Справа № 344/9045/16-ц
Провадження № 2/344/4143/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря - Мічути Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, орган, якому законом надано право захищати права та інтереси інших осіб, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

19 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, орган, якому законом надано право захищати права та інтереси інших осіб, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що за час спільного проживання з відповідачем у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. 16 квітня 2013 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем. У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Сімейне життя у сторін не склалося. Відповідач неодноразово судима, зокрема, вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 травня 2010 року за частиною другою статті 185 Кримінального кодексу України до 120 годин громадських робіт, вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 листопада 2012 року за частиною першою статті 190, частиною другою статті 185 Кримінального кодексу України до одного року позбавлення волі та на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на один рік, вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 вересня 2013 року за частиною другою статті 185, частиною першою статті 304 Кримінального кодексу України до одного року одного місяця позбавлення волі. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 30 січня 2014 року засуджену ОСОБА_2 звільнено на підставі статті 83 Кримінального кодексу України від відбування покарання як жінку, яка має дитину до трьох років. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2015 року скасовано звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання та направлено ОСОБА_2 для відбування покарання призначеного їй відповідно до вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 вересня 2013 року. Крім того, відповідач неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності. Відповідач ухиляється від виконання своїх материнських обов`язків, за дітьми не доглядає, не спілкується, не приймає участі у їх вихованні та утриманні, схильна до ведення аморального способу життя. У зв`язку з зазначеним позивач просить позбавити батьківських прав відповідача відносно дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

У судове засідання позивач не прибув, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, проте була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У судове засідання представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської радине прибула, проте подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі представника Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської радита прийняти рішення виключно в інтересах дитини.

Згідно частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Керуючись статтями 77, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних і доказів, так як у суду є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а позивач не заперечує проти такого розгляду.

Тому згідно статей 77, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи положення частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Суд, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3, їх матір'ю є ОСОБА_2, батьком - ОСОБА_1 (а.с. 18, 21, 22).

Позивач отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини (а.с. 4).

ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 проживає разом з батьками, сестрою та дітьми (а.с.5).

Позивач до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має, у розшуку не перебуває (а.с. 6).

Відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2015 року, що набрала законної сили 21 жовтня 2015 року, скасовано звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання на підставі статті 83 Кримінального кодексу України згідно постанови Галицького районного суду Івано-Франківської області від 30 січня 2014 року та направлено ОСОБА_2 для відбування покарання, призначеного їй відповідно до вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 вересня 2013 року (а.с. 7-9).

Згідно інформації, наданої Дошкільним навчальним закладом (ясла-садочок) № 11 «Пізнайко», Батько ОСОБА_1 приймає активну участь у вихованні дочки ОСОБА_4, сина ОСОБА_3, мати дітей не приймає участі у вихованні (а.с. 10-12, 14, 16).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_4, санітарно-гігієнічні умови відповідають нормі, але житлова площа недостатня (а.с. 13).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_3, мати не займається вихованням дитини, батько на належному рівні займається вихованням дитини, права дитини не ущемлені, дитина частково забезпечена матеріальними умовами для повноцінного розвитку (а.с. 15).

Відповідач не приймає участі у вихованні дочки ОСОБА_4, що вбачаться з листа Дошкільного навчального закладу (ясла-садочок) № 11 «Пізнайко» (а.с.19).

07 лютого 2014 року відповідач отримала довідку про звільнення (а.с. 23).

Позивач зареєстрував шлюб з відповідачем 16 квітня 2013 року (а.с. 24).

Висновком виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області встановлено, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, є доцільним (а.с. 38-42).

Стаття 165 Сімейного кодексу України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 15-16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні відповідач не піклується про своїх малолітніх дітей, не забезпечує дітям необхідного харчування, медичного догляду, виховання, не спілкується з дітьми, не підтримує жодних зв'язків з дітьми, веде аморальний спосіб життя, тобто ухиляється від виконання своїх материнських обов`язків по вихованню дітей.

У зв'язку з викладеним, суд дійшов висновку, що в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід позбавити батьківських прав матір ОСОБА_2.

На підставі вищенаведеного, відповідно до статей 164, 165 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 3, 4, 6, 7, 10, 57-60, 77, 197, 209, 212-214, 218, 222-233, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, орган, якому законом надано право захищати права та інтереси інших осіб, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити у повному обсязі.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, позбавити батьківських прав у відношенні дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заочне рішення може бути переглянуто Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Мелещенко