У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Ковальчук Н.М., Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання Вох В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кузнецовського міського суду від 14 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Кузнецовське налагоджувально-монтажне підприємство „Електропівденмонтаж про стягнення одноразової допомоги при виході на пенсію, винагороди за загальні результати роботи по підсумках за рік, одноразової винагороди за вислугу років та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Кузнецовського міського суду від 14 травня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Кузнецовське налагоджувально-монтажне підприємство „Електропівденмонтаж про стягнення одноразової допомоги при виході на пенсію, винагороди за загальні результати роботи по підсумках за рік, одноразової винагороди за вислугу років та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовлено.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи.

Вказує, що до 11.07.2014 року він перебував у трудових відносинах із ТзОВ КНМП „ЕПМ. З 01.03.2005 року він працював у відповідача на посаді начальника дільниці електромонтажних робіт, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці. 11.07.2014 року він звільнився з роботи за власним бажанням у звязку із виходом на пенсію.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/459/2016 Головуючий у 1 інстанції : Горегляд О.І.

Доповідач : Григоренко М.П.

Відповідно до пункту 9.8 розділу 9 Колективного договору, укладеного між адміністрацією та профспілковим комітетом ТзОВ КНМП „ЕПМ на 2012-2014 роки, та зареєстрованого виконавчим комітетом Кузнецовської міської ради під №2 від 23.01.2012 року передбачена виплата одноразової допомоги працівникам ТзОВ КНМП „ЕПМ при виході на пенсію за віком і по інвалідності в залежності від стажу роботи в ТзОВ КНМП „ЕПМ, зокрема при стажі роботи більше 20 років в розмірі восьми тарифних ставок, посадових окладів. Оплата проводиться тільки при виході на пенсію на протязі двох місяців.

В звязку із його звільненням та фактичним виходом на пенсію, 16.07.2014 року ним була написана заява про виплату належної одноразової допомоги, що передбачена Колективним договором. Впродовж двох місяців вказана одноразова допомога виплачена йому не була.

Також вказує, що відповідно до Дадатків № 4, 5 до Колективного договору передбачена виплата працівникам винагороди за загальні результати роботи по підсумках за рік та виплата одноразової винагороди за вислугу років.

Зазначає, що судом не було взято до уваги положення п. 1.2. Колективного договору, який передбачає, що положення Колективного договору поширюється на працівників ТзОВ КНМП „ЕПМ та непрацюючих пенсіонерів, які працювали перед виходом на пенсію в ТзОВ КНМП „ЕПМ, а пунктом 1.10 Колективного договору передбачено, що після закінчення строку дії Колективний договір продовжує діяти до того часу, поки Сторони не укладуть новий або не переглянуть чинний.

Просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач вказує, що оскаржуване рішення вважає законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

В ході апеляційного розгляду справи представник позивача ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_3 просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що останній при звільненні з роботи не мав права на отримання одноразової допомоги при виході на пенсію, винагороди за загальні результати роботи по підсумках за рік, одноразової винагороди за вислугу років, виплата яких передбачена умовами Колективного договору, укладеного між адміністрацією та профспілковим комітетом ТзОВ КНМП „ЕПМ на 2012-2014 роки, оскільки позивач звільнився з роботи не у звязку із виходом на пенсію, а у звязку із поданням заяви про звільнення з роботи «за власним бажанням» і на той час пенсія йому вже була призначена.

Винагорода за загальні результати роботи по підсумках за рік та одноразова винагорода за вислугу років, відповідно до умов Колективного договору виплачується лише в кінці року, а позивач звільнився з роботи в липні 2014 року, коли результати роботи за рік ще не могли бути відомі і відповідний наказ по підприємству з даного приводу виданий ще не був.

Даний висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення обґрунтувань заявлених вимог, які вказані у позовній заяві позивача, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.

Позивач не конкретизував належним чином у своїй апеляційні скарзі, які саме порушення були допущені судом першої інстанції, що призвело, на його думку, до ухваленням судом незаконного рішення у даній цивільній справі.

З огляду на те, що позивач на час звільнення з роботи вже був пенсіонером та з 2011 року отримував пенсію, тому, на переконання колегії суддів, останній звільняючись з роботи у 2014 році, аж ніяк не міг знову вийти на пенсію.

У протилежному випадку, ОСОБА_1 мав би право отримувати допомогу, передбачену пунктом 9.8 розділу 9 Колективного договору, після кожного наступного працевлаштування та звільнення з роботи.

Умови Колективного договору, які передбачають можливість виплати певній категорії працівникам за загальні результати роботи по підсумках за рік та одноразова винагорода за вислугу років, які пропрацювали на підприємстві не повний рік, стосується лише тих працівників, які знаходились у штаті підприємства на кінець року і щодо яких було видано відповідний наказ.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення Кузнецовського міського суду від 14 травня 2015 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кузнецовського міського суду від 14 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.М. Ковальчук

ОСОБА_4