АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року,

встановила:

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 20 січня 2016 року названий позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 2 014 084 грн.98 коп. заборгованості за кредитним договором.

В решті позову відмовлено.

Проведено розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримала.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 липня 2012 року про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 не виконано, з останнього на користь банку підлягає стягненню заборгованість за нарахованими процентами.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що 10 вересня 2007 між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 003-2900/840-0086.

За умовами договору банк надав ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 300 000,00 доларів США, строком по 10 вересня 2037 року включно, зі сплатою 11,95 % річних.

Цільове призначення кредиту: придбання садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 166,8 кв.м., а також земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,0655 га.

10 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 003-2900/840-0086-Р.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 липня 2012 року стягнуто солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 400 686 ,65 доларів США, що за курсом НБУ становить 3 199 282 грн. 56 коп.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 липня 2013 року змінено рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 липня 2012 року, відповідно до якого в задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу відмовлено.

Рішення про стягнення боргу не виконано.

Обґрунтовуючи позов, банк зазначив, що оскільки на теперішній час рішення суду не виконане, відповідачі не сплачуютьзаборгованість за кредитним договором, тому з відповідачів підлягають стягненню проценти за користування коштами.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно розрахунку станом на 20 січня 2015 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 127 411,64 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 2 014 084 грн. 98 коп., і складається із :

- заборгованості за відсотками в розмірі 120 331,89 доларів США, що еквівалентно 1 902 170 грн. 42;

- заборгованості за підвищеними відсотками в розмірі 7 079,75 доларів США, що еквівалентно 111 914 грн. 56 коп.

Колегія суддів вважає, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року, справа № 6-1206цс15.

Таким чином суд першої інстанції при вирішенні спору дійшов правильного висновку, що з ОСОБА_1. на користь банку підлягає стягненню прострочена заборгованість за процентами.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду при застосуванні строку позовної давності, колегія суддів виходить з того, що рішення суду про стягнення кредиту набрало законної сили 17 липня 2013 року. Позовна заява подана до суду 29 січня 2015 року. Загальний строк позовної давності становить три роки. Отже банком при зверненні до суду з даним позовом не пропущені строки позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 20 січня 2016 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог не оскаржується.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Є.В.Болотов

Судді: І.М.Білич

Н.В.Поліщук