Номер провадження: 22-ц/785/1753/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2016 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Гайворонського С.П.

суддів Кононенко Н.А.

ОСОБА_2

при секретарі Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування (третя особа ОСОБА_5) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 09 вересня 2015 року,

встановила:

10.04.2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП, посилаючись на те, що 07.01.2015 року о 14.00 год. ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом RENAULT MEGANE р/н НОМЕР_1 на вул. Санаторна в с.Холодна Балка Біляївського району, порушуючи ПДР, не дотримуючись безпечної швидкості руху, допустив зіткнення з т/з AUDI А-6 р/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Позивач просив суд стягнути з відповідача суму матеріальної шкоди у розмірі 77351,00 грн., суму понесених витрат за проведення огляду транспортного засобу у розмірі 800,00 грн., суму моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. (а.с. 02-06)

12.06.2015 р. позивач уточнила позовні вимоги, просила суд стягнути на свою користь з відповідача приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування суму страхового відшкодування у розмірі 19 382 грн. 27 коп., суму пені, збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних за користування грошовими коштами, розрахованих на дату винесення судового рішення; стягнути з відповідача ОСОБА_4 суму матеріальної шкоди у розмірі 57 968 грн. 73 коп., суму витрат за проведення огляду у розмірі 800 грн. та суму моральної шкоди у розмірі 5 000 грн., а також судові витрати по справі. (а.с.73-78).

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 15.06.2015 р. залучено до участі у справі в якості співвідповідача приватне акціонерне товариство Страхова компанія АХА Страхування (далі ПАТ «СК АХА Страхування» (а.с.92).

08.09.2015 р. позивачка уточнила вимоги до ПАТ «Страхова компанія АХА Страхування» і просила суд стягнути з неї суму страхового відшкодування 19 382 грн. 27 коп., суму пені у розмірі 3012 грн. 27 коп. та суму 3% річних за користування грошовими коштами 152 грн. 93 коп. (а.с. 181).

Позов мотивований тим, що постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.02.2015р. відповідач ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП .

В результаті дорожно - транспортної пригоди (далі - ДТП) автомобіль, який належить на праві власності тертій особі ОСОБА_5 і яким керувала позивачка ОСОБА_3 отримав механічні пошкодження.

За результатами огляду та розрахунків страхової компанії, розмір страхового відшкодування, яке повинна сплатити страхова компанія складає 21 832 грн. 42 коп.

Не погодившись з такими розрахунками позивачка самостійно звернулась до аварійного комісару ТОВ МП «Універсал-ЛТД», який 17.03.2015 р. склав аварійний сертифікат №243-03/15, за яким розмір майнової шкоди, спричиненої власнику пошкодженого транспортного засобу складається з вартості відновлюваного ремонту автомобілю без урахування коефіцієнта фізичного зносу в сумі 99 183 грн. 42 коп.

Вартість матеріальних збитків з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає суму 41 214 грн. 69 коп.

ПАТ «СК АХА Страхування», в якій застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4, сплатило позивачу страхове відшкодування в сумі 21 832 грн. 42 коп.

Позивачка вважає, що сума страхового відшкодування повинна складати 41 214 грн. 69 коп., а тому страхова компанія повинна доплатити їй різницю між сплаченим страховим відшкодуванням та вартістю відновлюваного ремонту автомобілю з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в сумі 41 214 грн. 69 коп., що складає 19 382 грн. 27 коп.

Також, оскільки страхова компанія прострочила встановлений законом в 90 днів строк виплати даної суми страхового відшкодування, то вона повинна сплатити позивачці пеню, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми.

Крім того, оскільки суми страхової виплати недостатньо для повного відшкодування шкоди, відповідач ОСОБА_4 повинен відшкодувати позивачці різницю між вартістю відновлюваного ремонту автомобілю без урахування коефіцієнту фізичного зносу в сумі 99 183 грн. 42 коп. та сумою страхового відшкодування 41 214 грн. 69 коп., що складає суму 57 968 грн. 73 коп., а також витрати за проведення огляду транспортного засобу ТОВ МП «Універсал-ЛТД» в сумі 800 грн.

Позивачка вказала, що діями ОСОБА_4 їй спричинена моральна шкода у звязку з пошкодження транспортного засобу, яку вона оцінює в 5 000 грн.

В судовому засіданні:

- представник позивача ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Також, надіслала суду письмові пояснення, які долучені до матеріалі справи (а.с. 179-181);

- представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнав, пояснивши, що заперечує проти повторного огляду транспортного засобу позивачкою за власною ініціативою та відповідно розмір нарахованої аварійним комісаром суми збитків, оскільки позивачка погодилась з висновком про оцінку колісного транспортного засобу, складеним на вимогу страхової компанії і отримала страхове відшкодування.

Крім того, вважає, що оскільки ліміт страхової відповідальності за договором страхування цивільної відповідальності ОСОБА_4 складає 50 000 грн., то вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу, навіть за висновками аварійного сертифікату, складеного після повторного огляду транспортного засобу на вимогу позивачки, складає 41 214 грн. 69 коп., що перебуває в межах ліміту страхового відшкодування Відповідач не повинен сплачувати позивачці вартість відновлювального ремонту, оскільки в цієї вартості не врахований коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу, а позивачка не надала суду доказів того, що здійснила ремонт транспортного засобу та заміну запасних частин зі старих на нові.

Сума оціненої шкоди підлягає зменшенню на розмір ПДВ, оскільки позивачка не надала суду документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Просив суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди відмовити, а про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково на суму 1000 грн. (а.с. 58-60);

- представник відповідача ПАТ «СК АХА Страхування» в судове засідання не зявився.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 09 вересня 2015 року позов ОСОБА_3 - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП 39 648 грн. 47 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 1315 грн. 87 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зобовязано ОСОБА_3 передати у власність ОСОБА_4 після відшкодування ним матеріальної шкоди деталі та запчастини з автомобіля AUDI A6, 2006 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3, держ. номер НОМЕР_2, які не можуть використовуватись за призначенням, але мають певну цінність, а саме: бампер П ґрунтований, гратка пов-пров П Л, кронштейн Л бампер П, кронштейн ЗШ Л бампера П, підйомний ЦИЛ Л ПОФ, облицювання ПОФ Л, фара Л в зборі, протитуманна фара Л в зборі, кронштейн крила Л, підкрилок П Л, кронштейн балон осушник, шланг компрес/бачка, шланг випарювач /бак, трійник омивача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення з ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої ДТП на користь ОСОБА_3 1000 гривень в іншій частині рішення, відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні,в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

У п.п. 2, 3, 8 Постанови № 14 Пленуму Верховного України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, що рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій ст. 215 ЦПК України, і обовязково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

Рішення не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення в даній справі, а також незрозумілих словосполучень, занадто довгих речень, через які викладення фактичних обставин важко сприймається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших, які беруть участь у справі.

Як вбачається з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Задовольняючи частково вищевказані позовні вимоги на підставі ст.ст. 22, 23, 1166, 988, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", роз яснень викладених в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розяснень викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 р. № 142/5/2092, зареєстрованій у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наступного.

07.01.2015 року о 14.00 год. відповідач ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом RENAULT MEGANE р/н НОМЕР_1 на вул. Санаторна в с. Холодна Балка Біляївського району, не врахував дорожню обстановку та погодні умови (ожеледиця), не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого допустив зіткнення з т/з AUDI А-6 р/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, чим порушив вимоги п.12.1 ПДР України.

В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 10 лютого 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. (а.с. 15).

На дату вищевказаного ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в до ПАТ «СК АХА Страхування» згідно полісу №АІ/0985750 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.11.2014р., терміном дії з 11.11.2014 р. по 10.11.2015 р. (забезпечений транспортний засіб RENAULT MEGANE 2007 р.в. номерний знак НОМЕР_1), за умовами якого ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого встановлено в розмірі 50 000,00 грн. на одного потерпілого (а.с. 61).

14.01.2015 р. СПД оцінювачем - товарознавцем ОСОБА_6 на підставі договору із страховиком було проведено огляд автомобіля НОМЕР_4, власником якого є ОСОБА_5 у присутності володільця ОСОБА_3

03.03.2015 року ОСОБА_7 складено звіт № 27/15 про оцінку колісного транспортного засобу, за яким вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_4 без урахування коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу складає 64 312 грн. 92 коп., а вартість матеріального збитку, спричиненого володільцю КТС внаслідок ДТП на дату події 07.01.2015 р. складає з урахуванням 20% ПДВ на запасні частини 24 664 грн. 45 коп., без урахування ПДВ 21 832 грн. 41 коп. (а.с.121-138).

ОСОБА_3 звернулась до страховика з заявою про виплату їй страхового відшкодування майнових збитків, спричинених внаслідок пошкодженням автомобілю НОМЕР_4 під час ДТП.

На підставі заяви ОСОБА_3 про страхове відшкодування від 05.03.2015р. та вказаного звіту від 03.03.2015р. ПАТ «СК АХА Страхування» виплатило ОСОБА_3 погоджений з нею розмір страхового відшкодування в сумі 21 832 грн. 42 коп., про що складено страховий акт від 06.03.2015 р. (а.с.108,111-113,114, 115-117, 118).

Отримавши страхове відшкодування в сумі 21 832 грн. 42 коп. ОСОБА_3 05.03.2015р. уклала договір з ТОВ МП «Універсал-ЛТД» на організацію огляду пошкодженого транспортного засобу (а.с.19-22), за що сплатила виконавцю послуг 800 грн. (а.с. 23).

Відповідно до аварійного сертифікату № 243-03/15 від 17.03.2015 р., складеного аварійним комісаром ОСОБА_8 вартість відновлювального ремонту автомобіля «AUDI А-6» р/н НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП складає без урахування коефіцієнта фізичного зносу складає 99 183 грн. 42 коп. з ПДВ на запчастини. ДВ складає 15 582 грн. 99 коп.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля складає 41 214 грн. 69 коп. (а.с. 24-46).

Автомобіль оглянутий і аварійний сертифікат складений станом на 17.03.2015 р. (а.с.25,35).

20.03.2015р. ОСОБА_3 звернулась до страховика з заявою про перегляд суми страхового відшкодування на підставі аварійного сертифікату № 243-03/15 від 17.03.2015 р. (а.с.79).

Листом від 08.04.2015 р. ПАТ «СК АХА Страхування» відмовило ОСОБА_3 в здійсненні перерахунку сум страхового відшкодування за відсутності підстав (а.с. 119-120).

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик у випадках, передбачених ст. 41 вищевказаного Закону) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст. Закону) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених ст. 41 Закону ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Страховик, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. Закону) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.

Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що розмір збитку визначено СПД ОСОБА_7 у звіті №27/15 від 03.03.2015 р. відповідно до вимог чинного законодавства про проведення оцінки.

Розрахунок збитків зроблений станом на день ДТП. Позивачка погодилась з таким розміром і отримала страхове відшкодування, тобто узгодила зі страховиком суму страхового відшкодування.

Суд обгрунтовано не прийняв до уваги суму збитків нараховану в аварійному сертифікаті № 243-03/15 від 17.03.2015 р., складеному аварійним комісаром ОСОБА_8, так як він складений станом не на день ДТП, а на 17.03.2015 р., пошкоджений автомобіль був оглянутий комісаром 17.03.2015 р. , тобто через значний проміжок часу після ДТП.

Суд правомірно не прийняв до уваги і твердження представника позивача, що в звіті занижений розмір належного позивачці відшкодування, оскільки ціни на запчастини приведені станом на 24.12.2014 р., ДТП відбулось 07.01.2015р., а звіт складався станом на 03.03.2015р., оскільки позивачка не довела, що за цей час ціни на запчастини підвищились.

На час розгляду заяви ОСОБА_3 про виплату їй страхового відшкодування, остання не надавала страховику документів, що підтверджують заявлений до суду розмір збитків, тому страхове відшкодування визначено відповідно до вимог ст. 36 п. 36.2 Закону в розмірі шкоди, оціненої страховиком.

Таким чином, розмір збитків, спричинених володільцю автомобіля НОМЕР_4, визначених на підставі Звіту № 27/15 про оцінку колісного транспортного засобу від 03.0.2015 р., оскільки він проведений відповідно до вимог діючого законодавства.

В зв'язку з вищеназваним, не підлягають задоволенню вимоги позивачки про стягнення з відповідачів на її користь 800 грн. за проведення повторного огляду автомобіля, який суд визнав необґрунтованим та не прийняв до уваги, та пені, суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми, оскільки страхова компанія своєчасно та в повному обсязі здійснила страхове відшкодування потерпілій від ДТП особі.

Ремонт пошкодженого транспортного засобу позивачем до цього часу не проводився, автомобіль з усіма комплектуючими частинами залишається у позивача.

Районний суд обгрунтовано не взяв до уваги доводи відповідача ОСОБА_4 про відсутність підстав для відшкодування позивачці вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу автомобілю та ПДВ на запчастини.

До відшкодування потерпілому винною в ДТП особою (не страховиком) належить саме сума вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу з урахуванням ПДВ.

Якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, у загальному порядку.

Оскільки страхова компанія виплатила позивачеві страхове відшкодування в повному обсязі, то різницю між фактичним розміром та страховим відшкодуванням необхідно стягнути на користь позивача з відповідача ОСОБА_4, визнаного винним у скоєнні ДТП.

Вартість відновлювального ремонту згідно звіту складає 64 312 грн. 92 коп.

Розмір матеріальної шкоди з урахуванням ПДВ складає 24 664 грн. 45 коп., а тому з відповідача ОСОБА_4 на користь позивачки належить стягнути різницю в сумі 39 648 грн. 47 коп.

Що стосується різниці між нарахованою сумою збитків у 24 664 грн. 45 коп., та виплаченою страховиком без урахування ПДВ на запчастини сумою в 21 832 грн. 41 коп., то вказана сума підлягає сплаті страховиком за умови отримання документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту (ст.39 Закону).

Правильно не прийняти судом першої інстанції доводи відповідача ОСОБА_4 про те, що суму відшкодування треба зменшити на суму ПДВ, однак такого зменшення для винуватця в ДТП не передбачено законодавством, оскільки ПДВ включається до ціни товарів та послуг і, хоча сплачується платником податку, але за рахунок коштів покупця.

Ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодувати вартість майна, що не може використовуватись за призначенням, проте має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

У звіті №27/15 зазначений перелік запчастин до автомобілю НОМЕР_4, які необхідно замінити при проведенні відновлювального ремонту (а.с.136-137).

Оскільки, районний суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_4 повної вартості відновлювального ремонту автомобілю, то правильним є зобовязання про передачу ОСОБА_3 у власність ОСОБА_4 після відшкодування ним матеріальної шкоди деталі та запчастини з автомобіля AUDI A6, 2006 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3, держ.номер ВН 4451 АХ, які не можуть використовуватись за призначенням, але мають певну цінність, а саме: бампер П ґрунтований, гратка пов-пров П Л, кронштейн Л бампер П, кронштейн ЗШ Л бампера П, підйомний ЦИЛ Л ПОФ, облицювання ПОФ Л, фара Л в зборі, протитуманна фара Л в зборі, кронштейн крила Л, підкрилок П Л, кронштейн балон осушник, шланг компрес/бачка, шланг випарювач /бак, трійник омивача.

Суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що в результаті вищевказаного ДТП, ОСОБА_3 завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, пов'язаних з пошкодженням її автомобіля.

Враховуючи тяжкість і тривалість моральних страждань, яких зазнала позивачка, відшкодування моральної шкоди позивачці у розмірі 5000 грн., відповідає засадам розумності, виваженості й справедливості.

При цьому, судова колегія зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57 - 60 ЦПК України.

На підставі зазначеного вище, судова колегія вважає, що відповідач не довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх заперечень вимог щодо вищевказаного позову, що є обовязком сторін згідно з засадами змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України.

Отже, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до невірного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 09 вересня 2015 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування (третя особа ОСОБА_5) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді С.П. Гайворонський

ОСОБА_9

ОСОБА_2