Справа №150/285/16-ц
Провадження №2-о/150/16/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кушнір Б.Б.,

при секретарі Гендзьорі О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні у с. Мазурівка цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сімєю, заінтересована особа Моївська сільська рада Чернівецького району Вінницької області,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання однією сімєю з його співмешканкою - ОСОБА_3, яка померла 28.11.2014 року та її рідною мамою - ОСОБА_4, яка померла 21.12.2010 року, оскільки після їх смерті залишилось спадкове майно у виді приватизованої квартири по 1/3 частині кожній, в якій вони спільно проживали однією сімєю. Встановлення факту спільного проживання однією сімєю потрібне для прийняття спадкового майна.

Представник заявника ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності від 24.03.2016 року, в судовому засіданні в частині заявлених вимоги про встановлення факту спільного проживання однією сімєю з ОСОБА_4, яка померла 21.12.2010 року відмовилась, в частині встановлення факту проживання однією сімєю з ОСОБА_3, яка померла 21.12.2010 року, підтримала, та просила їх задоволити.

Представник заінтересованої особи Моївської сільської ради в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву, в якій заявлені вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення, також просить провести розгляд справи без участі повноважного представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши покази свідків, дослідивши матеріали справи, наявні у ній докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вимоги заяви ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що з 1998р. він та ОСОБА_3 проживали однією сімєю як чоловік та жінка, однак, без реєстрації шлюбу, мали спільні права і обовязки та були повязані спільним побутом, вели спільне господарство.

28.11.2014 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 312873.

Разом з ними проживала мама ОСОБА_3 ОСОБА_4, яка померла 21.12.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-АМ №181547.

Факт спільного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 з 1996року підтверджується виписками з погосподарської книги за 1996-2010роки, факт спільного проживання ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 2006року по 2010рік підтверджується випискою з по господарської книги за 2006-2010роки.

Після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 залишилось спадкове майно у виді частини приватизованої квартири, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16934929 від 05.12.2007 року та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 05.12.2007 року.

Свідок ОСОБА_5, жителька с. Моївка, яка працювала з ОСОБА_3 в Моївській школі, суду пояснила, що ОСОБА_2 проживав разом із ОСОБА_3 з 1996 року, вели спільне господарство, інших дітей від шлюбів не мали.

Свідок ОСОБА_6, пенсіонер, працював з ОСОБА_2 у відділі механіки Цукрового заводу суду пояснив, що ОСОБА_2 проживав разом із ОСОБА_3 в с. Моївка по вул. Леніна в квартирі, проживали як одна сімя, інших дітей від шлюбу не мали, звязку з іншими родичами не підтримували, вели спільне господарство, мама ОСОБА_3 ОСОБА_4 переїхала до них з Донбасу.

Судом встановлено, що дітей у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не було.

Окрім того, в процесі розгляду справи судом встановлено, що згідно актового запису № 6 від 22.06.1992 року ОСОБА_3 було укладено шлюбу з ОСОБА_7, проте, згідно актового запису про смерть № 17 від 17.09.2001 року ОСОБА_7 помер 17 вересня 2001 року, відтак, шлюб на підставі ч. 1 ст. 104 СК України вважається припиненим у звязку із смертю чоловіка з 17.09.2001року.

Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Моївської сільської ради № 1165 від 26.05.2016 року.

Згідно положень ЦК України, він вважається таким, що прийняв спадщину, а встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу йому потрібно з метою оформлення спадщини, як єдиному спадкоємцю четвертої черги за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обов*язки.

За правилами п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до копії свідоцтва про про смерть ОСОБА_3 померла 28.11.2014р.

Допитані в судовому засіданні свідки підтвердила, що ОСОБА_2 проживав однією сімєю з ОСОБА_3, вели спільне господарство та мали спільні права та обовязки.

Аналізуючи наведені вище обставини слід вважати встановленим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 впродовж періоду з 1996 року до 28.11.2014р. проживали як чоловік і жінка однією сім*єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний побут, мали взаємні права та обов*язки. Однак, зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_3 перебувала до 17.09.2001року у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, який помер 17.09.2001р., відтак, суд вважає за можливе встановити факт проживання ОСОБА_8 з ОСОБА_3 однією сім*єю як чоловіка та жінки без шлюбу з жовтня 2001року по день її смерті 28.11.2014року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 205, 208, 209, 256, 259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Закрити провадження у справі № 150/285/16-ц в частині заявлених вимог про встановлення факту спільного проживання однією сімєю ОСОБА_2 з ОСОБА_4.

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 як чоловіка та жінки однією сімєю без шлюбу з жовтня 2001 року до часу її смерті 28.11.2014 року за адресою: с. Моївка, вул. Леніна, 72, Чернівецького району Вінницької області.

В решті заявлених вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Чернівецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення, у відповідності до ч. 3 ст. 209 ЦПК України, складено 03.06.2016 року.

Суддя Кушнір Б.Б.