АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

02 грудня 2016 року м. Київ

[1]

Суддя Апеляційного суду міста Києва Немировська О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Міністерства внутрішніх справ, ОСОБА_2, Головного управління державної казначейської служби у м.Києві, судді Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_3, про визнання інформації недостовірною та її спростування, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

у травні 2016 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді Печерського районного суду м.Києва від 30 серпня 2016 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 09 вересня 2016 року позовну заяву було повернуто позивачу. Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подала до суду апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Апеляційного суду м.Києва від 28 жовтня 2016 року апеляційну скаргу було залишено без руху для сплати судового збору. На виконання ухвали апелянтом було сплачено судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Ухвалою судді Апеляційного суду м.Києва від 11 листопада 2016 року у справі було відкрито апеляційне провадження. Ухвалою колегії суддів від 16 листопада 2016 року справу призначено до розгляду. 25 листопада 2016 року ухвалою колегії суддів апеляційну скаргу було задоволено.

25 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про повернення судового збору, посилаючись на те, що вона вважає себе такою, що звільнена від сплати судового збору як позивач у справі про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я.

Частиною 1 ст. 1195 ЦК України визначено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Підстави відшкодування моральної шкоди визначені ст. 23 ЦК України.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1, при зверненні до суду з позовом вона просила про визнання недостовірною інформації, встановлення фактів та відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи викладене, не можна вважати ОСОБА_1 такою, що звільнена від сплати судового збору на підставі п. 2. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Порядок та підстави повернення судового збору визначені у ст.7 Закону України «Про судовий збір».

В даному випадку, ОСОБА_1 не наведено передбачених законом підстав для повернення їй судового збору, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.79 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір», -

ухвалила:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя

№ справи: 757/24547/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/14310/2016 (06.70/108/2016)

Головуючий у суді першої інстанції: Підпалий В.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.