БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/166/16
Справа № 356/1223/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2016 року Березанський міський суд Київської області

в складі головуючого судді Голік Г.К.

з участю секретаря Бейгул Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 співвідповідач Березанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану про оспорювання батьківства

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом ,посилаючись при цьому на те,що сторони зареєстрували шлюб 20.06.2009 року. 25.07.2013 року шлюб розірвали. 21.08.2009 року відповідачка народила сина-Коваль ОСОБА_3 та 27.08.2009 року зареєструвала його народження у відділі реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції,актовий запис №141. Батьком народженої дитини було записано його. Протягом спільного проживання відповідач жодного разу про те,що він не є справжнім батьком дитини не повідомляла до часу,коли під час сварки в присутності його теперішньої дружини, батьків та інших осіб публічно про це заявила. Тому ,в момент реєстрації дитини , часу спільного та окремого проживання з ОСОБА_2 він не міг знати та не знав,що не являється біологічним батьком. Просить виключити відомості про його батьківство з актового запису №141 від 27.08.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції про народження ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі. Просить виключити відомості про батьківство з актового запису №141 від 27.08.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції про народження ОСОБА_4.

Відповідач,представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали та пояснили суду ,що дійсно позивач не є батьком дитини ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 . Йому достовірно було відомо,що він не є батьком дитини. З ОСОБА_1 відповідач почала проживати однією сімєю ,коли була на 4-му місяці вагітності. До цього часу вона зустрічалася з біологічним батьком дитини,ОСОБА_5 з яким порвала відношення дізнавшись про зраду. Шлюб був укладений коли вона була на 7-му місяці вагітності . ОСОБА_1 разом зі своїми батьками наполягали на одруженні та виявили бажання прийняти дитину від іншого чоловіка. Вже після розірвання стосунків,які продовжувалися менш ніж девять місяців, вона дізналася ,що ОСОБА_1 одружився на ній ,щоб уникнути проходження військової служби у Збройних силах України,записавши чужу дитину на своє імя.

Співвідповідач Березанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану направив до суду листа відповідно до якого не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 щодо виключення відомостей про батька із актового запису про народження №141 від 27.08.2009 року, складеного на ОСОБА_4 Віталійовича- за наявності вагомих доказів.Просить провести судовий розгляд без представника відділу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд вважає позов не обґрунтованим і таким ,що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.06.2009 року по 25.07.2013 року.

Відповідно до свідоцтва про народження: ОСОБА_4, народився 21 серпня 2009 року , батьками вказано : батько-Коваль ОСОБА_6; мати- Коваль ОСОБА_7(а.с.5).

Згідно актового запису про народження №141 від 27 серпня 2009 року ОСОБА_4 ,21 серпня 2009 року , заявником реєстрації являється ОСОБА_1.(а.с.59)

Допитаний в якості свідка позивач ОСОБА_1 суду показав,що в кінці літа початок осені 2008 року сторони почали зустрічатися ,їх з відповідачкою познайомила двоюрідна сестра останньої. Потім вона завагітніла ,вирішили одружитися. Прожили спільно 5-6 місяців. Буквально два роки назад відповідачка прийшла з депутатом і заявила ,що дитина не його в той час його не було дома ,даний факт повідомила йому його мама. Проте ,що відповідачка зустрічалася з іншим чоловіком йому не було відомо. Коли вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів ,він подав позов про оспорювання батьківства, оскільки дитина не його.

Свідок ОСОБА_8суду показала,що відповідач зустрічалася з її братом ОСОБА_5 ,мали одружитися, ОСОБА_7 приїзжала до їхніх батьків в с.Жовтневе. Брат в листопаді-грудні 2008 року повідомив про батьківство та намір одружитися з Мариною.Коваль ОСОБА_1 не давав їм зустрічатися,вона чула як по телефону останній погрожував брату ,щоб той не зустрічався з Мариною.Від брата їй відомо,що ОСОБА_7 була вагітна,і він їздив до її батьків та просив,щоб поговорили з нею . Після того як ОСОБА_7 повернулася жити до своїх батьків,вони постійно приїзжали на день народження ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_9,суду показала,що її син довгий час проживав з відповідачкою. Повідомив їй ,що дівчина з якою він зустрічається вагітна і вони одружилися,коли було сватання уже було видно ,що ОСОБА_7 вагітна . Вона з ним розмовляла перед весіллям,оскільки ходили слухи що дитина не його,він її запевняй що дитина його.Син ніколи не говорив ,що дитина не його. Після народження дитини, почалися сварки, коли дитині було чотири місяці ОСОБА_7 пішла жити до своїх батьків. Син намагався зберегти сімю,допомагав ,в 2013 році розлучилися. Три роки назад коли прийшла ОСОБА_7 з депутатом ОСОБА_10, та ОСОБА_11, ділити майно тоді повідомила,що дитина не від ОСОБА_1, і бачитися з ним не дозволить. Коли ОСОБА_10 подала позов про стягнення аліментів ,син звернувся з вказаним позовом до суду.

Свідок ОСОБА_12 суду показала,що вона познайомила ОСОБА_10 та Віталія.Вона перша дізналася ,що ОСОБА_10 вагітна від ОСОБА_5, з ОСОБА_1 в той час вони лише бачилися в ОСОБА_5 телефонував і вони планували весілля. ОСОБА_1знав що дитина не його,коли ОСОБА_10 дізналася ,що вагітна то вона йому все розказала. Він сказав,що йому все одно,він признає її дитину, як свою,довго умовляв ОСОБА_10 ,вона була присутня при розмові між ОСОБА_10 і ОСОБА_1,що він прийме дитину ОСОБА_10 як свою ,щоб вона вийшла за нього заміж, також ОСОБА_1 і її особисто просив ,щоб вона поговорила з ОСОБА_10,що він прийме її дитину як свою,щоб вийшла за нього заміж,але вона відмовилася йому допомагати.Марина думала одружитися з батьком дитини ОСОБА_13,а ОСОБА_1 був проти та умовляв ОСОБА_10.

Свідок ОСОБА_11 суду показала,що її донька зустрічалася з ОСОБА_5 півроку може більше,потім почала зустрічатися перед новим роком з ОСОБА_1. Їй телефонував ОСОБА_5 хотів одружитися з ОСОБА_10 і ОСОБА_1 говорив,що хоче одружитися з ОСОБА_10 дитину запише на себе. ОСОБА_5 та ОСОБА_1 зясовували між собою стосунки. ОСОБА_14 також знала ,що дитина не його.

Свідок ОСОБА_10 суду показав,що він на той час був депутатом Березанської міської Ради. Через міську раду йому повідомили,що необхідно піти в сімю,оскільки там непорозуміння,мова йшла про майно подружжя. Прийшов він з ОСОБА_2 до домоволодіння ОСОБА_2,там була лише одна мати ОСОБА_9,у неї була поламана нога. Їх до будинку не пустили, вони поговорили через хвіртку, мати повідомила ,що немає нікого дома,коли буде син приходьте. Ніяких розмов щодо дитини, він не памятає, по скільки вони були біля подвіря 5 хвилин.

Свідок ОСОБА_15, суду показав,що його донька завагітніла,ОСОБА_1 знав ,що це не його дитина,він сам був присутні ,коли ОСОБА_15 в коридорі в них дома розповіла ОСОБА_1 про це. Дитина була від ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_16 суду показала,що вони зустрічалися з ОСОБА_1, через деякий час він одружився, і розлучився. Він їй повідомив що у нього є син,якому він буде допомагати. Десь два роки назад прийшла ОСОБА_2 з депутатом за розподілом майна, дома були всі мати ОСОБА_14 ,ОСОБА_14 і вона. Вона була на подвірї , всі решта в будинку вони говорили на підвищених тонах ,тому вона чула ,що ОСОБА_1 запитав, чи буде давати дитину,ОСОБА_2 відповіла,що ні бо це не його дитина. В той день всі і дізналися ,що дитина не ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_17. суду показала,що в 2008 році її син зустрічався з Мариною.Перед новим роком повідомив ,що ОСОБА_2 вагітна,мав намір одружитися,але чомусь розійшлися .З яких причин розійшлися,син повідомив,що у ОСОБА_2 є ОСОБА_1,хто такий ОСОБА_1 вона не зясовувала і їй про нього нічого не відомо. В грудні 2009 року вони забирали ОСОБА_2 з дитиною до себе до дому в с. Жовтневе ,допомагали лікувати дитину. В літку дитина приїзжає до них на канікули.

Відповідно до ч.1 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127Сімейного кодексу України, має право оспоритисвоєбатьківство, предявивши позов про виключеннязапису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

На підставі ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документами закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Згідно з ч.2 ст.136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про їїнародження.

Згідно з ч.5 ст.136 СК України ,не має права оспорювати батьківство особа,записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала,що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»передбачено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в книзі реєстрації народжень шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа,яка в момент реєстрації її батьком дитини знала,що не є таким ,а також особа,котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини,не мають права оспорювати батьківство.

Відповідно до висновку експертного дослідження №6-01/24 від 14.07.2016 року Київського обласного науково-дослідного експертно -криміналістичного центру, встановлено: біологічне батьківство ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, генетичний матеріал якого знаходиться в конверті з позначкою «ЗразокА»,відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, біологічний матеріал якої знаходиться в конверті з позначкою «Зразок Б»,виключається.

Згідно з вимогами ст.ст.57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розглядулише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК Україникожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставусвоїхвимог і заперечень, крімвипадків, встановленихстаттею 61 цього Кодексу.

Позивачем в порядку ст.60 ЦПК України,не надано належних та допустимих доказів ,що при зверненні із заявою про реєстрацію народження дитини не міг не знати про те,що він не є її біологічним батьком.

Суд критично оцінює пояснення позивача , дані ним в порядку 180-182 ЦПК України,а також пояснення свідків :ОСОБА_9та ОСОБА_16,оскільки саме дані свідки вказують на те,що позивачу ОСОБА_1 стало відомо про те,що він не є біологічним батьком дитини десь років два триназад. Пояснення свідків мають протиріччя, в частині де відбувалася розмова і між ким (ОСОБА_1 вказує ,що його не було дома; ОСОБА_9 вказує,що розмова відбувалася в присутності неї,ОСОБА_2,депутата та свахи; ОСОБА_16 вказує ,що розмова відбувалася в будинку між її чоловіком ОСОБА_1, матірю ОСОБА_1 ,ОСОБА_2,депутатом ,а вона знаходилася на подвірї і все чула.

Дані свідчення спростовуються показами свідка ОСОБА_10,який не є зацікавленою особою в даній справі ,і вказує на те,що ніяких розмов щодо дитини ,він не памятає,поскільки були вдвох з відповідачкою біля подвіря пять хвилин і спілкувалися лише з ОСОБА_9 через хвіртку.

Разом з тим свідки ОСОБА_12, ОСОБА_11,ОСОБА_15 вказують на те,що позивачу було відомо ,що він не є біологічним батьком дитини до одруження.

Таким чином, підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку,що позивач при зверненні до Березанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про реєстрацію дитини не міг не знати про те, що він не є її біологічним батьком, що є законодавчо визначеною перешкодою для задоволення позову про оспорювання батьківства і виключення відомостей про батьківство з актового запису.

керуючись ст. 10,60,212,215 ЦПК України,ст.136 СК України,суд-

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 співвідповідач Березанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану про оспорювання батьківства, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київськоїобласті через Березанськийміський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г. К. Голік