Справа № 487/3278/16-ц
Провадження № 2/487/1850/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого - судді Андрощука В.В., при секретарі судового засідання Забродській Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення майна, набутого без достатньої правової підстави, скасування рішення про державну реєстрацію, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про повернення майна, набутого без достатньої правової підстави, скасування рішення про державну реєстрацію. В позовній заяві вказувала, що 31 травня 2001 року за договором купівлі - продажу №2-84, укладеному на Універсальній товарній біржі «Миколаїв - Гарант», придбала квартиру АДРЕСА_1 та відповідно до діючого на той час законодавства право власності на квартиру зареєструвала в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації і отримала реєстраційне посвідчення. З 2015 року по 2016 рік перебувала за межами України на заробітках. Після повернення виявила, що її квартирою заволоділи невідомі особи шахрайським шляхом. За її заявою по даному факту було відкрито кримінальне провадження. З інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що власником її квартири з жовтня 2015 року є ОСОБА_2

Посилаючись на те, що ніяких угод з ОСОБА_2 не укладала, ОСОБА_1 просила скасувати рішення Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області від 19 жовтня 2015 року №25383248 про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 та витребувати у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2.

В судове засідання сторони не з'явилися, надавши письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач ОСОБА_2, відповідно до поданої заяви, позов визнав повністю та просив його задовольнити.

Дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Згідно з договором купівлі - продажу за №2-84 від 31.05.2001 року, реєстраційним посвідченням від 06.06.2001 року, довідкою КП ММБТІ за №1-332 від 04.04.2016 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1

За заявою ОСОБА_1 відкрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001670. Згідно витягу з даного кримінального провадження, 07.04.2016 року ОСОБА_1 звернулась з заявою з приводу того, що в період часу з вересня 2015 року по 07.04.2016 року невідома особа шахрайським шляхом заволоділа її квартирою, яка розташована за адресою - АДРЕСА_3.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна від 10.05.2016 року право власності на вищевказану спірну квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу від 12.07.2001 року, укладеного з ОСОБА_3

Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України право власності у набувача на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, на теперішній час відповідач ОСОБА_2 є титульним володільцем спірної квартири. Реєстрація права власності на спірну квартиру за відповідачем порушує права ОСОБА_1, оскільки безспірно встановлено, що будь - яких угод з приводу її відчуження позивач з відповідачем не укладала.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. У цьому разі можуть заявлятися вимоги, передбачені главою 83 книги п'ятої ЦК України.

Відповідно до ст.1212 ЦК України (Глава 83 ЦК України «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави») особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є обгрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.6,10,11,60,79,88,209-212,215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області від 19 жовтня 2015 року №25383248 про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2.

Витребувати у ОСОБА_2 та зобов'язати повернути ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2.

Рішення набирає законної сили через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку, передбаченому ст.ст.294-296 ЦПК України.

Суддя: В.В. Андрощук