Справа 431/5129/15-ц
Провадження 2/431/76/ 16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

1 березня 2016 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Березка О.М.,

при секретарі Войтенко А.О.,

позивач ОСОБА_1,

представник позивача ОСОБА_2,

відповідач ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, про зменшення розміру аліментів, в якому просить суд зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на користь відповідача ОСОБА_3 на утримання малолітньої дитини та встановити їх у твердій грошовій сумі - 400 грн. В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Старобільського районного суду від 27.07.2015 року з нього було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 в розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.06.2015 року. Рішення суду було винесено заочно без участі позивача. Згідно постанови державного виконавця Старобільського районного управління юстиції позивач сплачує аліменти у розмірі 537 грн. Позивач не погоджується з розміром аліментів, який він повинен сплачувати згідно рішення суду, оскільки не має постійної роботи, аліменти він сплачує за кошти, які йому дає мати, а сам не може знайти постійної роботи іноді виконує разові роботи, але цих коштів не вистачає для сплати аліментів у визначеному розмірі. Позивач не працює, не перебуває на обліку у центрі зайнятості, ніяких доходів не отримує, тому просить суд зменшити розмір аліментів, встановлений рішенням Старобільського районного суду та встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме -400 грн. на місяць.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі, просив суд зменшити розмір аліментів , встановлений йому згідно рішення суду, оскільки ніде не працює, не перебуває у центрі зайнятості населення на обліку, та встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі 400 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимого підтримав, просив суд зменшити розмір аліментів та визначити їх розмір у твердій грошовій сумі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що розлучені з позивачем два роки, крім аліментів позивач ОСОБА_4. ніякої допомоги їх спільній дитині не надає. Просила відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд вислухавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, вважає позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Рішенням Старобільського районного суду від 27 липня 2015 року з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення набрало чинності і виконавчий лист направлений на виконання.

Вищевказані обставини не заперечуються сторонами.

Згідно довідки Старобільського районного центру зайнятості населення від 19.11.2015 року ОСОБА_1 на обліку у центрі зайнятості населення не перебуває.

Згідно відомостей Державної Податкової адміністрації України за період з 01.01.2014р. по. 31.12.2014р., інформація про доходи ОСОБА_1 відсутня.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1, останній запис свідчить про його звільнення 13.08.2013 року з ДП «Луганський облавтодор» за власним бажанням.

Згідно листа Старобільського районного управління юстиції розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1, визначений виходячи з середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості, яка на 2014 рік у Старобільському районі складала 2150 грн., відповідно ? аліментних платежів -537 грн. 50 коп.

Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На підставі п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Позивач ОСОБА_1 наполягає на зменшенні розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_2 з ? частини усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі 400 грн., мотивуючи свої вимоги відсутністю постійної роботи, та відсутність будь-якого іншого доходу, хоча у судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач на момент розгляду справи у суді є дієздатним, має можливість працювати та отримувати постійний заробіток.

Суд, не приймає до уваги доводи позивача, зазначені у позовній заяві стосовно обставин потреби зменшення аліментів у зв'язку з відсутністю роботи та іншого доходу, оскільки вони не є підставою для зменшення розміру аліментів згідно вимог ч. 1 ст. 192 СК України.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи вимоги позивача про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки не відповідає вимогам закону, оскільки не становлять визначених законом підстав зміни розміру стягуваних за судовим рішенням аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 192 СК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218, ч. 3 ст. 209 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Березка