Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2813/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Надопта А.А.,

при секретарі - Онисько С.С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Королівської селищної ради Виноградівського району про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Королівської селищної ради Виноградівського району про визнання права власності на спадкове майно.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_14 померла баба позивача- гр. ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_1.

Оскільки ОСОБА_2 перебувала у шлюбі із дідом позивачаа ОСОБА_3, то такий об'єкт нерухомості вважається спільною сумісною власністю подружжя. Даний житловий будинок вони придбали 05 лютого 1959 року відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 05.02.1959 року. Відповідно до умов даного договору, як баба так і дідо позивача отримали право власності на куплений об'єкт нерухомості в рівних частках (по 1/2 частині).

На час смерті покійної ОСОБА_2, разом з нею проживали та вели спільне господарство її чоловік ОСОБА_3.

Дана обставина підтверджується довідкою виконавчого комітету Королівської селищної ради № 3118 від 09.09.2016 року.

У зв'язку з цим, після смерті ОСОБА_2 спадщину в цілому отримав чоловік померлої ОСОБА_3, який постійно проживав із покійною до її смерті. Інших спадкоємців на дане спадкове майно не було, оскільки спільних дітей від даного шлюбу вони не мали.

ІНФОРМАЦІЯ_15 помер дідо позивача -ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок в цілому по АДРЕСА_1. Від першого шлюбу діда позивача ОСОБА_3 з ОСОБА_4 у нього була єдина дочка-мати позивача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. У зв'язку з тим, що інших спадкоємців на дане спадкове майно не було, житловий будинок по АДРЕСА_1 успадкувала мати позивача-ОСОБА_5.

ОСОБА_5 прийняла спадщину від батька, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а саме: проживала разом з батьком в будинку АДРЕСА_1 на час його смерті і залишилася проживати там після його смерті (у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР). У зв'язку з цим ОСОБА_5 успадкувала прийняла спадщину, а тому як наслідок стала власником спадкового майна в цілому.

У відповідності до довідки виконавчого комітету Королівської селищної ради №2875 від 05.12.2013 року на день смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_15, фактично проживали в АДРЕСА_1 наступні громадяни: 1. Дочка - ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1; 2. Зять - ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_3; 3. Внук - ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_4; 4. Внук - ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_5; 5. Внук - ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_6.

04.08.1997 року померла мати позивача- гр. ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок в цілому по АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Королівської селищної ради №2874 від 05.12.2013 року на день смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_16 фактично проживали в АДРЕСА_1 наступні громадяни: 1. Чоловік - ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_3; 2. Син - ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_7.

У зв'язку з цим, після смерті ОСОБА_5 житловий будинок був поділений між двома спадкодавцями, а саме ОСОБА_8 та мною, ОСОБА_1, порівну в розмірі 1/2 частини житлового будинку.

Інших спадкоємців на дане спадкове майно не було, оскільки брати позивача ОСОБА_9 та ОСОБА_8 по-перше не проживали разом із спадкодавцем, не прийняли спадщину у встановленому законом порядку, а по-друге: відмовились від даного спадкового майна в користь сина померлої ОСОБА_1, про що свідчать заяви про відмову від спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_17 помер батько позивача -ОСОБА_8. У зв'язку з цим відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки Королівської селищної ради №3101 від 08.09.2016 року на день смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_17, проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Королівської селищної ради №2864 від 05.12.2013 року в АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають наступні громадяни: 1. ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_3 - помер ІНФОРМАЦІЯ_17. 2. ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_7. 3. ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_9, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (дружина позивача). 4. ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_11 (син позивача).

ОСОБА_1 прийняв спадщину від батька, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а саме: проживав разом з ним у будинку АДРЕСА_1 на час його смерті і залишився проживати там після його смерті. У зв'язку з цим ОСОБА_1 успадкував ще 1/2 частини житлового будинку, а тому як наслідок став власником спадкового майна в цілому.

Інших спадкоємців на дану частину спадкового майна не було, оскільки брат позивача ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_18, тобто задовго до смерті батька, а інший брат позивача ОСОБА_9 не проживав з батьком на час смерті, не зареєстрований в даному житловому будинку та не звертався до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Королівської селищної ради №3100 від 08.09.2016 року сім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, що проживає в АДРЕСА_1 складається з: 1. Дружини - ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_9, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2. 2. Син - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_11.

У зв'язку з тим, що за життя батько позивача - ОСОБА_8 не звертався ні до Королівської селищної ради, ні в бюро технічної інвентаризації з метою оформлення права власності на належне йому нерухоме майно, у позивача виникла необхідність визнати за ним право власності на зазначене спадкове майно в судовому порядку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заявленого позову підтримав повністю та просив суд такі задоволити.

Відповідач-представник Королівської селищної ради Виноградівського району, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлені належним чином своєчасно, в судове засідання не з'явивсяся, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що не заперечує проти задоволення заявленого до нього позову.

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків.

Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів.

При здійсненні правосуддя (ст.4 ЦПК) у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Завданнями цивільного судочинства (ст.1 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.10,11,59,60,61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_14 померла баба позивача- гр. ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_1.

Оскільки ОСОБА_2 перебувала у шлюбі із дідом позивачаа ОСОБА_3, то такий об'єкт нерухомості вважається спільною сумісною власністю подружжя. Даний житловий будинок вони придбали 05 лютого 1959 року відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 05.02.1959 року. Відповідно до умов даного договору, як баба так і дідо позивача отримали право власності на куплений об'єкт нерухомості в рівних частках (по 1/2 частині).

На час смерті покійної ОСОБА_2, разом з нею проживали та вели спільне господарство її чоловік ОСОБА_3.

Дана обставина підтверджується довідкою виконавчого комітету Королівської селищної ради № 3118 від 09.09.2016 року.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

У зв'язку з цим, після смерті ОСОБА_2 спадщину в цілому отримав чоловік померлої ОСОБА_3, який постійно проживав із покійною до її смерті. Інших спадкоємців на дане спадкове майно не було, оскільки спільних дітей від даного шлюбу вони не мали.

ІНФОРМАЦІЯ_15 помер дідо позивача -ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок в цілому по АДРЕСА_1. Від першого шлюбу діда позивача ОСОБА_3 з ОСОБА_4 у нього була єдина дочка-мати позивача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. У зв'язку з тим, що інших спадкоємців на дане спадкове майно не було, житловий будинок по АДРЕСА_1 успадкувала мати позивача-ОСОБА_5.

ОСОБА_5 прийняла спадщину від батька, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а саме: проживала разом з батьком в будинку АДРЕСА_1 на час його смерті і залишилася проживати там після його смерті (у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР). У зв'язку з цим ОСОБА_5 успадкувала прийняла спадщину, а тому як наслідок стала власником спадкового майна в цілому.

У відповідності до довідки виконавчого комітету Королівської селищної ради №2875 від 05.12.2013 року на день смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_15, фактично проживали в АДРЕСА_1 наступні громадяни: 1. Дочка - ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1; 2. Зять - ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_3; 3. Внук - ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_4; 4. Внук - ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_5; 5. Внук - ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_6.

04.08.1997 року померла мати позивача- гр. ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок в цілому по АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Королівської селищної ради №2874 від 05.12.2013 року на день смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_16 фактично проживали в АДРЕСА_1 наступні громадяни: 1. Чоловік - ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_3; 2. Син - ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_7.

У зв'язку з цим, після смерті ОСОБА_5 житловий будинок був поділений між двома спадкодавцями, а саме ОСОБА_8 та мною, ОСОБА_1, порівну в розмірі 1/2 частини житлового будинку.

Інших спадкоємців на дане спадкове майно не було, оскільки брати позивача ОСОБА_9 та ОСОБА_8 по-перше не проживали разом із спадкодавцем, не прийняли спадщину у встановленому законом порядку, а по-друге: відмовились від даного спадкового майна в користь сина померлої ОСОБА_1, про що свідчать заяви про відмову від спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_17 помер батько позивача -ОСОБА_8. У зв'язку з цим відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки Королівської селищної ради №3101 від 08.09.2016 року на день смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_17, проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Королівської селищної ради №2864 від 05.12.2013 року в АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають наступні громадяни: 1. ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_3 - помер ІНФОРМАЦІЯ_17. 2. ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_7. 3. ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_9, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (дружина позивача). 4. ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_11 (син позивача).

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину від батька, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а саме: проживав разом з ним у будинку АДРЕСА_1 на час його смерті і залишився проживати там після його смерті. У зв'язку з цим ОСОБА_1 успадкував ще 1/2 частини житлового будинку, а тому як наслідок став власником спадкового майна в цілому.

Інших спадкоємців на дану частину спадкового майна не було, оскільки брат позивача ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_18, тобто задовго до смерті батька, а інший брат позивача ОСОБА_9 не проживав з батьком на час смерті, не зареєстрований в даному житловому будинку та не звертався до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Королівської селищної ради №3100 від 08.09.2016 року сім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, що проживає в АДРЕСА_1 складається з: 1. Дружини - ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_9, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2. 2. Син - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_11.

У зв'язку з тим, що за життя батько позивача - ОСОБА_8 не звертався ні до Королівської селищної ради, ні в бюро технічної інвентаризації з метою оформлення права власності на належне йому нерухоме майно, у позивача виникла необхідність визнати за ним право власності на зазначене спадкове майно в судовому порядку.

Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Таке ж положення продубльоване у новому Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме у статті 19.

Станом на момент звернення до суду назву вулиці Червоноармійська було змінено на Центральна.

Відповідно до «Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1», складеного 14.07.2016 року, за підписом начальника БТІ та штампом округлої форми, будинок № 34 з надвірними будівлями та спорудами зареєстровано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 05.02.1959 року та складається з - «А - Житловий будинок, 1948 року побудови, 94,5 (площа м2), Б - Літня кухня, 1959 року побудови, 16,4 (площа м2)», В - Сарай, 1960 року побудови, 18,7 (площа м2), Г - Вбиральня, 1990 року побудови, Д - сарай, 1956 року побудови, 12,0 (площа м2), І - Тротуар, 10,8 (площа м2), а також хвіртка та огорожа (№1 та №2 по плану технічного паспорта) (копія технічного паспорту додається).

Загальна площа житлового будинку - 68,0 квадратних метрів, житлова - 41,0 м.кв., допоміжна - 27,0 кв.м.

Складається з: Веранда (№1) - 7,4 м.кв.; Кухня (№2) - 14,0 м.кв.; Ванна (№3) - 3,6 м.кв.; Комор (№4) - 2,0 м.кв.; Кімната (№5) - 22,6 м.кв.; Кімната (№6) - 18,4 м.кв.

Відповідно до правил, встановлених ст. 1268 ЦК України, визнається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таке положення діяло і в ЦК УРСР (1963 року), про що свідчить положення статті 549 Кодексу.

Враховуючи усталені правові позиції, за яких діями, які б свідчили про намір спадкоємця прийняти спадщину, можуть бути вилучення окремих речей із спадкового майна в своє володіння, користування, ремонт будинку, сплата за нього податків, страхових внесків. Фактичний вступ в управління чи володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття усієї спадщини, в чому б вона не полягала і де б вона не була.

Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем померлого, спадщину прийняв належним чином, оскільки постійно проживав зі своїм покійним батьком, а після його смерті вступив у фактичне володіння та користування житловим будинком, але оформити спадщину не може через відсутність правовстановлюючого документа. Згідно з довідкою виконавчого комітету Королівської селищної ради від 19.07.2016 року №2604 надано інформацію про те, що домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 рахується за померлими ОСОБА_3 та ОСОБА_2 згідно Договору купівлі-продажу №151 від 05.02.1959 року.

Позивач постійно проживав в будинку, що стверджується також відміткою в його внутрішньому паспорті.

Належність спадкового будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_2 стверджується довідкою Виноградівського РБТІ від 19 липня 2016 року №553 про те, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 05.02.1959 року.

Відповідно до лист-відмови нотаріуса, видати свідоцтво про право на спадщину не вдається можливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок.

Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, інші особи на володіння та користування даним будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність будинку для проживання ніким не оспорюється.

На даний момент, оригінал Договору купівлі-продажу - втрачено попереднім власником, у скрині документів ми такі знайти не змоги, тільки копії та дублікати в органах БТІ. В новому реєстрі дане майно не числиться.

В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Отже, як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, в порядку передбаченому ст.1268 ЦК України, позивач не має можливості оформити в установленому, актами цивільного законодавства, порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючих документів на нерухоме майно, який було втрачено, що є перешкодою для набуття права власності на об'єкт нерухомого майна, в порядку спадкування шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно в нотаріуса, а тому є всі правові підстави звернутися до суду із позовом про визнання за мною права власності на вищезазначене спадкове майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 60, 61, 169, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.16, 392 ЦК України, ст. 124 Конституції України,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_13, податковий номер - НОМЕР_1, право власності в цілому на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 68,0 кв.м., житлова площа 41,0 кв.м., допоміжна площа 27,0 кв.м. (Житловий будинок літера «А», літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г», сарай літ. «Д», тротуар літ. «І», №1 хвіртка, №2 огорожа по плану технічного паспорту).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта