Справа № 404/7236/16-ц
Номер провадження 2-о/404/353/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Муравйової С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Кіровоградський міський відділ державної реєстрації смерті ОСОБА_2 управління юстиції у Кіровоградській області, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла дома 19.10.2016 року та проживала по день смерті за адресою: Донецька область, місто Кіровське, вулиця Шевченка, 18/62.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 звернулася до Кіровоградського міського відділу державної реєстрації смерті ОСОБА_2 управління юстиції у Кіровоградській області з метою реєстрації смерті матері ОСОБА_3, яка померла 19.10.2016 року. Проте, листом Відділу заявнику відмовлено у державній реєстрації, в звязку з тим, що заявником подано лікарське свідоцтво про смерть від 20.10.2016 року № 298, видане Міністерством охорони здоровя Донецької народної республіки Республіканським бюро медичної експертизи Донецької народної республіки міста Донецька, яка є тимчасово окупованою територією України. Встановлення факту смерті ОСОБА_1 необхідне для реалізації права щодо оформлення спадщини.

Заявник в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву (вх. № 41015 від 06.12.2016 року) про розгляд заяви про встановлення факту смерті без її участі, вимоги заяви підтримує (а.с. 40).

Представник Кіровоградського міського відділу державної реєстрації смерті ОСОБА_2 управління юстиції у Кіровоградській області в судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. Причини неявки суду не повідомив, заяв та заперечень не подавав.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Глава 6 Цивільного процесуального кодексу України, а також постанова Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 (із змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 року № 15) "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії. Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті відповідно до пункту 8 частини першої статті 256 Цивільного процесуального кодексу України встановлюється в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Судом встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4 від 23.11.2016 року, прізвище заявника до державної реєстрації шлюбу «Захарчук» (а.с. 34).

Матірю ОСОБА_4 є ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії VI-УР № 208907 від 09.05.1964 року, актовий запис за № 154 (а.с. 30).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 298 від 20.10.2016 року, виданого органом на тимчасово окупованій території України під назвою «Шахтарське відділення Республіканського бюро судово-медичної експертизи Донецької Народної Республіки», ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 19.10.2016 року від хронічної ішемічної хвороби серця, атеросклеротичний коронаросклероз в місті Кіровське, яке є тимчасово окупованою територією України (а.с. 31).

Після смерті матері ОСОБА_1 звернулася до Кіровоградського міського відділу державної реєстрації смерті ОСОБА_2 управління юстиції у Кіровоградській області з метою отримання державної реєстрації факту смерті ОСОБА_3, яка померла 19.10.2016 року.

Проте, листом № 916-09/01.1-09 від 09.11.2016 року Кіровоградським міським відділом державної реєстрації смерті ОСОБА_2 управління юстиції у Кіровоградській області відмовлено у державній реєстрації смерті ОСОБА_3, померлої 19.10.2016 року, оскільки заявником для підтвердження даного факту предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 32).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до пункту 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно частини другою та третьою статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Частиною третьою статті 49 Цивільного кодексу України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

За частиною другою статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів.

Частина третя статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначає, що державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

В пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року розяснено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті, що полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою.

Частиною першою статті 257-1 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Суд, аналізуючи заяву та її підстави, матеріали справи, вважає встановленим факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка села Великі Цепцевичи, Володимирецького району, Рівненської області, громадянка України, померла 19.10.2016 року в місті Кіровське, Донецької області, на тимчасово окупованій території України.

Даний факт встановлено для здійснення спадкування після ОСОБА_3, померлої 19.10.2016 року.

Відповідно до частини четвертої статті 257-1 Цивільного процесуального кодексу України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись статтями 49 Цивільного кодексу України; статями 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 88, 208 - 215, 218, 256 - 259, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка села Великі Цепцевичи, Володимирецького району, Рівненської області, громадянка України, померла 19.10.2016 року в місті Кіровське, Донецької області, на тимчасово окупованій території України.

Судові витрати вважати по фактично понесеним заявником.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда