді судової ділянки №3 м. Губкин Белгородської області Російської Федерації від 21.07.2005 року у цивільній справі №2-1480/2005 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі ? частки заробітку або іншого доходу щомісяця, починаючи з 23.06.2013 року й до повноліття дитини.

Видати виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі ? частки заробітку або іншого доходу щомісяця, починаючи з 23.06.2013 року й до повноліття дитини, тобто до 11 липня 2020 року.

В задоволенні клопотання про примусове виконання на території України рішення мирового судді судової ділянки №3 м. Губкина Белгородської області Російської Федерації від 21 липня 2005 року про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави державного мита у розмірі 100 рублів, - відмовити.

Копію ухвали направити стягувачеві та боржникові, на підставі рішення іноземного суду та цієї ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_4