Справа № 750/5656/16-ц Провадження № 22-ц/795/2163/2016 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Рахманкулова І. П. Доповідач - Бечко Є. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБечка Є.М.,
суддів:Острянського В.І., Шитченко Н.В.,
при секретарі:Шевченко М.О.
за участю:представника позивача ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 12 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 12 жовтня 2016 року задоволено частково позов ОСОБА_7 до ПАТ «Укртелеком» про скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, визнано незаконним наказ №91 від 11 березня 2016 року, винесений директором ЧФ ПАТ «Укртелеком» про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани відносно ОСОБА_7; зобов'язано ПАТ «Укртелеком» здійснити нарахування та виплату позивачу премії за основними результатами господарської діяльності, починаючи з березня 2016 року, які не були нараховані у зв'язку з дією наказу №91 від 11 березня 2016 року про накладення дисциплінарного стягнення; стягнуто з ПАТ «Укртелеком» на користь ОСОБА_7 700 грн. на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині вимог відмовлено, вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням представник ПАТ «Укртелеком» звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на неповне з'ясування судом І інстанції обставин справи, недоведеності обставин, які суд вважав встановленими, просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_7 відмовити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до викладу обставин справи. Також апелянт вважає, що хибним є висновок суду про фізичну неможливість виконувати іншу роботу внаслідок завантаження на дільниці №1 та неможливості переміщення в силу завантаження, оскільки наказу про суміщення обов'язків відносно ОСОБА_7 не видавалось. До посадових обов'язків позивачки відносилось забезпечення надійної, якісної, безперервної роботи обладнання станції типу ОПТС/АМТС (SI 2000), здійснення експлуатаційно-технічного обслуговування комутаційного та каналоутворюючого обладнання даного типу. Апелянт зазначає, що в даному випадку мало місце саме переміщення, а не суміщення обов'язків.

Також апелянт зазначає, що посадовою інструкцією позивачки передбачено, що електромеханік має знати показники якості роботи засобів електрозв'язку та вимірювальну техніку (п.5.10 посадової інструкції), а також електромеханік володіє знаннями методів пошуку пошкоджень та методи виконання робіт з ремонту кросу, з настройки, з відновлення ліній, трактів та каналів,методи вимірювання параметрів і способи налагодження кросу, а також признання, принцип дії контрольно-вимірювальних приладів, порядок їх періодичної перевірки та ремонту. Позивачка пройшла крім іншого перевірку знань з питань хорони праці. У неї наявні знання та навички роботи на кросах, як старого, так і нового зразка. За таких обставин, апелянт вважає, що висновок суду про необхідність додаткового навчання та інструктажу не відповідає фактичним обставинам справи.

Апелянт вказує, що посадові обов'язки ОСОБА_7 відповідають посадовим обов'язкам при обслуговуванні кросу АТС-4, що також підтверджує факт переміщення працівника в межах її посади, обумовленої трудовим договором.

Крім того, апелянт не погоджується з висновком суду про те, що позивачку притягнуто до дисциплінарної відповідальності за невиконання розпорядження, яке було скасовано, оскільки невиконання розпорядження має місце з 03 березня 2016 року до 16 березня 2016 року.

Не погоджується апелянт з рішенням суду і в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не надано жодних доказів такої шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_7 суд першої інстанції виходив з того, що розпорядження в.о. начальника КЦТ від 02 березня 2016 року №1 «Щодо переміщення працівника», за невиконання якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, було скасовано наказом директора філії №104 від 17 березня 2016 року, а тому неможливо визнати законним наказ №91 від 11 березня 2016 року про притягнення ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності. Оскільки даний наказ незаконний, тому відповідач має здійснити нарахування та виплату ОСОБА_7 премії за основними результатами господарської діяльності, починаючи з березня 2016 року, які не були нараховані у зв'язку з дією наказу №91 від 11 березня 2016 року про накладення дисциплінарного стягнення. Врахувавши глибину та тривалість душевних страждань позивачки внаслідок порушення її трудових прав, суд вважав достатньою компенсацією стягнення з відповідача на користь позивача 700 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до вимог ст.139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно ст.140 КЗпП України, трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Статтею 141 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Згідно ст.142 КЗпП України, трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.

