УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, яка подана представником ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києва, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Зоя Миколаївна, про визнання договору іпотеки припиненим,

в с т а н о в и в :

У грудні 2013 року ПАТ «Райффайзен банк Аваль» звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просило суд ухвалити рішення, яким звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах, проведених відповідно до діючого законодавства у межах процедури виконавчого провадження.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до умов кредитного договору, укладеного 03 липня 2007 року між банком та ОСОБА_2, останній отримав кредит у розмірі 176 200 доларів США зі сплатою 13,5 % річних на строк до 03 липня 2017 року. На забезпечення виконання зобов'язань за цим договором 04 липня 2007 року між банком та ОСОБА_2, від імені якого діяла ОСОБА_6, було укладено договір іпотеки, предметом якого була квартира АДРЕСА_1, яка була придбана останнім та ОСОБА_6 у спільну сумісну власність. Разом з цим, оскільки позичальник не виконував рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 квітня 2011 року про стягнення з нього на користь банку заборгованості за указаним кредитним договором, банк просив звернути стягнення на зазначений предмет іпотеки.

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, в я кому просив суд ухвалити рішення, яким визнати припиненим договір іпотеки, скасувати заборону на відчуження вказаної квартири, внести до Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна відомості про зняття заборони відчуження предмета іпотеки за договором іпотеки, виключити з Державного реєстру іпотек запис про обтяження указаної квартири, посилаючись на те, що договір іпотеки слід вважати припиненим, оскільки основне зобов'язання, для забезпечення якого було укладено договір іпотеки, є припиненим, оскільки рішенням суду кредитна заборгованість вже стягнута і договір розірвано.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Райффайзен банк Аваль» залишено без задоволення. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено частково. Визнано припиненим договір іпотеки від 04 липня 2014 року, укладений між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_2 з 21 червня 2011 року. Решту зустрічних позовних вимог залишено без задоволення. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року скасовано рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року та ухвалено нове рішення, яким частково задоволено позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Звернуто стягнення на предмет іпотеки, трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Краковецькою А.М. 18 серпня 2003 року належить ОСОБА_2 у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 03 липня 2007 року, який укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2, яка на 21 червня 2011 року становила 210 719,42 дол. США, що за курсом НБУ на 21 травня 2013 року еквівалентно 1 683 590 грн 15 коп., шляхом продажу на прилюдних торгах у порядку, передбаченому діючим законодавством України в межах процедури виконавчого провадження, визначивши початкову ціну предмета іпотеки для подальшої реалізації у сумі 1 538 244 грн. Решту позовних вимог ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» залишено без задоволення. Зустрічні позовні вимог ОСОБА_2 - залишено без задоволення. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалене судове рішення суду апеляційної інстанції, а справу передати на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи нове рішення у справі, дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог та наявність правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки,оскільки наявність судового рішення, яким стягнута заборгованість за кредитним договором та яке не виконано, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання суми шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а розірвання кредитного договору не припиняє основне та іпотечне зобов'язання.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києва, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Зоя Миколаївна, про визнання договору іпотеки припиненим.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук