Справа № 296/6298/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" листопада 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участю: секретаря судового засідання Галіцької А.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Територіальної громади м.Житомира в особі Житомирської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом про визнання за ними права власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_3, який помер 30.11.2014р., а саме в 1/2 частці за кожним з позивачів на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_3 помер 30.11.2014р. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1. Позивачі, як єдині спадкоємці після смерті ОСОБА_3, з метою оформлення спадкових прав звернулися до нотаріуса із заявами. Постановою нотаріуса від 09.09.2015р. їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право власності на спадкове майно, в звязку тим, що відсутній витяг про реєстрацію права власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Згідно свідоцтва про право власності на житло №59774 від 05.01.2009р. спірна квартира належить на праві власності позивачам та їх батьку по 1/3 частині. Однак, ОСОБА_3 не здійснив реєстрацію права власності на свою частку квартири.

Представник позивачів у судове засідання не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи та спадкової справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтв про народження серії І-ТП №105430 та серії ІІ-ТП №385451, ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2, 29.07.1985р.н., та ОСОБА_1, 03.04.1983р.н. (а.с.13, 14).

Згідно свідоцтва про право власності на житло №59774 від 05.01.2009р., квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності в рівних частках ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 (а.с.19).

Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували свої права власності по 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с.20, 21).

ОСОБА_3 помер 30.11.2014р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №252082 (а.с.12).

Позивачі звернулися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом.

Постановою нотаріуса Першої житомирської державної нотаріальної контори №1735/02-31 від 09.09.2015р. відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, у звязку з відсутністю документа, який підтверджує державну реєстрацію права власності (а.с.15).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За положеннями ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Приписами ч.3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частинами 1, 5 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_3 володів на праві власності 1/3 частиною квартири АДРЕСА_1, єдиними спадкоємцями першої черги до майна померлого є його сини ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а іншого порядку оформлення права власності на спадкове майно окрім судового не має, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, 29.07.1985р.н., та ОСОБА_1, 03.04.1983р.н., право власності у порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3, який помер 30.11.2014р., по 1/2 частці за кожним у 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. П. Сингаївський