БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/7114/15-ц
провадження № 2/361/292/16
РІШЕННЯ
Іменем України

16 листопада 2016 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.,
за участю секретаря Масловської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Броварської районної державної адміністрації Київської області, про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування, вселення у квартиру, виселення осіб, -
в с т а н о в и в :
У жовтні 2015 року до суду звернулась ОСОБА_1 із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , брат позивачки ОСОБА_1 , батько ОСОБА_6 , чоловік відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_5 заповіту не залишив, ОСОБА_6 відмовився від спадщини на користь позивачки.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на частину однокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Крім вказаного нерухомого майна ОСОБА_5 мав боргові зобов`язання перед позивачкою в сумі 80494,57 гривень, в тому числі 79 305 гривень - грошова компенсація вартості ? частини квартири, успадкованої нею після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 та судовий збір в сумі 1189,57 грн., згідно рішення Апеляційного суду Київської області від 30.11.2011р. У зв`язку із отриманням частки ОСОБА_6 у спадщині ОСОБА_5 позивач претендує на 5/8 частин квартири, тому позивач втратила інтерес в отриманні суми 79305 гривень, в якості грошової компенсації вартості 1/4 квартири, яка не сплачена повністю ОСОБА_5 .

Із листа №3250/0214 Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області позивач дізналась, що із заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Позивач вказує, що Крицькі незаконно проживають у спірній квартирі та у них відсутнє право на користування нею. Такими діями відповідачі чинять перешкоди позивачу у користуванні спадковим майном.

Позивач просить визнати за нею право власності на 3/8 частини квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , визнати за позивачем право власності на 2/8 частини спірної квартири в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , змінивши правовідношення, що виникло на підставі рішення суду від 30.11.2011р., яке не виконане ОСОБА_5 ; вселити позивача в спадкову квартиру; визнати відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що не мають права користування житловим приміщенням - квартири АДРЕСА_1 , та виселити їх із вказаної квартири.

Позивач та її представник ОСОБА_8 доводи позову підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Позовні вимоги просили задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, про розгляд справи неодноразово повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомили.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_9 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник Служба у справах дітей та сім`ї Броварської районної державної адміністрації Київської області у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, зокрема на ? частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. ( а.с. 71, 155 том 2)

Із спадкової справи №282/2014 до майна ОСОБА_5 , заведеної Броварською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що із заявами про прийняття спадщини звернулись: ОСОБА_2 дружина, ОСОБА_1 сестра, а ОСОБА_10 син, відмовився від прийняття спадщини на користь тітки ОСОБА_1 . Також із заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Листом Броварської державної нотаріальної контори Київської області від 05.03.2015 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що у зв`язку із існуванням судових спорів між спадкоємцями, щодо оформлення спадкових прав їй необхідно звернутися до суду. (а.с. 32 том 1)

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 04 лютого 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування. Рішення набрало законної сили.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_4 , про встановлення факту проживання однією сім`єю та одержання права на спадкування відмовлено. Рішення набрало законної сили. ( а.с. 111-113 том 1)

Постановою державного нотаріуса Броварської державної нотаріальної контори Київської області від 14 вересня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину ( а.с. 154 том 2).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Згідно із ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Таким чином, позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на 3/8 частини спадкової квартири підлягають задоволенню.

Щодо ? частки спірної квартири суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 грудня 2003 року ОСОБА_1 успадкувала ? частину квартири АДРЕСА_1 , а іншу ? частину вказаного майна успадкував ОСОБА_5 .

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2011 року вирішено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості ? частки в спадщині, а саме ? частини квартири АДРЕСА_1 , у розмірі 79 305 грн., а також судовий збір в сумі 1189 грн. 57 коп. ( а.с. 16-18 том 1)

Матеріалами справи встановлено, що на підставі виконавчого листа, виданого 23.01.2012 року Броварським міськрайонним судом на підставі вищевказаного рішення, 25.01.2012 року відкрито виконавче провадження.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції від 13.08.2014 року вищезазначене виконавче провадження закінчене у зв`язку із смертю боржника. ( а.с. 21 том1 )

Із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що рішення Апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2011 року не виконане, компенсація ОСОБА_5 позивачу ОСОБА_1 не сплачена. ( а.с. 206-274 том 1)

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів видно, що за ОСОБА_1 зареєстрована на праві приватної спільної часткової власності ? частка квартири АДРЕСА_1 . ( а.с. 71, 155 том 2)

За змістом ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
З огляду на викладене, вбачається, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2011 року стягнуто із ОСОБА_5 на користь позивача компенсацію за частку у спільній частковій власності, однак, за життя спадкодавець не сплатив вказану компенсацію, тому право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника ОСОБА_1 на ? частину спірної квартири не припинилось, що підтверджується матеріалами справи.

Отже, позовні вимоги позивача про визнання за нею права власності на ? (2/8) частку спірної квартири на підставі зміни правовідношення задоволенню не підлягають, оскільки за позивачем право власності на цю частку не припинено.

Вирішуючи позовні вимоги про вселення позивача до спірної квартири, суд приходить до наступного.

Із довідки про склад сім`ї, виданої 10.08.2016 року Житлово-експлуатаційною дільницею №903 видно, що місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до даних довідки, виданої 08.08.2016 року Комунальним підприємством «Калинівське ДПС» Калинівської селищної ради, в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 , ніхто не зареєстрований. ( а.с. 135 том 2)

Однак, матеріалами справи, зокрема, з пояснень учасників процесу, судових рішень та копій позовних заяви, встановлено, що на даний час у спірній квартирі проживають ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їхні малолітні діти ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач, посилаючись на те, що відповідачами їй чиняться перешкоди у користуванні спірною квартирою, просить вселити її до квартири.

За змістом ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів вчинення перешкод відповідачами щодо вселення позивача до спірної квартири. Відсутні докази також того, що позивач намагалась вселитись до даної квартири, але з тих чи інших причин не могла цього зробити. Не підтверджуються вказані обставини й висновком про результати перевірки по заяві ОСОБА_1 від 17.05.2015 року. ( а.с. 12 том 1)

Отже, позовні вимоги про вселення позивача до спірної квартири задоволенню не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю.

Крім того, позивач просить визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що не мають права на користування спірною квартирою та виселити їх із квартири.

За відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області встановлено, що місце проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 . ( а.с. 75,77 том 1)

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 потоваришував з Крицькими десь у 2002 році, а з 2004 року останні почали проживати у квартирі ОСОБА_5 з його згоди. Знає, що Крицькі не платили за житло, але оплачували комунальні послуги, жили із власником квартири по-суті однією сім`єю.

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 , спадкоємцями спірної квартири є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Матеріали справи не містять жодних доказів наявності будь-яких договірних відносин щодо проживання ОСОБА_13 у спірній квартирі.

Згідно із ч.1 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідність до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як передбачено ст. 109 ЖК України виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

За змістом ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов`язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом осіб, які проживають у квартирі без будь-яких правових підстав, у випадку зміни власника.

Зважаючи на наведене, та з урахуванням вказаних правових норм, з того часу, як право власності на квартиру перейшло від спадкодавця до спадкоємців, які не є та не були членами сім`ї відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останні не мають жодних договірних відносин чи домовленостей щодо проживання у спірній квартирі, підстави для їх проживання у квартирі відсутні.

Судом встановлено, що відповідачі на даний час продовжують проживати у спірній квартирі, чим чинить перешкоди у користуванні своєю власністю позивачу. З наведених обставин, позовні вимоги позивача про виселення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із спірної квартири є доведеними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

Разом з тим, позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що не мають права користування квартирою АДРЕСА_1 , задоволенню не підлягають, оскільки, в даному випадку, позивачем обрано спосіб захисту порушеного права, який не передбачений ст. 16 ЦК України чи іншими нормами законодавства. Більше того, суд уже прийшов до висновку про задоволення позовних вимог щодо виселення відповідачів для захисту порушеного права позивача на користування спірною квартирою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд,
в и р і ш и в :
Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частини квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Петришин