Відповідно до ст.147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника (ст.147-1 КЗпП України).

Статтею 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 було прийня¬то в Чернігівський міський вузол зв'язку (правонаступник - ПАТ «Укртелеком») на посаду електромо¬нтера станційного обладнання 28 серпня 1990 року. З 01 грудня 1998 року позивача переведено на посаду електромеханіка електрозв'язку (а.с.111-115).

03 листопада 2014 року ОСОБА_7 була переведена на посаду електромеханіка станційного устаткування електрозв'язку 1 категорії станційної дільниці №1 станційного цеху комбінованого центру телекомунікацій №231 м.Чернігів наказом №989/к від 03 листопада 2014 року (а.с.114).

Вбачається, що ОСОБА_7 ознайомлена з посадовою інструкцією електромеханіка станційного устаткування електрозв'язку 1 категорії станційної дільниці №1, що підтверджується її власним підписом 08 жовтня 2015 року. Згідно даної посадової інструкції електромеханік безпосередньо підпорядковується інженеру та начальнику станційної дільниці №1 м.Чернігів, в оперативному порядку - начальнику станційної дільниці №4 м.Чернігів, адміністративно - начальнику станційного цеху і виконує їх розпорядження в сфері виконання обов'язків визначених керівними документами (а.с.35-37).

Цей порядок підпорядкування передбачав можливість залучення працівника як до роботи в станційній дільниці №1, так і в станційній дільниці №4.

Згідно із розділом 3 Посадової інструкції позивача, електромеханік забезпечує надійну, якісну, безперервну роботу обладнання станції типу ОПТС/АМТС, здійснює експлуатаційно-технічне обслуговування комутаційного та каналоутворюючого обладнання станції типу ОПТС/АМТС. В п.1.2. посадової інструкції ОСОБА_7 зазначено про її безпосереднє підпорядкування інженеру та начальнику СД №1 м.Чернігів.

ОСОБА_7 була переведена на посаду електромеханіка станційного устаткування електрозв'язку 1 категорії станційної дільниці №1 станційного цеху комбінованого центру телекомунікацій №231 м.Чернігів 03 листопада 2014, їй було визначено робоче місце.

Судом першої інстанції було заслухано також покази свідків, та зазначено, що позивач виконувала функції електромеханіка станційної дільниці №4 КТЦ, а саме щодо обслуговування станції SI2000, вона включалась в графік цієї станційної дільниці, що підтвердили ОСОБА_8, ОСОБА_9.

Розпорядженням в.о.начальника КЦТ ОСОБА_9 від 02 березня 2016 року №1 про переміщення працівника у зв'язку з виробничою необхідністю, ОСОБА_7, електромеханіка станційного устаткування електрозв'язку 1 категорії станційної дільниці №1, з 03 березня 2016 року зобов'язано приступити до роботи на кросзі, АТС-4. Підпорядкувати ОСОБА_7 в оперативному порядку начальнику станційної дільниці №1 ОСОБА_10 При ознайомленні з даним наказом ОСОБА_7 зазначила, що не згодна з ним (а.с.38)

В.о.начальника КЦТ №231 ОСОБА_9 03 березня 2016 року подав клопотання директору Чернігівської філії ПАТ «Укртелеком» про вжиття заходів дисциплінарного впливу до працівника ОСОБА_7, оскільки остання ознайомилась з розпорядженням про переміщення від 02 березня 2016 року, проте до виконання робіт не приступила, на території станційної дільниці №1 (АТС 4) з 03 березня 2016 року не з'явилась (а.с.40).

З пояснювальної записки від 04 березня 2016 року вбачається, свою незгоду з переміщенням ОСОБА_7 пояснює тим, що виконує свої обов'язки згідно посадової інструкції, робота на АТС-4 в посадовій інструкції не передбачена (а.с.39).

Наказом №91 від 11 березня 2016 року за невиконання розпорядження виконуючого обов'язки начальника Комбінованого центру телекомунікацій №231 м.Чернігова, оголошено догану електромеханіку станційного устаткування електрозв'язку 1 категорії станційної дільниці №1 станційного цеху КЦТ №231 ОСОБА_7, відповідно до п.1 ст.147 КЗпП України (а.с.41).

В подальшому, наказом №65/к від 15 березня 2016 року директора філії Сидоренка О.В. переміщено ОСОБА_7, електромеханіка станційного устаткування електрозв'язку з І категорії станційної дільниці №1 КЦТ №231 м.Чернігів, в межах спеціальності, кваліфікації та посади на робоче місце по обслуговуванню обладнання станції АТС-4 та по забезпеченню наданої і високоякісної роботи станційних споруд телефонної мережі, каналоутворюючої апаратури АТС-4 з 15 березня 2016 року та увільнено ОСОБА_7 від виконання обов'язків по обслуговуванню обладнання станції типу ОПТС/АМТС, здійсненню експлуатаційно-технічного обслуговування комутаційного та каналоутворюючого обладнання станції типу ОПТС/АМТС з 14 березня 2016 року. З даним наказом ОСОБА_7 також не погодилась (а.с.72).

Наказом директора філії ПАТ «Укртелеком» Сидоренка О.В. №104 від 17 березня 2016 року скасовано дію розпорядження в.о.начальника КЦТ від 02 березня 2016 року №1 щодо переміщення працівника та наказу директора філії від 15 березня 2016 року №65/к про переміщення працівника з 17 березня 2016 року. Підставою для скасування розпорядження та наказу зазначена доповідна записка в.о.начальника КЦТ №231 м. Чернігів від 17 березня 2016 року (а.с.12)

Згідно п.1.1 посадової інструкції позивача передбачено, що призначення на посаду, переведення на іншу роботу і звільнення з посади проводиться за погодженням із начальником станційної дільниці №1 м. Чернігів.

Суд першої інстанції зазначив, що допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що при винесенні розпорядження №1 від 02 березня 2016 року щодо переміщення працівника він не погоджував це питання із начальником станційної дільниці №1, хоча це передбачено посадовою інструкцією.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки розпорядження в.о.начальника КЦТ від 02 березня 2016 року №1 щодо переміщення працівника, за невиконання якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, було скасовано наказом директора філії №104 від 17 березня 2016 року, то нема підстав вважати законним наказ про притягнення ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності та враховує, що розпорядження №1 від 02.03.2016 року не містить терміну переміщення та інформації про увільнення її від попередньої роботи. Питання щодо увільнення від виконання роботи за попереднім місцем вирішено лише в наказі №65/к від 15.03.2016 року, тобто лише з цього моменту з достатньою вірогідністю можна зробити висновок, що має місце саме переміщення, без суміщення обов'язків. Однак, догану ОСОБА_7 оголошено раніше - наказом від 11.03.2016 року, тобто, фактично до належного наказу про переміщення.

З'ясувавши, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_7 незаконний, суд вірно стягнув з відповідача на користь позивача премії за основними результатами господарської діяльності, починаючи з березня 2016 року, які не були нараховані у зв'язку з дією наказу цього наказу.

Відповідно до ст.212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки ст.237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а судом встановлено, що права ОСОБА_7 дійсно були порушені, суд правомірно стягнув на користь позивача моральну шкоду в сумі 700 грн.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_7 мала можливість та знання працювати на кросах, як старого, так і нового зразка не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки позов задоволено з підстав визнання незаконним розпорядження в.о. начальника КЦТ від 02 березня 2016 року №1 щодо переміщення працівника ОСОБА_7 на підставі та за порушення якого й був виданий наказ про оголошення догани позивачу.

Інші доводи апеляційної скарги не містять законних та обґрунтованих підстав для скасування рішення суду першої інстанції, спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 12 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: