Справа №: 343/472/16-ц
Провадження №: 2/0343/296/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 червня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З.,

адвоката - Кажук В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського РУЮ в Івано-Франківській області про визнання батьківства, стягнення аліментів та зобов»язання вчинити дії, суд-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка просить, з врахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог(а.с.30), постановити рішення, яким:

1.Визнати ОСОБА_3, 1959 р.н., батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

2.Зобов»язати Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського РУЮ в Івано-Франківській області , внести зміни до актового запису №90 про народження ОСОБА_4, складеного 11 травня 2011 року, а саме зазначити: в графі «прізвище батька»- «ОСОБА_3», в графі «ім»я батька» - «ОСОБА_3», в графі «по батькові батька» - «ОСОБА_3» та видати нове свідоцтво про народження ОСОБА_4.

3.Стягнути з ОСОБА_3 на користь позивачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, в розмірі 1/3 заробітної плати(доходу) ОСОБА_3 за минулий час ( три роки) з 23.02.2013р. по 23.02.2016 року включно.

4.Стягнути з ОСОБА_3 на користь позивачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, в розмірі 1/3 заробітної плати(доходу) ОСОБА_3 щомісячно, починаючи з 23.02.2016р. і до повноліття дитини ОСОБА_4.

5.Стягнути з ОСОБА_3 на користь позивачки сплачені судові витрати по даній справі.

Свої вимоги мотивує тим, що з липня 2010 р. по грудень 2010р., вона, ОСОБА_2, спільно проживала однією сім»єю з відповідачем - ОСОБА_3 Відповідач проживав з нею у її помешканні, допомагав по господарству.З відповідачем шлюб вони не реєстрували, вважаючи достатньо міцними стосунки, побудовані на почуттях взаємної любові, дружби і поваги один до одного.

У серпні 2010 року вона завагітніли, про що одразу повідомила відповідача. На шостому місяці вагітності ОСОБА_3 залишив її без пояснення причин.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась їх спільна донька - ОСОБА_4.

Перебуваючи в післяродовому стані, залишившись наодинці з дитиною без жодної підтримки, при реєстрації народження дитини, вона вказала неіснуючого батька. В той же час, по-батькові дитини - «ОСОБА_4» відповідає дійсності.

Коли дитині виповнився рік, вона вирішила похрестити дитину і відповідно був внесений запис до церковної книги храму «Різдва Богородиці» і видано Свідоцтво таїнств хрещення і миропомазання від 22.05.2012 року. В даному свідоцтві вона вказала ім'я справжнього батька - ОСОБА_3.

В той же час, ОСОБА_3 належним чином турботу про неї та доньку не виявляє, ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, їх життям не цікавиться. На даний час вона сама виховує малолітню дитину та веде домашнє господарство, відповідно і витрати є суттєвими. Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дають можливість надання утримання на дитини. Наскільки їй відомо, інших неповнолітніх дітей у відповідача немає.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Доказом того, що відповідач ухилявся від сплати аліментів є подання нею позову у 2012 році про стягнення аліментів, рішення суду про стягнення аліментів починаючи з 17 квітня 2012р., яке в подальшому було переглянуте апеляційною інстанцією, а також розпочате виконавче провадження по стягненню аліментів з відповідача.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 вимоги підтримала, зіславшись на викладені в позовній заяві обставини.Додатково пояснила, що з відповідачем по справі вона познайомилась 07.07.2010 року. Починаючи з кінця липня місяця вони стали проживати однією сім"єю, спільно вели господарство. ОСОБА_3 дуже добре ставився до її старших дітей. У серпні 2010 року вона завагітніла, про що повідомила відповідача. ОСОБА_3 зрадів такому повідомленню, просив її залишити дитину, не робити аборт. У вересні 2010 року відповідач поїхав у м.Київ, однак часто дзвонив їй. Перед новим роком, ОСОБА_3 перестав їй дзвонити. Після народження дитини, вона звернулась в Солом"янський районний суд з заявою про стягнення аліментів, який виніс заочне рішення, задоволивши її позов. В травні 2012 року, відповідач звернувся з заявою про перегляд заочного рішення, яка була задоволена судом. В подальшому Солом"янський районний суд, залишив її позовну заяву без розгляду. Відповідач по справі має постійний дохід, оскільки отримує пенсію державного службовця. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3., який належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про що свідчить оголошення в газеті «Урядовий кур"єр» №77 від 22.04.2016 року (а.с.39-42) , на неодноразові виклики в суд не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, а також не поступило заяви про розгляд справи у його відсутності.

Представник Відділу ДРАЦС Долинського РУЮ в судове засідання не з"явився, хоч про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому Законом порядку.

Суд, вислухавши думку позивачки, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для вирішення спору. Позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Згідно ст.125 СК України - якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; або за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Власне на реалізацію положення Конституції і передбачено визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, оскільки гарантується дитині батьківство, незалежно від того, в шлюбі перебувають її батьки чи ні.

У відповідності до вимог ст. 128 СК України - за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Як зазначає постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.п.4, 9) справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо в т.ч. дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 вищезазначеної постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2, являється матір'ю дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1, виданим відділом ДРАЦС Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області 11.05.2011 р. (а.с.10) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.50).Дослідженням зазначених документів встановлено, що батьком дитини записано ОСОБА_6. Запис про батька дитини вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

На момент народження дитини ОСОБА_4, позивачка ОСОБА_2, у шлюбі не перебувала. Дана обставина не оспорюється та підтверджується копією паспорта позивачки НОМЕР_2 виданого Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 30.03.2005 р.(а.с.8-9).

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2, пояснила суду, що з липня 2010 р. по грудень 2010р., вона, ОСОБА_2, спільно проживала однією сім»єю з відповідачем - ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народила доньку ОСОБА_4 та стверджувала, що батьком доньки є ОСОБА_3.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона разом з позивачкою перебували разом у роддомі. 28.08.2010 року вона була в гостях у ОСОБА_2 Там вона познайомилась з відповідачем. Сторони по справі проживали разом, поводились як сім"я.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що позивачка по справі його рідна сестра. Саме він познайомив свого знайомого ОСОБА_3 з сестрою Відносини між ОСОБА_2, та ОСОБА_3 були нормальні, вони проживали разом, приїжджали до його батьків.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9, суду пояснив, що позивачка по справі його дочка. З відповідачем по справі , він познайоимвся в 2010 році, коли останній приїжджав до нього разом з дочкою. Сторони по справі вели себе як чоловік та жінка. ОСОБА_3 неодноразово приїжджав до нього, допомагав по господарству.

Аналогічні покази дали допитані в якості свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 ОСОБА_12

У відповідності до свідоцтва Таїнства Хрещення і Миропомазання від 22.05.2011р. (а.с.11) ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2. в м.Долина. Батько -ОСОБА_3, мати- ОСОБА_2.

Таким чином, виходячи з наданих позивачкою доказів, існування між сторонами фактичних шлюбних відносин, що збігається у часі з періодом народження дитини, та приймаючи до уваги відсутність належних та обґрунтованих заперечень зі сторони відповідача на посилання позивачки, показів свідків, суд приходить до висновку про можливість задоволення пред'явлених позовних вимог в частині визнання батьківства.

Оскільки, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач ОСОБА_3 є батьком малолітньої ОСОБА_4, а також встановлено те, що сторони проживають роздільно, дитина проживає з матір'ю, перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає такою, що підлягає задоволення також вимога позивачки про стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Беручи до уваги той факт, що позивачка не заявляла вимоги щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, ствердила, що відповідач має постійний дохід - пенсію державного службовця,суд вважає за можливе стягнути аліменти у частці від доходу відповідача.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує матеріальне становище позивачки, відсутності будь-яких відомостей щодо матеріального становища відповідача, можливостей з надання матеріальної допомоги, тому встановлює розмір аліментів на рівні, що просить позивачка, в розмірі 1/3 заробітної плати(доходу) ОСОБА_3 щомісячно, починаючи з 24.02.2016р. і до повноліття дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2

Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь позивачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, в розмірі 1/3 заробітної плати(доходу) ОСОБА_3 за минулий час ( три роки) з 23.02.2013р. по 23.02.2016 року включно, суд враховує наступне:

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 в квітні 2012 року зверталась до Солом"янського районного суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, який своїм заочним рішенням від 09.07.2012 року , справа №2-3369/12, задоволив її позом (а.с.12-13).

В подальшому вказане заочне рішення суду було скасовано за заявою відповідача і справа була призначена до розгляду.

Ухвалою Солом"янського районного суду м.Києва від 17.12.2014 р. , залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м.Києва від 10.03.15 р., позовну заяву залишено без розгляду . Як вбачається із змісту цих судових рішень, підставою для залишення заяви без розгляду стало те, що встановивши, що позивач була належним чином повідомлена про місце, день та час судових розглядів на 09.07.2014 р., 15.09.2014 р., 04.11.2014 р., 02.12.2014 р., 17.12.2014 р., в судові засідання не з'являлась, про причини неявки суд не повідомляла. Крім того, в свідоцтві про народження дитини відповідач не зазначений як батько дитини. Вказані обставини зазначаються особисто самою ОСОБА_2 в позовній заяві. Відповідно до заяви представника відповідача заяву про визнання свого батьківства відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2., відповідач спільно з позивачем не оформлював. Відсутнє і рішення суду про визнання ОСОБА_3, батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.Враховуючи викладене, у суду першої інстанції були відсутні підстави для розгляду справи за відсутності позивача ОСОБА_2, тому позов обґрунтовано залишено без розгляду (а.с.33).

Таким чином, враховуючи, що заяви про визнання батьківства відносно малолітньої ОСОБА_4 відповідачем не подавалось, також відсутнє рішення суду про визнання ОСОБА_3 батьком ОСОБА_4, у суду немає підстав для задоволення позовної вимоги позивачки щодо стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини заробітної плати відповідача за минулий час з 23.02.2013р. по 23.02.2016р. включно, оскільки у відповідності до вимог ст. 180 СК України - саме батьки зобов"язані утримувати дитину.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст. ст. 125, 128, 135, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 88, 208,209,215,218,224-226,367 ЦПК України, суд,-

Р1ШИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та зобов»язати Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського РУЮ в Івано-Франківській області , внести відповідні зміни до актового запису №90 про народження ОСОБА_4, складеного 11 травня 2011 року, а саме: в графі «батько»- вказати "ОСОБА_3" та видати нове свідоцтво про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягнення аліментів розпочати з 24.02.2016 року і проводити до повноліття дитини.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1102,40 гривень сплаченого судового збору згідно квитанцій.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 551.20 гривень судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана не пізніше 10 (десяти) днів з дня отримання ним копії заочного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повний текс рішення виготовлено 06.06.2016р.