Справа № 603/130/16-ц
Провадження № 6/603/6/2016
У Х В А Л А

"03" березня 2016 р. м.Монастириська

Монастириський районний судТернопільської області у складі:

головуючого судді: Іванчука В. М.

при секретарі: Швець Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції Тпро тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, до виконання зобовязань згідно виконавчого листа №2-400/2007, виданого 29.12.2007 року Ставищенським районним судом Київської області про стягнення на користь ОСОБА_2, жительки с.Журавлиха Ставищенського району Київської області, аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі ? частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до його повноліття, починаючи з 04 грудня 2007 року. В обгрунтування своїх вимог державний виконавець посилається на те, що боржник добровільно рішення суду не виконує, у нього відсутні кошти та майно, на яке може бути звернене стягнення в рахунок погашення боргу в сумі 2619,00 грн.

Представник відділу ДВС Монастириського районного управління юстиції в судове засідання не зявився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, подання підтримує в повному обсязі.

Ознайомившись із поданням, дослідивши подані документи, суд знаходить, що подання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції перебуває виконавчий лист №2-400/2007, виданий 29.12.2007 року Ставищенським районним судом Київської області про стягнення із ОСОБА_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, жительки с.Журавлиха Ставищенського району Київської області, аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі ? частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до його повноліття, починаючи з 04 грудня 2007 року.

04.03.2008 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження.

Як вбачається із розрахунку нарахування заборгованості по сплаті аліментів відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.182 Сімейного кодексу України від 29.02.2016 року, ОСОБА_1 в повному обсязі сплачував аліменти в період з грудня 2007 року по серпень 2015 року.

Починаючи з вересня 2015 року по лютий 2016 року зобовязання згідно виконавчого листа ним не виконуються, в результаті чого заборгованість по сплаті аліментів за вказаний період становить 2619,00 грн.

Державним виконавцем здійснювались заходи щодо виконання виконавчого документа за рішенням суду.

В порядку ст.ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем направлено відповідні запити в Державну податкову службу України, Пенсійний фонд України, Монастириський районний центр зайнятості, відділ Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області, сектор патрульної поліції Теребовлянського відділу поліції ГУ НП в Тернопільській області, Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку.

Згідно отриманих відповідей у ОСОБА_1 відсутнє рухоме та нерухоме майно, кошти, на які може бути звернено стягнення в рахунок погашення боргу, на обліку як безробітний та пенсіонер не перебуває, земельні ділянки, транспортні засоби не зареєстровані, за трудовим та цивільно-правовим договорами не працює, відкритих рахунків в фінансових установах не має.

Згідно п.18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, у процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

В матеріалах подання відсутні відомості про направлення запиту у Сектор Державної міграційної служби України в Тернопільській області щодо отримання інформації, чи видавався ОСОБА_1 громадянина України для виїзду за кордон та чи встановлювались заборони видачі останньому паспорта, у звязку з чим необхідно вжити таких заходів для забезпечення виконання вимоги.

Інформація щодо оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон згідно Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» є необхідною умовою для застосування даного примусового заходу забезпечення виконання рішення.

Крім того, державним виконавцем не зазначено і не надано доказів на підтвердження того факту, що боржник має намір виїхати за межі України і що саме обмеження його у виїзді за кордон яким-небудь чином вплине на виконання боржником рішення суду і буде сприяти погашенню ним заборгованості.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що застосування саме такого обмежувального заходу як тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, який посягає на встановлену конституційну гарантію, є передчасним, оскільки державним виконавцем не доведено того, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, а також те, що державним виконавцем вчинено усі необхідні виконавчі дії, які б призвели до погашення боржником заборгованості, а тому в задоволенні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 210, 377-1 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: ОСОБА_3