Провадження номер 2/741/253/16
Єдиний унікальний номер 741/447/16
РІШЕННЯ

іменем України

03 червня 2016 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого районного судді Дикого В.М.

з участю секретаря Герасимчук Н.Ю.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду цивільну справу за позовом фермерського господарства «Мельник» до ОСОБА_1 про визнання переважного права на укладення договору оренди землі та зобов»язання поновити строк дії договору шляхом підписання додаткової угоди,

УСТАНОВИВ:

До Носівського районного суду звернувся директор фермерського господарства «Мельник» Носівського району з позовом до жительки м.Носівки ОСОБА_1 про визнання переважного права на укладення договору оренди землі та зобов»язання поновити строк дії договору оренди землі шляхом підписання додаткової угоди.

В позовній заяві вказано, що 06.11.2009 року між фермерським господарством «Мельник» та ОСОБА_1 ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки строком на п»ять років, починаючи від дня його державної реєстрації, яка була здійснена 19.03.2010 року. Цю земельну ділянку фермерське господарство орендувало в загальному масиві разом з земельними ділянками інших власників без установлення меж для кожної ділянки. Термін дії договору закінчився 19.03.2015 року.

В заяві вказано, що 2 лютого 2016 року на адресу відповідача було направлено лист про поновлення терміну дії договору оренди землі. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 ОСОБА_2 24.02.2016 року особисто отримала лист, але на час подачі даного позову ніякої відповіді не надала.

В позовній заяві вказано, що відповідно до ст.33 закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов»язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

В заяві вказано, що фермерським господарством «Мельник» належним чином виконувались обов»язки за умовами договору

В судовому засіданні директор фермерського господарства «Мельник» та його представник підтримували позов з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав, пояснив, що згідно договору оренди землі між фермерським господарством «Мельник» та орендодавцем ОСОБА_1 ОСОБА_2 договір укладено на п»ять років і згідно пункту 8 вказаного договору після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше як за 50 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити орендодавця про намір продовжити його дію.

Представник відповідача пояснив, що вказана вимога позивачем не була виконана, а тому немає підстав для задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_1 ОСОБА_2 пояснила, що вона має у власності земельний пай площею 5,24 га, який до 19 березня 2015 року перебував в оренді у фермера ОСОБА_3. До закінчення терміну дії договору оренди директор фермерського господарства ОСОБА_3 до неї не звертався ні усно ні письмово з питанням про продовження оренди землі. На сімейній раді її сім»я вирішила не продовжувати оренду з ОСОБА_3, про що вона письмово повідомила ОСОБА_3 в грудні 2015 року.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи судом встановлено наступне:

06.11.2009 року між фермерським господарством «Мельник» та громадянкою ОСОБА_1 було заключено договір оренди земельної ділянки площею 5,24 га строком на п»ять років. Державна реєстрація вказаного договору була здійснена 19.03.2010 року. У пункті 8 вказаного договору вказано: після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше як за 50 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Однак позивачем вказана вимога договору не була виконана, що визнав в судовому засіданні позивач, зіславшись на завантаженість іншими справами.

Частиною 4 статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов»язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства ЗК України, законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду змелі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України, слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Поскільки позивачем не дотримана процедура, визначена договором, і немає волевиявлення зі сторони відповідачки на укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди то в задоволенні позову необхідно відмовити.

В судовому засіданні позивач пояснював, що він не отримував від відповідача ніякої заяви про припинення дії договору оренди землі, однак суд не погоджується з вказаним твердженням. В матеріалах справи є лист від 12.01.2016 року за підписом директора фермерського господарства «Мельник», адресований ОСОБА_1 ОСОБА_2, зі змісту якого зрозуміло, що заяву від ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відмову від поновлення строку дії договору оренди землі позивач все-таки отримував.

Верховний Суд України в своїй постанові від 10.06.2015 року вказав за яких умов можлива реалізація переважного права на поновлення договору оренди.

Верховний Суд України в своїй постанові від 18.03.2015 року вказав, що частинами восьмою, дев»ятою статті 33 закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов»язковому порядку, а відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Судом встановлено, що договір оренди землі закінчився 19 березня 2015 року і тільки 2 лютого 2016 року (через десять місяців) позивач направив відповідачці лист-повідомлення з додатковою угодою про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки, який відповідачка отримала 24 лютого 2016 року. Тобто в даному випадку є порушення позивачем вимог ч.8, ч.9 ст. 33 закону України «Про оренду землі».

За таких обставин в задоволенні позову необхідно відмовити, а тому керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України,

РІШИВ:

В задоволенні позову фермерського господарства «Мельник» Носівського району про переважне право на поновлення строку договору оренди земельної ділянки з ОСОБА_1 та зобов»язанні ОСОБА_1 поновити строк дії договору оренди земельної ділянки від 06.11.2009 року шляхом підписання додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди, відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий