Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П.,

МаляренкаА.В., Остапчука Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 01 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 17 квітня 2012 року ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку на умовах сплати 30 % річних на суму залишку боргу. Внаслідок порушення позичальником строку та порядку погашення кредиту утворилася заборгованість у розмірі 31 453, 25 грн, із яких: 15 000 грн - тіло кредиту, 13 379, 29 грн - проценти, 1 100 грн - комісія, 500 грн - штраф (фіксована частина), 1 473, 96 грн - штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути із боржника.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 01 квітня 2015 року, позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 31 453, 25 грн.

У касаційній скарзіОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

При вирішенні справи суди виходили із того, що 17 квітня 2012 року ОСОБА_3 отримав кредит у ПАТ КБ «ПриватБанк» у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку на умовах сплати 30 % річних на суму залишку боргу.

Умови кредитування передбачають, що згідно п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позивальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Банк нараховує проценти за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» згідно п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову (п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг). Боржник доручає списувати з будь-якого рахунку, відкритого в банку, зокрема, з карткового, грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань (п.2.1.1.12.9 Умов та правил надання банківських послуг).

Згідно п.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною Правил та/або Тарифів банку, які викладені на сайті банку, позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість.

Банк на підставі п.1.1.3.2.3 Умов та надання банківських послуг має право на зміну тарифів, які викладені на його сайті, а також інших умов обслуговування рахунків.

Відповідно до п.2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленій банком частці в разі невиконання боржником своїх договірних зобов'язань.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, суд повиненвсебічно і повно з'ясувати усі обставини, що складають предмет доказування, дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (ст. ст. 58, 59 ЦПК України), окремо та всі докази у їх сукупності у порядку, передбаченому ст. ст. 185, 187, 189, 212 ЦПК України, що відображається у судовому рішенні. Відхилення того чи іншого доказу, перевагу одного доказу над іншим має бути мотивованим.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у ст. ст. 57-60, 131-132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215, 303, 315-316 ЦПК України, визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позову, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведення розміру збитків, наявності доказів, що їх підтверджують).

Поклавши в основу висновків про розмір боргу розрахунки позивача, суди не перевірили правильність проведених нарахувань, зокрема не встановили, яким чином збільшувався кредитний ліміт на картці (дата підвищення та сума), що слугує базою нарахування інших платежів за кредитом: процентів, комісії та штрафу; порядок зарахування сплачених платежів за складовими кредитного зобов'язання (тіло кредиту, проценти, неустойка, тощо), відповідність черговості зарахування платежів договірним положенням/вимогам закону (ст. 534 ЦК України). Надані банком розрахунки таких обставин не відображають.

З урахуванням наведеного, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 01 квітня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першоїінстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.П. Гончар

Т.П.Дербенцева

А.В. Маляренко

Д.О.Остапчук