Справа № 522/136/15-ц
Провадження № 2/522/2780/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Приморський районний відділ у м.Одесі державної міграційної служби України, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_4 про скасування зняття з реєстраційного обліку, визнання договору купівлі-продажу недійсним, стягнення грошових коштів та зобовязання повернути безпідставно набуте майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення набутих грошових коштів без достатньої підстави, -

ВСТАНОВИВ:

12.01.2015 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2, треті особи Приморський районний відділ у місті ОСОБА_5 Державної міграційної служби України, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради та згідно уточненої позовної заяви від 05.08.2015 р. просить скасувати зняття з реєстрації неповнолітнього ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, посвідчений 01.08.2014 р. державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, реєстровий № 4-1063; стягнути з ОСОБА_2 на свою користь грошові кошт в сумі еквівалентній 500 доларів США, що складають на день подання позову суму 10085 гривень; зобовязати ОСОБА_2 повернути безпідставно набуте нею майно: комплект кухонних меблів в робочому стані, туалетний мармуровий стіл у ванній кімнаті в робочому стані, АГВ „Вайлант робочому стані, Гидробокс у ванній кімнаті в робочому стані, кондиціонер „LG в гостинній кімнати в робочому стані, кондиціонер „LG в спальній кімнати в робочому стані.

(а.с. 1 3, 66 69)

Свої позовні вимоги мотивував тими обставинами, що зняття з реєстраційного обліку в квартирі під № 96 будинку під №32 по вул. Новосельського в м.Одесі його малолітнього онука ОСОБА_3 відбулося з порушенням закону і це, в свою чергу, є підставою для визнання договору купівлі-продажу зазначеної квартири недійсним. Також вказував, що з відповідачки необхідно стягнути заборгованість у сумі еквівалентній 500 доларів США за договором про надання консалтингових послуг та витребувати від ОСОБА_2 комплект кухонних меблів, туалетний мармуровий стіл, АГВ «Вайлант», гидробокс, два кондиціонера «LG».

Відповідачка ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути з ОСОБА_1 безпідставно набуті ним грошові кошти в сумі 13250 гривень, які еквівалентні 500 доларам США, а також просить стягнути з нього на свою користь судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

(а.с. 35 36)

При цьому посилається на те, що 01.08.2014 р. між нею та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу квартирі під № 96 будинку під №32 по вул. Новосельського в м.Одесі, а також була укладена угода про надання їй останнім допомоги в укладанні договору оренди не житлового приміщення (кладової) в будинку № 32 по вул. Новосельського в м.Одесі, яке ОСОБА_1 видав за свою власність. Згідно п.3 Угоди вона передала ОСОБА_1 500 доларів США, що на тай час було еквівалентно 6000 гривень та залишок суми в розмірі 500 доларів США вона зобовязалася сплатити до 21.12.2015 р. Через деякий час, звернувшись до КП „Житлово-комунальний сервіс їй пояснили, що наякого договору оренди не житлового приміщення (кладової) в будинку № 32 по вул. Новосельського в м.Одесі з нею укласти не можуть. ОСОБА_1, на її неодноразові прохання повернути їй отримані грошові кошти, відповів відмовою та навпаки вимагав доплатити йому суму еквіваленту 500 доларів США. Вважає, що ОСОБА_1 не мав законних підстав укладати з нею угоду та отримувати грошові кошти, оскільки ніякого права власності на підсобне приміщення у нього не було та не оформлювалося.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити в повному обємі, а в зустрічному позові відмовити. Позивач пояснив, що надав ОСОБА_2 консалтингові послуги щодо оформлення нею договору оренди підсобного приміщення в будинку № 32 по вул. Новосельського в м.Одесі, тому згідно укладеного між ними договору на його користь необхідно стягнути грошові кошти в сумі еквівалентній 500 доларів США, а саме 10085 гривень як заборгованість за надані послуги. Пояснив також, що ОСОБА_2 безпідставно користується належним йому на праві власності майном в спірній квартирі, тому це майно необхідно витребувати на його користь.

Представник позивача ОСОБА_7 підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 та в судовому засіданні пояснила суду, що зняття з реєстрації неповнолітнього ОСОБА_3 02.03.2012 року відбулося без особистої заяви батька, з порушенням норм чинного законодавства України та що це є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири під №96 в будинку під № 32 по вул. Новосельського в м.Одесі, посвідченого 01.08.2014 року державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 за реєстровим №4-1063. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 вважала безпідставними та просила у ньому відмовити.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 повністю та пояснила, що укладення та посвідчення договору купівлі-продажу квартири під №96 в будинку під № 32 по вул. Новосельського в м.Одесі 01.08.2014 року відбулося з дотриманням вимог діючого законодавства, тому не має ніяких підстав для визнання угоди недійсною. Заперечувала проти безпідставності набуття нею комплекту кухонних меблів, туалетного мармурового столику, газового котлу «Вайлант», гідробоксу та двох кондиціонерів «LG», оскільки за це майно вона з ОСОБА_1 повністю розрахувалася. Підтримуючи свої позовні вимоги за зустрічним позовом, ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1, зловживаючи її правовою необізнаністю, 01.08.2014 року безпідставно отримав від неї грошові кошти в сумі еквівалентній 500 доларів США за надання допомоги в укладенні договору оренди нежитлового приміщення в будинку під №32 по вул.Новосельського в м.Одесі, тому просила стягнути з останнього ці кошти.

Представник відповідачки ОСОБА_8 в судовому засіданні просила відмовити у позовних вимогах ОСОБА_1 як незаконних, підтримала та просила задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2 Заперечуючи проти позову ОСОБА_1 зазначила, що на її думку останній не мав права заявляти позовні вимоги в частині зняття з реєстраційного обліку в квартирі під № 96 будинку під №32 по вул. Новосельського в м.Одесі неповнолітнього ОСОБА_3, оскільки не є законним представником дитини. Також вказала, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання договору купівлі-продажу спірної квартири, стягнення грошових коштів та витребування речей не ґрунтуються на законі та є безпідставними.

Представник Приморської районної адміністрації Одеської міської ради вважала, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в частині скасування зняття реєстрації неповнолітнього ОСОБА_3 з квартири під №96 в будинку під №32 по вул. Новосельського в м.Одесі.

Представник Приморського районного відділу у місті ОСОБА_5 державної міграційної служби України в судову засідання не зявився, проте до суду надана заява про слухання справи у відсутність представника цієї установи.

Залучений до участі у справі ОСОБА_4, як законний представник неповнолітнього ОСОБА_3, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином через засоби масової інформації, відповідно до вимог ч.9 ст.74 ЦПК України.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи - Приморської районної адміністрації Одеської міської, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 серпня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, що зареєстрований за реєстровим № 4-1063. Відповідно до вказаного договору ОСОБА_2 купила у ОСОБА_1 квартиру під № 96 у будинку під №32, по вулиці Новосельського в місті Одесі.

Відповідно до п.2 зазначеного договору грошові кошти в сумі 811440 гривень за продану квартиру продавець ОСОБА_1 отримав від покупця ОСОБА_2 до підписання цього договору.

Згідно п.7 договору купівлі-продажу продавець ОСОБА_1 засвідчив, що інтереси членів його сімї укладенням цього договору не порушуються.

Пунктом 12 договору купівлі-продажу врегульовано, що право власності на квартиру, згідно п.4 ст.334,ст.640 ЦК України, виникає у покупця з моменту державної реєстрації договору.

(а.с. 10)

Відповідно до акту прийому-передачі від 04.08.2014 року саме цього дня відбулася передача квартири та обладнання в ній, в тому числі: комплект кухонних меблів, туалетний мармуровий стіл, АГВ «Вайлант», гидробокс, два кондиціонера «LG», покупцю ОСОБА_2, про що свідчать особисті підписи сторін.

(а.с. 72)

Як вбачається з довідок (виписок із будинкової книги про склад сімї та реєстрацію), виданих дільницею №10 КП ЖКС «Порто-Франківський» від 20.11.2013 р. та від 17.07.2014 р., копії яких надані ОСОБА_1, станом на ці дати в спірній квартирі не було зареєстровано будь-яких осіб.

(а.с. 8, 9)

Відповідно до акту мешканців будинку під №32 від 15.03.2015 року, посвідченого начальником дільниці №10 КП ЖКС «Порто-Франківський» в період з 2013 року по серпень 2014 року в спірній квартирі №96 постійно ніхто не проживав, квартира здавалась в оренду. Також зазначено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ніколи в квартирі не проживали.

(а.с. 43)

Згідно листа Приморського районного відділу у місті ОСОБА_5 управління державної міграційної служби України в Одеській області від 25.12.2014 року за №16/6346 15.11.2013 року ОСОБА_4 та його малолітній син ОСОБА_3 були зняті з реєстраційного обліку в спірній квартирі на підставі заяви позивача ОСОБА_1 з поданням свідоцтва про право власності серії САС 842043 від 22.03.2010 року.

(а.с. 12)

Частиною 3 ст.10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач ОСОБА_1 всупереч вимогам ст.ст.10, 60 ЦПК України, не надав до суду доказів того, що зняття з реєстраційного обліку малолітнього ОСОБА_3 відбулося з порушенням його прав на проживання та користування спірною квартирою.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків або одного із них, встановлено ч.4 ст.29 ЦК України. Отже, місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 закон повязує з місцем проживання його батьків або одного із них.

Законні представники малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 будь-яких позовних вимог до відповідачки ОСОБА_2 не заявляли.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 не надав до суду доказів порушення вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України при укладанні та посвідченні договору купівлі-продажу квартири під №96 в будинку під № 32 по вул. Новосельського в м.Одесі від 01.08.2014 року.

Надану до суду угоду від 01.08.2014 року про оплату ОСОБА_1 консалтингових послуг по оформленню договору оренди на нежитлове приміщення в будинку під №32 по вул. Новосельського в м.Одесі в розмірі еквівалентному одній тисячі доларів США суд оцінює як спосіб безпідставного заволодіння чужими грошовими коштами. Зважаючи на положення ст.1212 ЦК України, отримані ОСОБА_1 за цією ж угодою грошові кошти в сумі 13250 гривень, що еквівалентно 500 доларів США, підлягають поверненню ОСОБА_2

(а.с. 37)

Частиною 1 ст.1212 ЦК України врегульовано, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч.2 ст.1212 ЦК України положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно положень ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права та інтересу може бути відшкодування майнової шкоди. Крім цього, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом врегульовано ч.2 ст.16 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 29, 203, 215, 334, 640, 1212 ЦК України, ст.ст.88, 213 - 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Приморський районний відділ у м.Одесі державної міграційної служби України, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_4 про скасування зняття з реєстраційного обліку, визнання договору купівлі-продажу недійсним, стягнення грошових коштів та зобовязання повернути безпідставно набуте майно - відмовити.

Зустрічний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 безпідставно набуті грошові кошти в сумі 13250 (тринадцять тисяч двісті пятдесят) гривень та судові витрати в розмірі 243,60 (двісті сорок три грн. 60 коп.) гривень, а всього 13493,60 (тринадцять тисяч чотириста девяносто три грн. 60 коп.) гривень.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

25 лютого 2016 року