Справа № 310/1379/16-ц
РІШЕННЯ

(заочне)

Іменем України

27 квітня 2016 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі:

головуючого - судді Ревуцького С.І.

при секретарі - Мазняк О.Ю.

розглянувши в судовому засіданні в м.Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Державний нотаріус Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області Сальнік О.Ю., реєстраційна служба Бердянського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, поділ майна подружжя, визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_5. В Бердянській державній нотаріальній конторі відкрита спадкова справа №633/2013 по заяві спадкоємця за законом - відповідача ОСОБА_2, чоловіка спадкодавця. Також у справі містяться заяви: позивача ОСОБА_1 від 18.12.2013р. про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2, заява позивача ОСОБА_1 від 24.03.2014р. про відзив своєї заяви про відмову від прийняття спадщини, заява третьої особи ОСОБА_4 від 13.01.2014р. про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 Тому на час звернення до суду в наявності є два спадкоємця за законом, які звернулись до нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини - позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2

До складу спадкового майна входить житловий будинок АДРЕСА_1. Згідно довідки КПТІ на запит державного нотаріуса виявилося, що право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2, тому постановою державного нотаріуса від 14.01.2016р. було відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на відповідну частину вказаного будинку. Насправді вказаний житловий будинок був побудований подружжям ОСОБА_1 під час шлюбу, тому є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_5 Тому в своєму позові позивач просить визнати спільною сумісною власністю подружжя майно, придбане за час шлюбу ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, а саме: жилий будинок АДРЕСА_1; встановити факт належності ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 в спільному сумісному майні подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

До судового засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 надали до суду відповідні заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали, проти винесення заочного рішення не заперечували.

Відповідач ОСОБА_2, а також треті особи - ОСОБА_4 та реєстраційна служба Бердянського міськрайонного управління юстиції до судового засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, будь-яких заперечень проти позовних вимог до суду не надіслали.

Третя особа - Державний нотаріус Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області Сальнік О.Ю. надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі.

В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку.

Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_2 ОСОБА_5 знаходилась в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 20.08.1971р.

Суд також вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_4 є дітьми померлої ОСОБА_5 і тому у відповідності до ст.1261 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги після її смерті.

Згідно акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння, житловий будинок АДРЕСА_1 введений в експлуатацію 10.12.1999р.

Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та реєстраційного напису ДК ПТІ, право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 05.01.2000р.

Таким чином, вказаний житловий будинок був побудований, введений в експлуатацію та набутий у власність під час подружнього життя ОСОБА_2 і ОСОБА_5 і тому, у відповідності до ст.ст.60, 61, 70 СК України, є спільною сумісною власністю подружжя в рівних частках, тобто по 1/2 частині за кожним. Вказане презюмується діючим законодавством, доказів протилежного до суду надано не було, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно довідки Бердянської державної нотаріальної контори, у спадковій справі №633/2013, заведеної після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 містяться заяви: відповідача ОСОБА_2 від 18.12.2013р. про прийняття спадщини за законом, позивача ОСОБА_1 від 18.12.2013р. про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2, заява позивача ОСОБА_1 від 24.03.2014р. про відзив своєї заяви про відмову від прийняття спадщини та прийняття спадщини, заява третьої особи ОСОБА_4 від 13.01.2014р. про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.01.2016р., державним нотаріусом Сальнік О.Ю. було відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва на право власності на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_5 на частину житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі відсутності зареєстрованого належним чином її права власності на вказаний житловий будинок.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням доведеності факту належності спадкодавцеві ОСОБА_5 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1, це майно входить до складу спадщини і тому позивач ОСОБА_1, як один із спадкоємців першої черги за законом має право на спадкування відповідної його частини.

З урахуванням того, що встановленими нотаріусом та судом є три спадкоємці першої черги за законом - позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_4, які на підставі ст.1267 ЦК України мають право на рівні частки у спадщині, позивач ОСОБА_1 має право на спадкування 1/6 частини вказаного будинку, тому позовні вимоги і в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивач ОСОБА_1, як інвалід 2 групи, у відповідності до п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, тому він підлягає стягненню з відповідача. З урахуванням того, що позивачем заявлено 3 позовні вимоги, задоволені судом, з яких 2 позовні вимоги немайнового характеру та 1 позовна вимога про визнання права власності майнового характеру, при цьому докази вартості майна на час вирішення справи за позовом майнового характеру у справі відсутні, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір за 2 позовні вимоги немайнового характеру (551,2грн. + 551,2грн.) та позовну вимогу майнового характеру в мінімальному передбаченому законом розмірі (551,2грн.), що, на думку суду, не менше 1 відсотка вартості спірного майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.212-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя майно, придбане за час шлюбу ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, а саме: жилий будинок АДРЕСА_1.

Встановити факт належності ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 в спільному сумісному майні подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1653,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

СуддяС. І. Ревуцький