Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/2065/15-ц Головуючий у 1-й інст. Анциборенко Н. М.
Категорія 25 Доповідач Якухно О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Якухно О.М.

суддів: Коломієць О.С., Зарицької Г.В.

за участю секретаря

судового засідання: Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" про стягнення суми страхового відшкодування та моральної шкоди за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 04 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути на свою користь із ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. та з Акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (далі - АТ «СК «АХА Страхування») суму страхового відшкодування у розмірі 110 980,00 грн., витрати за правову допомогу в розмірі 15 000 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між ним та відповідачем АТ "СК "АХА Страхування" укладено договір страхування наземного транспорту №3702614 від 24.12.2014 року на 1 рік, відповідно до умов якого застраховано (Каско "Все включено") автомобіль позивача марки "Nissan Almero" реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузову (шасі) НОМЕР_2. 25.01.2015 року під час ДТП застрахований автомобіль було пошкоджено, однак страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування. Оскільки причиною ДТП стали дії пішохід ОСОБА_3, то просить стягнути з нього моральну шкоду.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 04 березня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з АТ "СК"АХА Страхування" на користь ОСОБА_2 122 292,88 грн. відшкодування матеріальної шкоди; 1 101,00 грн. витрат по сплаті судового збору та 4396,80 грн. витрат, пов'язаних із проведенням судових авто-товарознавчих експертиз. Стягнуто з АТ "СК "АХА Страхування" на користь держави 121,93 грн. Решту позовних вимог залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, АТ "СК "АХА Страхування", посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати в частині вимог до страхової компанії та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову. Зазначає, що ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд застосував норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які не мають жодного відношення до вирішення даного спору, оскільки правовідносини між сторонами виникли з договору добровільного страхування. Крім того, присудження з відповідача на користь позивача страхового відшкодування у розмірі страхової суми є безпідставним. Діючими нормами матеріального права у сфері страхування передбачено обов'язок Страховика при настанні страхового випадку здійснити страхове відшкодування, а не сплатити страхову суму або збитки, яке є від'ємним у зв'язку із значною вартістю залишків транспортного засобу (далі - ТЗ), визначеною згідно п.20.8 договору.

В судовому засіданні представник апелянта підтримала доводи апеляційної скарги.

Позивач та його представник апеляційну скаргу не визнали, просили її відхилити, рішення суду залишити без змін. Зазначили, що у своїх висновках експерти не вказали на фізичне знищення автомобіля та встановили розмір збитків, який підлягає стягненню з страхової компанії. Крім того, вважають, що окремі пункти договору є нікчемними в силу Закону України «Про захист прав споживача».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову відносно АТ "СК "АХА Страхування", суд застосував норми ст.ст.979, 988 ЦК України та Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і, не прийнявши до уваги відомості онлайн-аукціону, розмір страхового відшкодування провів на підставі страхової суми за виключенням суми знецінення автомобіля та франшизи. При цьому, вважав автомобіль фізично знищеним.

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_3, суд виходив із недоведеності вини останнього у заподіянні шкоди.

Колегія суддів частково погоджується із таким висновком суду в частині вирішення вимог до АТ "СК "АХА Страхування" виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, страхову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Судом встановлено, що 25.01.2015 року о 00 год. 30 хв. на під'їзній дорозі до автомобільної дороги Житомир - М.Подільський із автодороги Бердичів - Погребище - Іллінці громадянин ОСОБА_2, керуючи автомобілем Nissan Almero Classic, д.н.з. НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на металеве бар'єрне огородження, внаслідок чого вказаний автомобіль та металеве огородження отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п.2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.02.2015 року ОСОБА_3 визнано винним за ст.124 КУпАП (т.1, а.с.17).

Відповідно до ст.5 Закону України «Про страхування» (далі - Закон) страхування може бути добровільним або обов'язковим.

