У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.16 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Журавель В.А.

при секретарі - Писаренко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Харків Екоресурс", треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання недійсним договору про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду, посилаючись на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 22 січня 2015 року з нього та третіх осіб було стягнуто заборгованість за послуги з вивезення твердих побутових відходів. Однак на теперішній час не існує укладеного між сторонами договору про надання послуг з вивезення побутових відходів. Позивачем не здійснено жодного правочину, який міг би свідчити про його бажання приєднатися до договору про надання послуг з вивезення побутових відходів від 27 листопада 2012 року, який начебто був надрукований у газеті "Харьковские известия". Тому позивач просив визнати недійсним договір про надання послуг від 27.11.12 року, який укладено в односторонньому порядку між ТОВ "Харків Екоресурс" та ОСОБА_1

26 травня 2016 року до суду надійшла письмова заява від ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом заборону відповідачу проводити нарахування за послугу з вивезення сміття, якою сторона позивача не користується.

Суд, вислухавши думку представника відповідача, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З позовної заяви вбачається, що предметом спору є недійсність договору про надання послуг з вивезення побутових відходів від 27 листопада 2012 року. Питання щодо нарахування за послуги з вивезення сміття не є предметом спору, тому суд вважає, що таке клопотання виходить за межі заявлених позовних вимог.

Крім того, заявником не зазначено, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151 -153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

СУДДЯ В.А.ЖУРАВЕЛЬ