Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8676/16-ц
Провадження № 6/711/36/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Скляренко В.М.

при секретарі Слабко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1, подану в інтересах ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають до виконання,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2, звернулася до Придніпровського районного суд м. Черкаси із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають до виконання.

В обґрунтування заяви вказує, що 05.02.2014 року Придніпровським районним судом м. Черкаси було розглянуто цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

29.05.2014 року Придніпровським районним судом м. Черкаси позивачу було видано три виконавчі листи про виселення вказаних осіб, не заважаючи на те, що в даному рішенні було декілька присуджень. При цьому ОСОБА_2 була та залишається власником даного житлового приміщення квартира є її приватною власністю.

Вважає, що видача Придніпровським районним судом м. Черкаси виконавчих листів на виселення порушує вимоги ст. 368 ЦПК України, оскільки за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішенням ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Вказує, що в звязку з набранням 07.06.2014 року чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.02.2014 року не підлягає виконанню, оскільки цим законом встановлена заборона на звернення стягнення на іпотечне та заставне майно громадян України. Стягувач та державний виконавець не могли не знати про такі вимоги закону, однак в порушення чинного законодавства вчиняють протиправні дії перевищуючи свої повноваження та вводять в оману боржника при цьому примушують витрачати зайві кошти.

17.12.2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця.

Оскільки державна виконавча служба на підставі наданих стягувачем виконавчих листів здійснює виконавчі дії, направлені на виконання вказаного рішення суду, на предмет виконання якого встановлена пряма заборона державною і на звернення стягнення на предмет іпотеки та відповідно і виселення, як на наступну після реалізації, а не як попередню дію до звернення стягнення на предмет іпотеки, так як до реалізації нерухомого майна попередній власник ОСОБА_2 є та залишається власником що робить виселення даної особи неможливим в силу приписів та вимог закону, тому виконавчі листи є такими, що не підлягають до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 4 ст. 369 ЦПК України у разі якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

А тому, просить визнати виконавчі листи № 711/8676/13-ц, видні 29.05.2014 року Придніпровським районним судом м. Черкаси, такими, що не підлягають виконанню до моменту втрати чинності положень Закону України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року та до зняття заборони на звернення стягнення на предмет іпотеки громадян, встановленої законом; витребувати у стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» виконавчі листи № 711/8676/13-ц від 29.05.2014 року та повернути їх до суду, який їх видав.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 заяву підтримала та просила її задовольнити.

В судовому засіданні представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - ОСОБА_4 заперечував проти задоволення заяви.

В судове засідання ОСОБА_3 та представник Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ не зявилися, хоча про день, час та місце розгляду заяви були повідомлені в установленому законом порядку.

Суд, заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 ОСОБА_1, представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - ОСОБА_4, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до ч. 4 ст. 369 ЦПК України у разі якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.02.2014 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задоволено: в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № ML-F00/163/2006 від 18.07.2006 року в сумі 39634,75 дол. США звернуто стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки № РML-F00/163/2006 від 18.07.2006 року, а саме: квартиру, № 33 по вул. Фрунзе, 134 в м. Черкаси, загальною площею 60,3 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_2; виселено ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 28.04.2014 року вказане рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.06.2015 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.02.2014 року та ухвала Апеляційного суду Черкаської області від 28.04.2014 року у справі залишено без змін.

На виконання рішення суду, 29.05.2014 року Придніпровським районним судом м. Черкаси було видано три виконавчі листи № 711/8676/13-ц про виселення - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 (окремо щодо кожної особи) з квартири АДРЕСА_1.

Вказані виконавчі листи були предявлені до виконання до Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ.

Як вбачається із матеріалів заяви гр. ОСОБА_1 звернулася із даною заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають до виконання, тільки в інтересах ОСОБА_5, а не в особистих інтересах та інтересах ОСОБА_3, як сторони виконавчого провадження, тому вимоги про визнання виконавчих листів Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/8676/13-ц від 29.05.2014 року про виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 є такими, що не підлягають до задоволення, оскільки ОСОБА_3 не уповноважував ні ОСОБА_2 ні ОСОБА_1 звертатися до суду із заявами щодо визнання виконавчих листів такими, що не підлягають до виконання і сама особисто ОСОБА_1 (від свого імені, в своїх інтересах) з такою заявою до суду не зверталася.

Що стосується визнання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/8676/13-ц від 29.05.2014 року про виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1, суд приходить до наступного.

07.06.2014 року набув чинності Закон України від 03.06.2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до пункту 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України).

Таким чином, установлений Законом України № 1304-VII мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусове стягнення на майно (відчуження без згоди власника).

Рішення судів про звернення стягнення на предмет іпотеки, ухвалені до і після прийняття закону «Про мораторій» залишаються в силі, а їх виконання зупиняється до вдосконалення механізму, передбаченого статтею 3 Закону «Про мораторій…».

Оскільки рішення в частині виселення повязане із зверненням стягнення на предмет іпотеки, то дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» поширюється і на правовідносини сторін стосовно виселення, тому і його виконання має бути зупинене.

В судовому засіданні встановлено, що при надходженні до Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/8676/13-ц від 29.05.2014 року про виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 державним виконавцем 31.07.2014 року було відкрите виконавче провадження, яке в подальшому, а саме 02.02.2015 року було закрито в звязку з добровільним виконанням боржником рішення та в звязку з тим, що квартира АДРЕСА_1 є предметом іпотеки, а Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлена заборона на звернення стягнення іпотечне житло, яке є місцем постійного проживання.

10.11.2015 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції, в звязку з повторним надходженням на виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/8676/13-ц від 29.05.2014 року про виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка постановою начальника Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ була скасована. На виконання даної постанови 22.01.2016 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ було винесено постанову про відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/8676/13-ц від 29.05.2014 року про виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.

Таким чином на даний час виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/8676/13-ц від 29.05.2014 року про виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 не перебуває на виконанні в Центральному відділі ДВС Черкаського МУЮ, а знаходиться в стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Враховуючи, вищевикладене, що на даний час виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/8676/13-ц від 29.05.2014 року про виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 не перебуває на виконанні в ДВС Черкаського МУЮ, а також те, що встановлений Законом України № 1304-VII від 03.06.2014 року мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) та виселення, у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово їх відстрочує, а ст. 369 ЦПК України надає право суду визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, а не визнавати його таким лише на певний строк, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даної заяви і в цій частині.

Також суд приходить до висновку про відмову і в задоволенні заяви в частині витребування у стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» виконавчих листів № 711/8676/13-ц від 29.05.2014 року та повернення їх до суду, який їх видав, з підстав викладених вище.

На підставі викладеного та керуючись Законом України від 03.06.2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст.ст. 3, 209, 369 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, поданої в інтересах ОСОБА_2, про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають до виконання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня її проголошення, а особами у відсутність яких вона була проголошена протягом 5 днів з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий: В.М. Скляренко