Між позивачем і відповідачем АТ "СК "АХА Страхування" укладено договір страхування наземного транспорту № 3702614 (далі - Договір) від 24.12.2014 року Каско "Все включено" - базова, забезпечений транспортний засіб - автомобіль Nissan Almero Classic, д.н.з. НОМЕР_1 (т.1, а.с.10-16), який є добровільним, а тому суд першої інстанції помилково застосував Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст.6 Закону добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови

і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ст.16 Закону).

Згідно із ст.25 Закону здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що

визначається страховиком.

Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Крім того, відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства (ст.982 ЦК України).

Відповідно до ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно п.15.1 Договору страховик взяв на себе зобов'язання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, у тому числі збитки внаслідок ДТП (будь-яке пошкодження або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин чи додаткового обладнання).

Відповідно до п.11.1 Договору страхова сума становить 124 000,00 грн.

Повною загибеллю транспортного засобу, згідно п.24.2.8 Договору є випадок, коли вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу перевищує 70% його дійсної вартості на момент укладення Договору.

Згідно звіту № 055/15 від 02.02.2015 року, проведеного за замовленням АТ "СК "АХА Страхування", дійсна вартість застрахованого автомобіля становить 140970,89 грн., а вартість відновлювального ремонту - 183141 грн. (а.с.61-72 т.1).

По справі проведено дві судові експертизи, які також встановили значне перевищення вартості відновлювального ремонту над дійсною вартістю ТЗ : 140971 грн. та 194999 грн. (а.с.98-110 т.1) і 144907 грн. та 226625,88 грн. (а.с.210-220 т.1), відповідно.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо повної загибелі транспортного засобу.

Згідно п.20.8 Договору при повній загибелі транспортного засобу страхове відшкодування оплачується в розмірі страхової суми (з урахуванням умов п.20.24 Договору) за вирахуванням суми знецінення транспортного засобу за період страхування (п.11 та 24.2.14 Договору), вартості залишків транспортного засобу та встановленої згідно з розділом 12 Договору франшизи. Вартість залишків транспортного засобу визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (зокрема: онлайн-аукціону з продажу автомобілів (ТОВ «Україно-Польське підприємство «Автоонлайн-Україна») або шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту/пропозицій на ринку).

При цьому, сторони Договору погодилися з тим, що організацію продажу залишків ТЗ проводить Страховик, який здійснює доплату за нереалізовані залишки, а також проводить перерахунок розміру страхового відшкодування з доплатою від реальної ціни продажу залишків у разі відмови покупця, який надав максимальну ціну, або зміни максимальної ціни зобов'язуючої пропозиції, зміни пропозиції з причин некоректного відображення стану автомобіля при розміщенні пропозиції на онлайн-аукціоні (п.п.20.8.1, 20.8.1.1 Договору).

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, який листом від 24.02.2015 року (а.с.24 т.1) повідомив страхувальника про повну загибель транспортного засобу та вартість залишків, що визначена згідно п.20.8 Договору в розмірі 124900 грн., що перевищує страхову суму та виключає виплату страхового відшкодування. Також, запропонував позивачу ознайомитися із контактною інформацією переможця аукціону для здійснення продажу, однак страхувальник не скористався даною пропозицією і залишки автомобіля залишив у себе.

Під час апеляційного розгляду справи позивач визнав факт надходження пропозиції від покупця про купівлю залишків за 4000 дол.США, однак відмовився від неї, оскільки вважав, що страхова компанія не відшкодує у такому разі йому різницю між вартістю залишків та страховою сумою.

Згідно п.20.8.1.2 Страховик не здійснює перерахунку суми страхового відшкодування та знімає з себе гарантії щодо здійснення доплати за залишки в обумовлені в цьому пункті строки, якщо зміна максимальної ціни зобов'язуючої пропозиції, що сформована за результатами проведення онлайн-аукціону з продажу автомобілів на платформі «Автоонлайн» або відсутність попиту на такі залишки обумовлені недотриманням строку дії зобов'язуючої пропозиції (чотирнадцять календарних днів), а також в разі відмови страхувальника від можливості скористуватися пропозицією за результатами онлайн-аукціону.

Отримання у власність транспортного засобу, складових частин, деталей та обладнання ТЗ, відносно яких страхове відшкодування виплачено в повному обсязі є правом Страховика (п.17.3 Договору), а не обов'язком.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

АТ "СК "АХА Страхування" надано суду витяг з онлайн-аукціону ТОВ УПП «АВТО онлайн України» про проведення торгів залишками автомобіля Nissan Almero Classic з 03 лютого по 09 лютого 2015 року та визначення переможцем ОСОБА_5, який запропонував найбільшу ціну у розмірі 124900 грн. Із зазначеної інформації вбачається, що надійшло 12 пропозицій та надано на ознайомлення 56 зображень автомобіля (а.с.26 т.1).

Додатково достовірність вищевказаної інформації підтвердило ТОВ «АУДАТЕКС Україна» листом від 28.03.2016 року з долученням копії договору про надання послуг від 01.07.2014 року, описом та зображеннями лоту (а.с.85-100 т.2).

Отже, висновки суду щодо ненадання АТ "СК "АХА Страхування" належних та допустимих доказів про проведення онлайн-аукціону із зазначенням вичерпної інформації про фактичний стан ТЗ не відповідають матеріалам справи.

При цьому, судом не враховано умови п.п.20.8.1 Договору, згідно яких організацію реалізації залишків за згодою страхувальника здійснює АТ "СК "АХА Страхування", яке взяло на себе зобов'язання здійснити доплати або провести перерахунок відшкодування у разі їх продажу за меншу ціну, а тому всі ризики щодо невідповідності запропонованої пропозиції на онлайн-аукціоні та розміру вартості залишків при фактичному продажу за Договором несе Страховик.

Висновком експерта від 23.12.2005 року встановлено неможливість визначення вартості залишків ТЗ і при роз'ясненні апеляційним судом вимог ч.4 ст.10 ЦПК України позивач та його представник відмовилися від проведення повторної або додаткової експертизи з цього питання, а тому іншій розмір вартості залишків транспортного засобу позивачем не доведено.

Враховуючи наведене, суд безпідставно виключив при розрахунку страхового відшкодування вартість залишків транспортного засобу, яка визначена шляхом використання онлайн-аукціону, як це передбачено умовами договору.

За таких обставин, з урахуванням вимог п.20.8 Договору, розмір страхового відшкодування становить : 124000 грн. (страхова сума) - 1087,12 грн. (знецінення ТЗ) - 124900 грн. (вартість залишків) - 620 грн. (франшиза) = -2607,12 грн.

Від'ємний результат при розрахунку свідчить про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування.

Посилання представника позивача на нікчемність окремих умов Договору у зв'язку із їх невідповідністю вимогам Закону України «Про захист прав споживача» є безпідставним з огляду на наступне.

Відповідно до ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний закон).

Згідно із вимогами ч.5, 6 ст.18 Закону України «Про захист прав споживача» якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: 1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому.

Отже, аналізуючи зміст вищевказаної норми Закону України «Про захист прав споживача» та ст.215 ЦК України, можна дійти висновку, що Закон України «Про захист прав споживача» прямо не встановлює недійсність правочину, а тому Договір відноситься до оспорюваних правочинів.

Вимог про визнання недійсними окремих норм Договору або Договору в цілому позивачем не заявлялося.

Також, є помилковим ототожнення представником позивача поняття «збитків» (ст.1192 ЦК України), що підлягають стягненню з винної особи відповідно реальної вартості втраченого майна, та «страховим відшкодуванням» (ст.990 ЦК України), розмір якого визначається умовами Договору та може не відповідати реальній вартості втраченого майна.

Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушені норми матеріального та процесуального права, рішення суду в частині вирішення вимог до АТ "СК "АХА Страхування" підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення суду в частині вимог до ОСОБА_3 не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

З позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1345,22 грн., понесені відповідачем при подачі апеляційної скарги (ст.88 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 04 березня 2016 року скасувати в частині вирішення вимог до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" про стягнення суми страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" судові витрати в сумі 1345,22 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: