АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.,

секретар: Шерівська Ю.А.

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України в особі Управління Національного банку України в Чернівецькій області про стягнення грошових коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 лютого 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 в грудні 2015 року звернувся до суду з позовом до Національного банку України в особі Управління Національного банку України в Чернівецькій області про стягнення грошових коштів в сумі 15 600 грн..

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 22 січня 2009 року між ним та Національним банком України укладено Договір про відкриття особового рахунку та надання платіжної картки Національної системи масових електронних платежів за №747 (далі - Договір).

Посилався на те, що на виконання умов Договору відповідач відкрив йому особовий (у тому числі) картковий рахунок з метою зарахування і зберігання коштів (пенсії) та обліку операцій із застосуванням картки згідно із його заявою. Надання послуг відповідачем здійснювалося поповненням рахунку шляхом зарахування надходжень (пенсії). Нарахування процентів на залишок грошових коштів (пенсії) на рахунку та їх виплату відповідач здійснював щомісяця, згідно з нормативно-правовими актами НБУ, по

_________________________________________________________________________________________________________________________________

№22-ц/794/421/16 Головуючий у 1 інстанції: Нестеренко Є.В.

Категорія: 19/27 Доповідач: Литвинюк І.М.

серпень 2014 року включно.

Однак, всупереч умов договору, відповідач протиправно, в односторонньому порядку, змінив умови укладеного договору, припинивши з 01 серпня 2014 року нараховувати проценти на залишок коштів (пенсії) на рахунку та їх виплату, не повідомивши його про це у порядку, спосіб, та у строки, встановлені п.4.1.3 ст. 4 Договору, за змістом яких, в разі зміни умов обслуговування рахунку, переліку послуг та/або тарифів, розміру процентної ставки, відповідач зобов'язаний його повідомити рекомендованим листом або особисто не пізніше дня введення цих змін.

Також зазначав, що всупереч умовам договору він не був повідомлений відповідачем належним чином про наявність змін, які впливатимуть на положення Договору; додаткового договору, що враховуватиме ці зміни до Договору, сторони не уклали і не підписали. У зв'язку з ненарахуванням процентів на залишку коштів та їх виплати, відповідачу заявлена претензія про нарахування та виплату щомісяця процентів у розмірі 19.5% на залишок коштів (пенсії) на рахунку, суми 15600 грн., за період з 01 вересня 2014 року по березень місяць 2015 року включно.

У задоволенні його претензії відповідач відмовив з посиланням на п. 1 Постанови правління Національного банку України «Про призупинення нарахування відсотків на залишок коштів на особових рахунках працівників банку України № 454 від 30 липня 2014 року (у зв'язку з оптимізацією кошторисних витрат Національного банку України).

Оскільки відмова відповідача від нарахування процентів на залишок коштів (пенсії) на рахунку та виплати суми в розмірі 15600 грн. з мотивів оптимізації кошторисних витрат Національного банку України, передбачених постановою Правління Національного банку України, є незаконною, і такою, яка суперечить умовам укладеного договору, просив позов задовольнити.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 лютого 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що відповідач в порушення вимог цивільного законодавства в односторонньому порядку припинив нараховувати відсотки, відповідно до постанови Правління НБУ № 454 від 30 липня 2014 року, що є порушення умов договору.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача в частині нарахування та сплати відсотків у розмірі 19.5% на залишок коштів, які зберігалися на рахунку, за період з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року не ґрунтуються на вимогах закону та умовах договору. Договором встановлено нарахування відсотків на залишок коштів на рахунок

згідно з нормативно-правовими актами Національного банку. Постанова Національного банку України № 454 від 30 липня 2014 року про призупинення нарахування відсотків не змінює умови п. 2.5 Договору № 747 від 22 січня 2009 року.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 22 січня 2009 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 747 про відкриття особового рахунку та надання платіжної картки.

Відповідно до п. 2.1 Договору Національний банк, з метою зарахування і зберігання коштів Клієнта та обліку операцій із застосуванням картки згідно із заявою Клієнта, відкриває Клієнту особовий (у тому числі картковий) рахунок.

З п. 2.2 Договору вбачається, що поповнення рахунку здійснюється шляхом зарахування надходжень, передбачених нормативно-правовими актами Національного банку щодо рахунків працівників Національного банку та Правилами НСМЕП.

Пунктом 2.5 Договору встановлено, що Національний банк нараховує проценти на залишок коштів на рахунку згідно з нормативно-правовими актами Національного банку щодо рахунків працівників Національного банку.

Відповідно до п. 4.1.3 Договору Національний банк зобов'язується у разі зміни умов обслуговування рахунку, переліку послуг та/або тарифів, розміру процентної ставки повідомити про це Клієнта рекомендованим листом, електронною поштою на електронну адресу Клієнта, зазначену в заяві, з використанням локальної мережі Національного банку або особисто не пізніше дня введення цих змін.

Пунктами 7.1, 7.2 Договору встановлено, що усі зміни до Договору вносяться шляхом укладення додаткового договору. Якщо законодавство України, нормативно-правові акти Національного банку та/або нормативні документи НСМЕП зазнають змін, які впливатимуть на положення цього Договору, то між Сторонами має бути укладений додатковий договір до Договору, що враховуватиме ці зміни.

14 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Національного банку України в Чернівецькій області з претензією на суму 15 600 грн., зазначивши, що у вересні 2014 року банк безпідставно і протиправно в односторонньому порядку, без його згоди, не повідомивши у спосіб та встановлені п.п.4.1.3 ст. 4 Договору строки, змінив умови Договору по обслуговуванню рахунку, припинивши нарахувати проценти на залишок його коштів та виплату. Просив борг в розмірі 15600 грн. перерахувати на його рахунок.

Однак, як видно з листа Національного банку України від 06 листопада 2015 року, надісланого на ім'я позивача, задовольнити вимоги, заявлені у претензії щодо сплати боргу у сумі 15600 грн., підстав немає.

Крім того, у вищезазначеному листі Національного банку України надане роз»яснення про те, що відповідно до умов Договору про відкриття особового рахунку, Національний банк України нараховує відсотки на залишок коштів на рахунку згідно з нормативно-правовими актами Національного банку щодо рахунків працівників Національного банку. А відповідно до п. 3.1.7 Договору у Національного банку України за договором встановлено право змінювати встановлений розмір ставки, за якою нараховуються проценти на залишок коштів за рахунком Клієнта.

Постановою Правління Національного банку України за № 454 від 30 липня 2014 року з метою оптимізації кошторисних витрат Національного банку України Правління Національного банку України постановило призупинити з 01 серпня 2014 року нарахування відсотків на залишок коштів на особових рахунках клієнтів Національного банку України, відкритих відповідно до вимог Положення про особові рахунки працівників Національного банку України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 17 листопада 2006 року за № 439.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що обставини справи встановлені на підставі доказів, які мають значення для справи, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Згідно ч. 1 ст. 1070 ЦК України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом.

Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1070 ЦК України проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

За Договором № 747 від 22 січня 2009 року, укладеним між Національним банком України та ОСОБА_1, передбачена умова нарахування відсотків на залишок коштів на рахунку згідно з нормативно-правовими актами Національного банку щодо рахунків працівників національного банку та їх виплата.

З огляду на викладене, нарахування відсотків на залишок коштів на особовому рахунку ОСОБА_1 може здійснюватись тільки при дії нормативно-правового акту Національного банку України, який передбачав би нарахування відсотків на залишок коштів на рахунку.

На даний час нормативно-правовий акт Національного банку України, який би передбачав нарахування відсотків на залишок коштів на особові рахунки клієнтів Національного банку України, відсутній, оскільки такі нарахування призупинені з 01 серпня 2014 року зазначеною вище Постановою № 454.

Крім того, Договором № 747 взагалі не встановлений розмір відсотків, які банк нараховує на залишок коштів на рахунку. Договором встановлено нарахування відсотків на залишок коштів на рахунок згідно з нормативно-правовими актами Національного банку України.

Доводи апелянта щодо необхідності державної реєстрації постанови Правління Національного банку України від 30 липня 2014 року № 454 є безпідставними, оскільки зазначена постанова Правління Національного банку України є розпорядчим актом Національного банку, який має персоніфікований характер, розрахований на разове застосування і його дія стосується лише конкретних осіб (працівників банку) і не може бути застосована до інших осіб. Отже, даний акт не містить ознак актів, які подаються на державну реєстрацію відповідно до п. 4 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою КМУ від 28 грудня 992 року № 731.

Також безпідставними є доводи апелянта про односторонню зміну умов Договору та погодження внесення змін до Договору, оскільки зазначена у п.2.5 умова Договору не змінилася у зв»язку з прийняттям Правлінням Національного банку України Постанови № 454.

Інші доводи апеляційної скарги стосуються законності постанови Правління Національного банку України № 454 від 30 липня 2014, що не може бути предметом розгляду в суді загальної юрисдикції.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, суд першої інстанції, повно та всебічно встановив обставини справи і визначив правовідносини, зумовлені встановленими фактами, правильно застосував правові норми та ухвалив законне й справедливе рішення, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: