АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3976/16 Справа № 173/454/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Петрюк Т. М. Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої В.Ю., Ремеза В.А.

за участю секретаря Синенка Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об'єднання»

на ухвалу судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2016 року

по цивільній справі за позовним матеріалом Комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об'єднання» до ОСОБА_2 про стягнення збитків за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності міста, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року КП «Дніпродзержинське житлове об'єднання» звернулось до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення збитків за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності міста.

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2016 року відмовлено у відкритті провадження.

Не погодившись з вказаною ухвалою, КП «Дніпродзержинське житлове об'єднання» звернулось з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про її скасування та направлення справи до суду першої інстанції для розгляду.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви, виходив з того, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами по справі, повинні розглядатись за правилами господарського процесуального судочинства.

Проте, повністю з такими висновками суду погодитись не можна.

Так, предметом регулювання Господарського кодексу України є господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Учасниками відносин у сфері господарювання за положеннями ст. 2 ГК України є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

За ч. 2 ст. 4 ГК України особливості регулювання майнових відносин суб'єктів господарювання визначаються цим Кодексом і, відповідно до ч. 1 цієї статті не є предметом регулювання цього Кодексу майнові та особисті немайнові відносини, що регулюються Цивільним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Учасниками цивільних відносин, як зазначено в ч. 1 ст. 2 ЦК України, є фізичні особи та юридичні особи.

З матеріалів позовної заяви та додатків до неї вбачається, що позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2, як фізичної особи, завдані збитки у розмірі 29 737,23 грн. за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності міста та заборгованість у сумі 833,67 грн. зі сплати земельного податку.

Договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності м. Дніпродзержинська, був укладений між комунальним підприємством «Дніпродзержинське житлове об»єднання» та приватним підприємцем ОСОБА_2 31 липня 2007 року. Відповідно до розділу 9 Договору сторонами було визначено термін його дії - два роки одинадцять місяців з 31 липня 2007 року до 30 червня 2010 року.

На підставі письмової заяви відповідача від 20.05 2010 року вказаний договір оренди було пролонговано. Та, 30 червня 2010 року між сторонами було укладено Договір № 49/07 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Дніпродзержинська, площею 89,8 кв.м. розміщене за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до пункту 10.1 розділу 10 Договору сторонами було визначено термін його дії - два роки з 30 червня 2010 року до 30 червня 2012 року. Даних щодо подальшого пролонгування Договору оренди матеріали справи не містять. Договір оренди нерухомого майна закінчив свою дію 30 червня 2012 року.

Крім того, як убачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 28.08.2014 року за судовим рішенням припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (а.с.67-69).

Із зазначеним позовом від 14.03.2016 року, позивач звернувся до відповідача, як фізичної особи, про що зазначено у позовній заяві, однак, суд першої інстанції на вказані обставини не звернув увагу.

Таким чином, відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що правовідносини між позивачем та ОСОБА_2 підлягають розгляду за нормами Господарського кодексу України.

За таких обставин, відповідно до ст. 312 ЦПК України ухвала суду першої підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об'єднання» - задовольнити.

Ухвалу судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2016 року - скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді В.Ю.Міхеєва

В.А.Ремез