Ухвала

іменем україни

27 травня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 01 лютого 2016 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 23 березня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 11 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 014/12/1472, згідно з умовами якого останній отримав кредит в розмірі 30 450 дол. США зі сплатою 13 % річних за користування коштами зі строком повернення до 11 липня 2027 року. Позивач вказував, що кредитний договір забезпечений окремими договорами поруки, які були укладені 11 липня

2007 року між ним, ОСОБА_2 та ОСОБА_6, згідно з умовами яких останні, як поручителі, зобов'язалися відповідати за борговим зобов'язанням ОСОБА_5 Оскільки ОСОБА_5 не виконує належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, у нього станом на 15 червня

2015 року виникла заборгованість у розмірі 30 811,62 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 648 856 грн 64 коп., яку позивач просив стягнути на свою користь з відповідачів в солідарному порядку.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 01 лютого

2016 року позов ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 28 512,95 дол. США, що еквівалентно 600 449 грн 34 коп., в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором від 11 липня 2007 року № 014/12/1472, що складається з:

26 529,11 дол. США, що еквівалентно 558 671 грн 99 коп., - заборгованість за кредитом; 1 883,84 дол. США, що еквівалентно 39 671 грн 46 коп., - заборгованість за відсотками; 100 дол. США, що еквівалентно 2 105 грн 88 коп., - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків, яка існувала станом на

15 червня 2015 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 23 березня

2016 року рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 01 лютого 2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кредитної заборгованості скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 28 512,95 дол. США, що еквівалентно

600 449 грн 34 коп., в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором від 11 липня 2007 року № 014/12/1472, що складається з:

26 529,11 дол. США, що еквівалентно 558 671 грн 99 коп., - заборгованість за кредитом; 1 883,84 дол. США, що еквівалентно 39 671 грн 46 коп., - заборгованість за відсотками; 100 дол. США, що еквівалентно 2 105 грн 88 коп., - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків, яка існувала станом на

15 червня 2015 року.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати по 1 827 грн з кожного, змінено, викладено його в такій редакції.

Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати в розмірі 1 218 грн з кожного.

В решті рішення суду залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати в розмірі 1 339 грн

80 коп. з кожного, понесені позивачем при поданні апеляційної скарги.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з неналежним виконанням позичальником взятих за договором кредиту зобов'язань утворилась заборгованість та оскільки ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів між собою, суд вважав, що відсутні підстави для солідарного стягнення з боржника та поручителів кредитної заборгованості. При цьому самостійно визначив солідарного боржника з позичальником та стягнув кредитну заборгованість з ОСОБА_5В солідарно з ОСОБА_2 Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_6 суд виходив з відсутності правових підстав для цього.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кредитної заборгованості та ухвалюючи в цій частині нове рішення про задоволення позову, а в решті залишаючи рішення без змін, апеляційний суд правильно виходив з того, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що умовами договору поруки, укладеного 11 липня 2007 року між банком та ОСОБА_6, останній зобов'язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за порушення позичальником зобов'язань, що виникають з кредитного договору, залишив поза увагою, що банком були заявлені вимоги до ОСОБА_6, як до поручителя, який повинен нести солідарну відповідальність з позичальником.

Такі висновки суду відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова