АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/902/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Новак А.В.
Доповідач - Рубан С.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргупредставника Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» - Мезецького Максима Сергійовича на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування майнової шкоди, пені, трьох відсотків річних та суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування майнової шкоди, пені, трьох відсотків річних та суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції - задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_2 20 053 грн. 45 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_2 243 грн. 60 коп. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» - Мезецький Максим Сергійович подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково, стягнувши з ПАТ«Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_2 11 173 грн. 58 коп.

В судовому засіданні позивач заперечив проти апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2014 року ОСОБА_3 було визнано винним у порушенні вимог правил дорожнього рухуУкраїни, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу.

Зазначеною постановою встановлено, що 28 липня 2014 року о 09 годині 40 хвилин водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Опель», д.н.з НОМЕР_1 на території кооперативу «Ландиш» в с. Рожни Броварського району Київської області, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Део», д.н.з. НОМЕР_2.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК Україниобставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини і постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що розмір збитку з урахуванням фізичного зносу та за вирахуванням податку на додану вартість і франшизи, завданого власнику автомобіля «Део», д.н.з. НОМЕР_2, становить 11 673 грн. 58 коп.

З матеріалів страхової справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була забезпечена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30.04.2014 року № АІ-1045442 у ПАТ Страхова компанія «Українська транспортна страхова компанія» з франшизою 500 гривень.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої завдана шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідача ПАТ Страхова компанія «Українська транспортна страхова компанія» на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 11 673 грн. 58 коп.

Однак, суд не звернув увагу, що згідно автотоварознавчого дослідження автомобіля потерпілого оцінювачем, який був запрошений ПАТ Страхова компанія «Українська транспортна страхова компанія» для складання звіту та оцінки матеріального збитку від 28.08.2014 року, вартість матеріального збитку, завданого ДТП, становить 14 008 грн. 30 коп., а за мінусом франшизи та суми ПДВ сума збитку становить 11 173 грн. 58 грн., і в цій частині доводи апеляційної скарги є вірними.

Згідно ст. 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду за який нараховується пеня.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що сума страхового відшкодування була узгоджена, тому до нарахування пені застосовував правило ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою яка має право на отримання відшкодування, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування(регламентна виплата) та виплатити його, а тому суд дійшов висновку, що відповідач, з урахуванням ознайомлення позивача із звітом про оцінку, яка ним не оскаржувалася, зобов'язаний був сплатити страхове відшкодування ОСОБА_2 саме протягом 15-ти днів.

З підстав вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з ПАТ Страхова компанія «Українська транспортна страхова компанія» пені у розмірі 1745 грн. 92 коп. за період з 13.09.2014 року по 12.03.2015 року, за період 181 день.

Однак, виходячи з того, що сума страхового відшкодування підлягаюча стягненню становить 11 173 грн. 58 коп. пеня підлягає стягненню в сумі 1671 грн. 13 коп. (з 13.09.2014 року, 61 день (облікова ставка НБУ 12, 50) - 11 173, 58 Ч(12,50Ч2)%/365Ч61= 466, 84; з 13.11.2014 року, 49 днів (облікова ставка НБУ 14, 00) - 11 173, 58 Ч(14,00Ч2)%/365Ч49= 420, 00; з 01.01.2015 року, 36 днів (облікова ставка НБУ 14, 00) - 11 173, 58 Ч(14,00Ч2)%/365Ч36= 308, 57; з 06.02.2015 року, 26 днів (облікова ставка НБУ 19, 50) - 11 173, 58 Ч(19,50Ч2)%/365Ч26= 310, 41; з 04.03.2015 року, 9 днів (облікова ставка НБУ 30, 00) - 11 173, 58 Ч(30,00Ч2)%/365Ч9= 165, 31).

Крім того, суд на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК Українистягнув з ПАТ Страхова компанія «Українська транспортна страхова компанія» суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, яка становить 6 315 грн. 41 коп. за період 13.09.2014 року по 11.08.2015 року з розрахунку середнього індексу інфляції 1.541 згідно розрахунку, наданого позивачем, та суми трьох процентів річних від простроченої суми богу за період з 13.09.2014 року по 11.08.2015 року, яка становить 318 грн. 54 коп. (сума боргу 11673 грн. 58 коп., 332 дні).

Проте, виходячи із суми страхового відшкодування 11 173 грн. 58 коп. стягненню підлягає інфляційні збитки - 6 044 грн. 91 коп. (з 13.09.2014 по 11.08.2015 року: 11 173, 58 Ч 1, 541 (середній індекс інфляції) - 11 173, 658) та 3% річних - 304 грн. 90 коп. (з 13.09.2014 по 11.08.2015 року (332 дні): (11 173, 58Ч3%/365Ч110=101,02) + (11 173, 58Ч3%/365Ч222=203, 88).

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності стягнення 3% річних та інфляційних витрат колегія суддів не приймає до уваги виходячи з висновку, викладеного в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.02.2016 року у справі №6-38022ск15, в якій зазначено, що оскільки зобов'язання страховика у разі настання страхового випадку зводяться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми і не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок відсотків і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 11 березня 2015 року у справі № 6-126цс14.

З підстав наведеного, рішення суду належить змінити, зменшивши суму стягнення виходячи з мотивувальної частини рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 309, 313-315, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» - Мезецького МаксимаСергійовича - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року - змінити, зменшивши суму стягнення.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_2 11 173 грн. 58 коп. - страхового відшкодування, 1 671 грн. 13 коп. - пені за період прострочення, 304 грн. 90 коп. - 3% річних, 6 044 грн. 91 коп. - інфляційні збитки, а всього - 19 194 грн. 52 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді