Справа № 459/2978/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Новосада М.Д.

при секретарі Марковець Т.Л.

з участю представника скаржника ОСОБА_1

представника ДВС ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді справу за скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на дії державного виконавця Червоноградського МВДВС ГТУЮ у Львівській області щодо винесення постанови ВП№52014679 від 28.09.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачеві, -

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника звернувся у суд із даною скаргою, в обґрунтування якої послався на те, що 22.09.2011 року Червоноградським міським судом у справі №2-н-1006/11 було винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 боргу 87,90 грн. та судового збору 55,50 грн., який був звернений до виконання. 29.09.2016 року державним виконавцем Червоноградського міського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. Вважає такі дії державного виконавця безпідставними та неправомірними, оскільки державним виконавцем не було перевірено майновий стан боржника. Крім того у вище зазначеній постанові не зазначено які саме заходи були вжиті для розшуку майна боржника та відсутні посилання на конкретні офіційні відповіді із зазначенням вихідного номера та дати, які були отримані від реєструючих організацій, а також інших установ, щодо наявності коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, наявність заробітної плати, пенсії, стипендії, чи інших доходів боржника. Вказану постанову вважає незаконною та просить її скасувати.

Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав, вказаних у ній. Просив визнати дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві неправомірними, скасувати постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачеві від 28.09.2016 року та зобовязати державного виконавця відновити виконавче провадження.

Представник Червоноградського міського відділу ВДВС ГТУЮ у Львівській області в судовому засіданні скаргу заперечила. Додатково вказала, що на виконанні перебувало дане виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 87,90 грн. боргу та 55,50 грн. судового збору. 22.08.2016 року було відкрито виконавче провадження. 30.08.2016 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. Крім того боржник неодноразово викликався у ВДВС Червоноградського МУЮ, однак жодного разу не зявився. 26.09.2016 року було здійснено вихід на дільницю за місце проживання боржника, в ході виконання якого дверей квартири ніхто не відчинив, про що було складено відповідний акт. Також в ході виконання даного судового наказу було встановлено, що за боржником зареєстровано автомобіль, який в подальшому було оголошено у розшук. А щодо звернення до суду із заявою про обмеження у праві виїзду боржника, то це є правом, а не обовязком виконавця.

Вислухавши думки представників, дослідивши зібрані документи, оглянувши матеріали справи, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, встановив наступне:

Відповідно до п.1.5.1 інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженого наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, постанова як окремий документ містить такі обовязкові реквізити: мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких державний виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на закон чи інший нормативно-правовий акт (статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт, на підставі якого видано постанову).

Судом встановлено, що 28.09.2016 року Державним виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 на підставі п.2 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову серії ВП №52014679 про повернення виконавчого документу судового наказу №2-н-1006/11 виданого 04.01.2012 Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення боргу в сумі 87,90 грн. та судового збору в сумі 55,50 грн. стягувачеві.

Постанова мотивована тим, що боржником в добровільний термін борг не сплачено, вимоги виконавчого документа не виконано, згідно акту державного виконавця ліквідного майна належного боржнику для звернення стягнення з метою його подальшої реалізації в рахунок погашення боргу не виявлено. З метою забезпечення виконання вище вказаного виконавчого документу винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, та скеровано її для подальшого виконання в частині накладення арешту на все належне боржнику майно.

У даній постанові державним виконавцем не в повному обсязі зазначено, які саме заходи ним були вжиті для розшуку майна боржника та відсутні посилання на конкретні офіційні відповіді із зазначенням вихідного номера та дати, які були отримані від реєструючи організацій та інших установ щодо наявності коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, заробітної плати, пенсії, стипендії, чи інших доходів боржника.

Такі дії та рішення державного виконавця не відповідають вимогам закону, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1, положення ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України в абзаці першому п.20 своєї постанови від 13 грудня 2010 року №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» державний виконавець зобовязаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Водночас, відповідно до п.2 ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (що відповідає п.2 ч.1 ст.47 цього Закону у чинній редакції), виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

На підтвердження обґрунтованості оскаржуваної постанови державним виконавцем подано лише витяг з журналу карток про те, що за ОСОБА_3 зареєстрований автомобіль марки «Фіат 138» 1984 року випуску, однак даний автомобіль не був знайдений та на нього не було звернено стягнення в межах виконавчого провадження.

Крім того державним виконавцем було надано копію акту від 26.09.2016 року про вихід на дільницю за місцем проживання боржника, який також не може бути прийнятий судом до уваги, так як у ньому не зазначено понятих.

Інших підтверджуючих документів про отримання від запитуваних органів та служб відомостей щодо наявності розшукуваного майна боржника суду не надано.

Як випливає з положень ч.1 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду.

Згідно з ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За таких обставин суд дійшов висновку, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві є передчасним та неправомірними.

Враховуючи наведене, суд вважає, що спірну постанову державного виконавця слід скасувати та зобовязати Червоноградський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області поновити виконавче провадження за вище згаданим виконавчим документом.

Керуючись ст. ст. 209, 386, 387 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Червоноградського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 28.09.2016 року неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Червоноградського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області ВП№52014679 від 28.09.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачеві.

Зобовязати Червоноградський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області поновити виконавче провадження на виконання судового наказу Червоноградського міського суду у справі №2-н-1006/11 від 22.09.2011 року в частині про стягнення з ОСОБА_3 боргу 87,90 грн. та судового збору 55,50 грн..

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Суддя: М. Д. Новосад