Справа № 359/7549/15-ц Головуючий у І інстанції Журавський В. В.
Провадження № 22-ц/780/3435/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 29.11.2016
УХВАЛА

Іменем України

29 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Мельника Я.С., Мережко М.В.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що 18 вересня 2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №49.28/237/С-Н-06.

Згідно умов договору позивач зобов`язався надати кредит у розмірі 63000 доларів США, а ОСОБА_2 зобовязалася щомісячно до 18 вересня 2025 року повертати кредит по частинах та сплачувати відсотки за користування ним у розмірі 1,83% річних.

Крім цього, за порушення прийнятих на себе зобовязань за кредитним договором стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами ОСОБА_2 зобовязалася сплачувати пеню у розмірі подвійної процентної ставки за кожний календарний день прострочки від суми простроченого платежу.

18 вересня 2006 року ВАТ «Кредитпромбанк» уклав з ОСОБА_3 договір поруки №1(49.28/237/С-Н-06), за яким ОСОБА_3 зобовязався відповідати перед ВАТ «Кредитпромбанк» за своєчасне та повне виконання зобовязань ОСОБА_2 за кредитним договором. ОСОБА_2 отримала грошові кошти у розмірі 63000 доларів США.

26 червня 2013 року ВАТ «Кредитпромбанк» уклав з позивачем договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого ВАТ «Кредитпромбанк» передав ПАТ «Дельта Банк» документи щодо повернення грошових коштів за кредитним договором. ОСОБА_2 неналежним чином виконувала грошові зобовязання, а тому у позивача виникло право достроково вимагати від відповідачів повернути борг, загальний розмір якого становив 2045573 грн. 53 коп.

Оскільки відповідачі відмовились добровільно повернути цей борг, то ПАТ «Дельта банк» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з них борг по поверненню кредиту у загальному розмірі 2045573 грн. 53 коп..

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2045573 грн. 53 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір по 1827 грн. з кожного.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про зміну рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за кредитним договором врахувавши заборгованість за процентами в розмірі 25954 долари 53 центи, що за курсом НБУ на 29.07.2015 року становить 572027 грн. 23 коп., а не 27329,04 долари США, та стягнення заборгованості за кредитним договором лише із ОСОБА_2

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що оскільки відповідачі ухиляються від добровільного повернення боргу за кредитним договором, то з них належить солідарно стягнути на користь ПАТ «Дельта банк» заборгованість за кредитним договором.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно вимог ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За змістом ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 вересня 2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №49.28/237/С-Н-06 (а.с.7-13), за яким ВАТ «Кредитпромбанк» зобовязався надати ОСОБА_2 кредит у розмірі 63000 доларів США, а ОСОБА_2 зобовязалася щомісячно до 18 вересня 2025 року повертати кредит по частинах та сплачувати відсотки за користування ним у розмірі 1,83% річних. Крім цього, за порушення прийнятих на себе зобовязань за кредитним договором стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами ОСОБА_2 зобовязалася сплачувати пеню у розмірі подвійної процентної ставки за кожний календарний день прострочки від суми простроченого платежу.

Також встановлено, що 18 вересня 2006 року ВАТ «Кредитпромбанк» уклав з ОСОБА_3 договір поруки №1(49.28/237/С-Н-06) ,за яким ОСОБА_3 зобовязався відповідати перед ВАТ «Кредитпромбанк» за своєчасне та повне виконання зобовязань ОСОБА_2 за кредитним договором (а.с.28-30).

ВАТ «Кредитпромбанк» перерахував на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 63000 доларів США. Це підтверджується копією заяви на видачу готівки (а.с.94).

06 квітня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору №49.28/237/С-Н-06 від 18 вересня 2006 року, яким погодили Графік погашення кредитної заборгованості (а.с.16-20).

07 квітня 2009 року ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 уклали додатковий договір №1 до кредитного договору №49.28/237/С-Н-06 від 18 вересня 2006 року, якою сторони узгодили між собою процедуру та умови повернення отриманого кредиту, нарахування та сплати процентів за отриманим кредитом, комісій. Зокрема, було встановлено черговість погашення заборгованості при надходженні коштів, а також право ВАТ «Кредитпромбанк» в односторонньому порядку змінювати черговість погашення боргових зобовязань за кредитним договором (а.с.14-15).

21 січня 2011 року ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 уклали додатковий договір №2 до кредитного договору №49.28/237/С-Н-06 від 18 вересня 2006 року, яким встановили, що фактичний залишок заборгованості за цим договором складає 59313 доларів США 23 центи, що складає еквівалент 471154 грн. 65 копійок за офіційним курсом Національного банку України на дату укладення цього додаткового договору. Крім цього, сторонами було визначено, що починаючи від 28 березня 2011 року ОСОБА_2 здійснюватиме погашення кредиту та сплачувати нараховані проценти ануїтетними платежами відповідно до Графіку (а.с.21-27).

21 січня 2011 року ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_3 уклали додатковий договір №1 до договору поруки №1 (49.28/237/С-Н-06), яким встановили, що фактичний залишок заборгованості за цим договором складає 59313 доларів США 23 центи. Крім цього, сторони визначили, що за порушення строків погашення кредиту та сплати процентів за його користування ОСОБА_3 зобовязаний сплатити на користь ПАТ «Кредитпромбанк» штраф у розмірі 3% від загальної суми кредиту у випадку порушення ОСОБА_2 істотних умов договору, що забезпечує виконання зобовязань за кредитним договором, в тому числі ненадання у встановленні строки будь-яких документів, обовязковість надання яких передбачена кредитним договором (а.с.31).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч.1 ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

26 червня 2013 року ПАТ «Кредитпромбанк» уклав з позивачем договір купівлі-продажу прав вимоги (а.с.85-90). За цим договором ПАТ «Кредитпромбанк» передав ПАТ «Дельта Банк» право вимоги, яке він мав до ОСОБА_2 за кредитним договором №49.28/237/С-Н-06 від 18 березня 2006 року, що підтверджується копією реєстру боржників за договором купівлі-продажу прав вимоги (а.с.92).

Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобовязується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з ч.1 ст.549, ч.2 ст.551 цього ж Кодексу у разі порушення зобовязання боржник повинен передати кредиторові пеню (грошові кошти) у розмірі, передбаченому в договорі.

За правилом ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Встановлено, що ОСОБА_2 неналежним чином виконує грошові зобовязання за кредитним договором. Вказана обставина підтверджується розрахунком заборгованості станом на 29 липня 2015 року (а.с.32). Тому у позивача виникло право достроково вимагати від відповідачів повернути борг, що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 59129 доларів США 26 центів, сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 27329 доларів США 04 центи, пені - 125406 грн. 27 коп., а також 3% від простроченої заборгованості по тілу кредиту - 1976 грн. 59 коп., 3% від простроченої суми заборгованості по відсотках - 12685 грн. 10 коп. Загальний розмір боргу становить 86458 доларів США 03 центи та 140067 грн. 96 коп.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанцї дійшов вірного висновку про те, що з відповідачів підлягає до стягнення солідарно на користь ПАТ «Дельта банк» заборгованість за кредитним договором.

Суд першої інстанції вірно послався на розяснення Пленуму Верховного Суду України в п.14 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14, де зазначено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційних скаргах.

Таким чином, доводи апеляційних скарг про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційних скарг та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційні скарги слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: