Справа № 307/507/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

30 травня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого - судді Мацунича М.В.

суддів : Куштана Б.П., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Кухта М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 й ОСОБА_2 на рішення Тячівського районного суду від 03 грудня 2015 року за позовом ОСОБА_1 й ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 і Нересницької сільської ради, де третіми особами без самостійних вимог є Управління Держземагенства у Тячівському районі, Реєстраційна служба Тячівського районного управління юстиції про скасування рішення органу місцевого самоврядування, та державної реєстрації прав на земельну ділянку,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_1 й ОСОБА_2, звернулись в суд із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 і Нересницької сільради, де третіми особами без самостійних вимог є Управління Держземагенства у Тячівському районі, Реєстраційна служба Тячівського РУЮ у якому просили скасувати рішення органу місцевого самоврядування та державної реєстрації прав на земельну ділянку.

У подальшому, позовні вимоги в частині скасування рішення Нересницької сільради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд у АДРЕСА_1 та скасування свідоцтва про право власності, видане ОСОБА_3 на земельну ділянку, розташовану в с. Нересниця, просили залишити без розгляду.

Рішенням Тячівського районного суду від 03.12.2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відмовлено.

Не погодившись із даним рішенням, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу в якій просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Мотивують свої вимоги тим, що рішення суду не мотивоване, містить припущення про те, що оспорюваним рішенням та реєстрацією в ДЗК їхні права не порушені, суд хоч і встановив усі фактичні обставини справи, проте в рішенні вони докладно не описані, їм не дано оцінки, суд не застосував норми матеріального права, які слід було застосувати до цих правовідносин.

Судові засідання неодноразово призначались, однак відкладались по причині неявки як позивачів так і відповідачів у справі. Враховуючи, що в судове засідання апеляційної інстанції сторони повторно не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що стверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, про причини неявки апеляційний суд не повідомили, і заяв про відкладення розгляду справи не подавали, колегія суддів, відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України та зважуючи на приписи ст. 303-1 ЦПК України, вважає за необхідне розглядати скаргу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача та дослідивши матеріали справи й перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла до думки, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступних мотивів.

За правилами ч. 1 ст. 303 ЦПК України - під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

А виходячи з положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Підстави та порядок набуття права на землю, а також порядок передачі земельних ділянок визначено у статтях 116, 118 ЗК України.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є власниками сусідніх між собою житлових будинків із надвірними спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 (а.с. 24, 35-38, 66, 67, 98, 99) та є фактичними землекористувачами суміжних земельних ділянок, на яких розташовані ці будівлі і які використовуються ними для обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (а.с. 170-186).

Рішенням Нересницької сільської ради від 20.06.2014 року за №973 надано ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту відводу щодо передачі у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_2, площею 0.050 га.( а.с.17).

Рішенням цієї ж ради від 20.06.2014 року за №976 надано дозвіл на виготовлення технічної документації землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, земельна ділянка площею 0.1862 га. у АДРЕСА_3 (а.с. 8).

Відповідно до рішення Нересницької сільської ради від 15.08.2014 року за №1001 надано ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відводу у власність земельної ділянки для будівництва гаража в АДРЕСА_2, площею 0.0100 га.(а.с. 46, 47).

Згідно до рішення Нересницької сільської ради від 07.02.2014 року за №883 надано ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відводу у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 (а.с. 63).

У подальшому, вже під час провадження в даній справі, рішенням Нересницької сільської ради від 27.05.2015 року за № 1240 вилучено в ОСОБА_3 за її згодою земельну ділянку площею 0.0082 га. у землі запасу Нересницької сільської ради (а.с. 125, 126).

Згідно довідки Нересницької сільради за № 1682 від 23.07.2015 року за ОСОБА_3 мешканкою АДРЕСА_1 рахується земельна ділянка площею 0,2420 га. у АДРЕСА_1. А будівлі, які знаходяться на цій земельній ділянці, належать ОСОБА_3, а.с. 146.

Відповідно до змісту Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12.04.2016 року за № НВ-016 - земельна ділянка за Кадастровим номером :04:004:0149 місце розташування якої АДРЕСА_1, та цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору, складає площу - 0,2416 га., що належить ОСОБА_3, Т.2., а.с. .

Даним Витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку стверджується та обставина, що рішення Нересницької сільської ради від 27.05.2015 року за № 1240 про вилучення у ОСОБА_3 за її згодою земельної ділянки площею 0.0082 га. до земель запасу Нересницької сільської ради, виконано.

І дана обставина вказує на той факт, що право позивачів стосовно вільного користування земельною ділянкою, яка знаходиться під двором загального користування, не порушено.

Колегія суддів, також не знаходить доведеними позовні вимоги із приводу того, що земельна ділянка яка знаходиться під нерухомим майном (гараж) належить позивачкам, а не ОСОБА_3.

Як убачається зі змісту рішення 19 сесії 6 скликання Нересницької сільської ради Тячівського району від 15.08.2014 року № 1001, сільрада надала ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва гаража в АДРЕСА_2, площею 0,0100га., а.с. 46.

Тоді як позивачки ставлять вимогу про те, що сільрада безпідставно передала ОСОБА_3 земельну ділянку у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору, площу - 0,2416 га., яка розташована в АДРЕСА_1, Тячівського району до якої включно і земельну ділянку площею 0,0100га., на якій знаходиться будівля гаражу, що їм належить.

Земельна ділянка площею 0,0100га., на якій знаходиться будівля гаражу, знаходиться за іншою адресою, ніж та на яку ОСОБА_1 отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою, і тим більше на протилежній частині земельної ділянки, що по АДРЕСА_1, з якою суміжним землекористувачем є інша особа не позивачки, а ОСОБА_6, а.с. 76.

Представник ОСОБА_3 в особі ОСОБА_7 пояснив, що гараж на який указують позивачки було побудовано в 70-ті роки, чоловіком довірительки самовільно без виготовлення будь-яких документів на нього та дозволів на своїй земельній ділянці.

Слід зазначити, що матеріали справи не містять даних із приводу того, що будівля спірного гаражу, розміщена за адресою по АДРЕСА_2, і що така належить ОСОБА_1 на підставі відповідних документів.

Отже, апеляційним судом не здобуто доказів того, що земельна ділянка на якій розміщена будівля гаражу, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1, належить позивачам.

Встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дав їм належну правову оцінку до яких застосував відповідні правові норми, що дало суду підстави дійти до висновку про відхилення позовних вимог.

Зважуючи на встановлені обставини, доводи апеляційної скарги не можуть бути взятими до уваги, так-як не спростовують висновків суду першої інстанції та вище викладеного, а тому колегія суддів у відповідності до вимог передбачених статтями 213, 308 ЦПК України дійшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Ураховуючи наведене та керуючись вимогами статей 307, 308, 314, 315 і 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 й ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Тячівського районного суду від 03 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили .

Головуючий : __________________ Судді : _________________

_________________