01.11.2016 227/3783/16-ц
25 жовтня 2016 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Здоровиці О.В.,
при секретарі Сисенко Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, заочно, у залі Добропільського міськрайонного суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі: філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом,-
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №3830 від 04.06.2013 року.
В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, зазначив, що на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Просив також стягнути судові витрати, пов'язані з розглядом справи у зв'язку з опублікуванням оголошення про виклик відповідача у пресі в розмірі 630,00 грн..
Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи належним чином були повідомлені, шляхом опублікування оголошення про виклик відповідачів в газеті «Урядовий кур'єр» № 198 від 22.10.2016 року та розміщення інформації про час і місце судового засідання на сторінці Добропільського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). Будь-яких заяв від відповідачів на адресу суду не надходило.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв'язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини із зобов'язального права.
Судом встановлено наступне.
Відповідно до п. 3.3.3 договору відповідач зобов'язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 361,11 грн. та сплату процентів нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до останнього робочого дня місяця наступного за звітним починаючи з 01.07.2013 року шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк використовуючи право договірного списання коштів, списує в рахунок погашення основної суми заборгованості за кредитом та сплати процентів.
Отримання коштів відповідачем підтверджується копією заяви на видачу готівки №3830 від 04.06.2013 року (а.с.22).
Відповідно до п. 2.3.2 Кредитного договору, проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим договором.
Пунктом 2.4 Кредитного договору передбачено, що детальний розпис сукупної вартості кредиту (у процентному значенні та грошовому виразі) Графік платежів, вид та предмет кожної супутньої послуги, пов'язаної з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладення цього договору та їх обґрунтування визначені в додатках №1 та №2 до цього договору, що є його невід'ємною частиною.
Згідно пункту 3.3.2 Кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з графіком платежів або достроково, відповідно до порядку визначеного цим договором.
Відповідно до пункту 3.6.1 Кредитного договору, з метою виконання зобов'язання за цим договором, а також здійснення будь-яких інших платежів за цим договором, та у разі відсутності або недостатності коштів на поточному рахунку, банк має право здійснювати договірне списання з рахунків позичальника у будь-якій валюті в АТ «Ощадбанк» (банку) будь яких платежів, належних до сплати позичальником за цим договором, в тому числі в рахунок погашення порушеного зобов'язання.
Згідно пункту 4.2.1 Кредитного договору, Банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов'язань по цьому договору.
Пунктами 4.3.1;4.3.3-4.3.5 Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе за цим договором зобов'язання; у строки, обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за цим договором; у випадку порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості; відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов'язаннях, що випливають з цього договору.
Згідно пункту 5.1 Кредитного договору, виконання позичальником зобов'язань за цим договором (в тому числі і додатковими договорами до нього) забезпечується порукою ОСОБА_2 та ОСОБА_3
В забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором №3830 від 04.06.2013 року було укладено договори поруки №3830/1 від 04.06.2013 року з ОСОБА_2 (а.с.12-16) та №3830/2 від 04.06.2013 року з ОСОБА_3 (а.с.17-21), за якими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно є поручителями ОСОБА_1 і відповідно до умов договорів поручителі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов'язались відповідати перед кредитором солідарно з боржником ОСОБА_1 за виконання в повному обсязізобовязання, що випливають з умов кредитного договору.
Відповідач станом на 15.07.2016 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість.
За кредитним договором (ст.1054 ЦК України) банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст..1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.2 ст..625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст..60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Відповідно до ст..526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст..530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачами зобов'язань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні.
Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачами встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів
Згідно з ч. 1,3 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Стаття 554 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, за змістом ст. 552, ч.2 ст. 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.
Суд вважає що позовні вимоги в частині стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції за простроченим кредитом за період з 01.09.2014р. по 15.08.2016р., суми боргу з урахуванням індексу інфляції за простроченими процентами за період з 02.09.2014р. по 15.08.2016р., 3% річних від суми заборгованості по тілу кредиту за період з 01.09.2014 р. по 15.08.2016 р. та 3% річних від суми заборгованості по несплаченим процентам за період з 02.09.2014 р. по 15.08.2016 р. - підлягають задоволенню.
Але, перевіряючи правильність розрахунку суму боргу з урахуванням індексу інфляції за простроченим кредитом (а.с.2), суд зазначає, що розмір інфляційного збільшення по тілу кредиту за період часу з 01.09.2014р. по 05.06.2016р. є вірним, а за період з 06.06.2016р. по 15.08.2016р. помилковим і тому розмір інфляційного збільшення по тілу кредиту за період часу з 01.09.2014р. по 15.08.2016р. становить 1475,84 грн.
В решті позовних вимог необхідно відмовити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Згідно п.36 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).
Враховуючи вищевказані положення ЦПК України, а також роз'яснення постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1377,24 гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (99,95 %). Решту судового збору в сумі 0,76 гривень слід залишити за позивачем.
Крім цього, з відповідача підлягає стягненню витрати, пов'язані з розглядом справи у зв'язку з опублікуванням оголошення про виклик відповідача у пресі в розмірі 630,00 грн., що також підтверджується матеріалами справи.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 74, 79, 88, 122, 169, 197, 224-226 ЦПК України суд -
Позовну заяву Акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом - задовольнити частково.
8305,57 грн. - основного боргу;
4199,92 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту;
1475,84 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по тілу кредиту за період з 01.09.2014 р. по 15.08.2016 р.;
705,00 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по несплаченим процентам за період з 02.09.2014 р. по 15.08.2016 р.;
259,52 грн. - 3% річних від суми заборгованості по тілу кредиту за період з 01.09.2014 р. по 15.08.2016 р.;
125,31 грн. - 3% річних від суми заборгованості по несплаченим процентам за період з 02.09.2014 р. по 15.08.2016 р.
8305,57 грн. - основного боргу;
4199,92 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту;
1475,84 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по тілу кредиту за період з 01.09.2014 р. по 15.08.2016 р.;
705,00 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по несплаченим процентам за період з 02.09.2014 р. по 15.08.2016 р.;
259,52 грн. - 3% річних від суми заборгованості по тілу кредиту за період з 01.09.2014 р. по 15.08.2016 р.;
125,31 грн. - 3% річних від суми заборгованості по несплаченим процентам за період з 02.09.2014 р. по 15.08.2016 р.
8305,57 грн. - основного боргу;
4199,92 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту;
1475,84 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по тілу кредиту за період з 01.09.2014 р. по 15.08.2016 р.;
705,00 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по несплаченим процентам за період з 02.09.2014 р. по 15.08.2016 р.;
259,52 грн. - 3% річних від суми заборгованості по тілу кредиту за період з 01.09.2014 р. по 15.08.2016 р.;
125,31 грн. - 3% річних від суми заборгованості по несплаченим процентам за період з 02.09.2014 р. по 15.08.2016 р.
В решті позовних відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Копію заочного рішення направити відповідачам рекомендованим листом із повідомленням для відома.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 25 жовтня 2016 року. З повним текстом рішення сторони можуть бути ознайомлені 01 листопада 2016 року.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя О.В. Здоровиця