Справа № 309/4555/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 грудня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Готри Т.Ю., Ігнатюка Б.Ю.

за участю секретаря Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Хустського районного суду від 21 травня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_3 звернулася до Хустського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовано тим, що 12.10.2007 року між АКБ «Форум» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0341/07/26-Z, згідно якого останній отримав кредит в сумі 50 000 доларів США під 13 % річних з кінцевим строком повернення по 10.10.2017 року.

11.11.2011 року між сторонами укладено додатковий договір №1 до кредитного договору відповідно до якого позичальнику змінено валюту зобовязання на гривню згідно якого сума кредиту становила 361 991,01 грн.

Однак відповідач своїх зобовязань за кредитним договором не виконував належним чином внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 301 649,77 грн., яку і просив стягнути з нього.

В процесі розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги та остаточно просив суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в розмірі 235 026,93 грн.

Заочним рішенням Хустського районного суду від 21.05.2015 року позов ПАТ «Банк Форум» задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити по даній справі нове рішення про відмову в задоволенні позову. На обґрунтування скарги зазначає, що висновки суду про розмір заборгованості ґрунтуються на неперевірених даних, суд не досліджував кредитну історію, а матеріали позову не відображають всіх здійснених ним платежів. Банк знаходиться в процесі ліквідації, через що немає можливості провести будь-яку звірку. Стверджує, що на момент звернення банку до суду він не мав жодної заборгованості, навпаки він сплатив наперед ті суми, які згідно графіку погашення, повинні були бути сплачені в наступних місяцях.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дослідивши подані ОСОБА_2 оригінали квитанцій, вважає що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з неналежного виконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором.

Однак з даним висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів виходячи з наступного.

Згідно приписів ч.ч.1, 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Відповідно до приписів ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тобто обовязок доведення наявності підстав для задоволення позову лежить саме на позивачу. В тому числі й позивач зобовязаний довести належними та допустимими доказами розмір заборгованості, яку він просить стягнути.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним нормах оскаржуване рішення не відповідає. Зокрема судом допущено неповне зясування обставин щодо розміру заборгованості та неналежне дослідження й оцінку доказів стосовно таких обставин.

З матеріалів справи вбачається, що 12.10.2007 року між АКБ «Форум» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір згідно якого останній отримав кредит в сумі 50 000 доларів США під 13 % річних з кінцевим строком повернення по 10.10.2017 року.

11.11.2011 року між сторонами укладено додатковий договір №1 до кредитного договору відповідно до якого позичальнику змінено валюту зобовязання на гривню згідно якого сума кредиту становила 361 991,01 грн.

В обґрунтування розміру заборгованості ОСОБА_2 по кредитному договору, банком надано розрахунок такої заборгованості станом на 04.11.2014 року (а.с.11). Інших якихось доказів на підтвердження розміру заборгованості, позивачем не надавалося.

Колегія суддів констатує, що даний розрахунок не є розгорнутим, в ньому взагалі не відображено розрахунку заборгованості по відсоткам із зазначенням періодів виникнення заборгованості та здійснених боржником проплат. В розрахунку лише вказано, що поточна заборгованість за тілом кредиту становить 273 314,11 грн., прострочена заборгованість по відсоткам 19 510,02 грн., поточна заборгованість по відсоткам 3564,32 грн., без відповідного обґрунтування звідки взялися такі суми.

Тобто позивачем належним чином не обґрунтовано розмір заборгованості по тілу кредиту та відсоткам, а рішення суду в цій частині ґрунтується на припущеннях.

Наданий суду першої інстанції банком розрахунок містить фактично лише розрахунок пені, з якого слідує, що прострочення допускалися боржником починаючи з 01.08.2013 року.

Так, апелянтом під час апеляційного провадження долучено ряд квитанцій про сплату ним заборгованості по кредитному договору № 0341/07/26-Z за період 2012-2014 років. Зважаючи на те, що судом ухвалено заочне рішення і в заяві про перегляд такого рішення відповідач ставив питання щодо нервування банком всіх зроблених ним платежі, то колегія суддів, вважає за можливим дослідити такі докази згідно ч.2 ст. 303 ЦПК України. Колегією суддів перевірено оригінали зазначених квитанцій, головуючим завірено копії з них, які долучено до матеріалів справи.

В процесі апеляційного розгляду, банком надано уточнюючий та розгорнутий розрахунок заборгованості, який узгоджується з розрахунком наданим суду першої інстанції та підтверджує його.

Колегія суддів констатує, що в даному розрахунку вказані всі проплати здійснені ОСОБА_2 по кредитному договору, в тому числі й ті на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, підтверджуючи їх квитанціями. Перевіривши надані апелянтом квитанції апеляційним судом встановлено, що всі вони враховані в розрахунку наданому банком до суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, колегія суддів з даного приводу констатує наступне.

Згідно п.2.4 Кредитного договору якщо Позичальник у поточному місяці сплатив суму більшу, ніж та, яка зазначена в п.2.3 цього Договору, то у наступних періодах Позичальник має право здійснити повернення частини кредиту менше на суму, яка була ним переплачена у попередніх періодах.

Так, згідно квитанції №143601 від 24.04.2014 року ОСОБА_2 сплачено 40 000 грн. (а.с.122), згідно розрахунку з цієї суми 3616,70 грн. спрямовано на погашення заборгованості по тілу кредиту, і цим самим прострочена заборгованість була повністю погашена, також 3690,25 грн. спрямовано на погашення простроченої на той час суми відсотків, і цим самим також було повністю погашено прострочену заборгованість по відсоткам. Інша частина суми, в розмірі 32 693,05 грн. була повністю спрямована на погашення тіла кредиту внаслідок чого поточна заборгованість (не прострочена) зменшилася до 273 314,11 грн. Однак такі дії банку суперечать п.2.4 договору, гідно якого переплачена сума кредиту повинна була зарахуватись в рахунок погашення майбутніх платежів, тобто по тілу кредиту та відсоткам згідно графіку погашення, і такої суми повинно було вистачити на весь 2014 рік (виходячи з графіку погашення та розрахунку заборгованості). Тобто станом на листопад 2014 року (момент звернення до суду) прострочена заборгованість не могла виникнути апріорі. Натомість банк в своєму розрахунку починаючи з травня 2014 року знову почав відображати прострочену заборгованість по відсоткам.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що на момент звернення банку до суду у ОСОБА_2 не було жодної простроченої заборгованості по кредиту, а відтак такий позов задоволенню не підлягає.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до приписів п.2 ч.1 ст. 309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням по даній справі нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1827 грн., понесений останнім внаслідок подачі апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати заочне рішення Хустського районного суду від 21 травня 2015 року та ухвалити по даній справі нове рішення, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, після чого протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції

Суддя-доповідач

Судді