печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді: Литвиновій І. В., при секретарі Іванові Г. Д., розглянувши у судовому засіданні заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

24.12.2015 у вказаній справі відкрито провадження. 09.03.2016 позивачем подано суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 не повернув йому суму боргу та вводив в оману, кажучи, що працює з метою повернення грошей у м. Москва, натомість змінив номер мобільного телефону. Як зазначено позивачем у заяві про забезпечення позову, відповідачу ОСОБА_2 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

За правилами статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч.ч. 1-3 вказаної статті Кодексу).

У заяві про забезпечення позову заявником не наведено підстав щодо необхідності забезпечення даного позову та доказів того, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду чи створювати обставини, які б утрудняли чи унеможливлювали його виконання, оскільки ґрунтуються на припущеннях, суб'єктивній оцінці обставин. Проте, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Позивачем у якості письмових доказів надано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за № НОМЕР_1 від 09.03.2016, згідно з якою квартира АДРЕСА_1 не належить відповідачеві, а перебуває у власності ОСОБА_4

Вказана особа не залучена до участі у розгляді справи у якості сторони або як третя особа, об'єкт нерухомості, щодо якого позивач просить вжити захід забезпечення позову у вигляді арешту, не стосується предмету спірних правовідносин, та такі дії можуть призвести до порушення права власності та законних інтересів сторонньої особи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя І. В. Литвинова