РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

29 листопада 2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.

за участю секретаря Левченко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Департамент реєстрації Харківської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_7 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме позбавити відповідачів права користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1. В обгрунтування зазначених вимог посилається на наступне. Позивач та її неповнолітній син ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Позивачу належить 2/3 частин вказаного будинку, з яких: ? частини на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 22.09.2015 року, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 26.10.2015 року, та 1/6 частини на підставі договору купівлі-продажу від 24.12.2015 року, посвідченого ПН ХМНО Бистрицькою А.П. Неповнолітньому сину позивача ОСОБА_2 належить 1/3 частини будинку, з яких 1/6 частина на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 22.09.2015 року, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 26.10.2015 року, та 1/6 частина на підставі договору купівлі-продажу від 24.12.2015 року посвідченого ПН ХМНО Бистрицькою А.П., реєстровий номер 1738. З 2001 року власником вказаного будинку був чоловік позивача ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8. Для оформлення права власності у порядку спадкування позивач звернулась до КП «Благоустрій» та отримала довідку №887 від 29.04.2014 року, з якої довідалась, що за вказаною адресою також зареєстровані відповідачі. У період з 02.08.1997 року позивач знаходилась у шлюбі з ОСОБА_9 Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб було розірвано 19.12.2003 року. За період шлюбу з 1997 року до 2002 року позивач разом з ОСОБА_9 побудували житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, та він був оформлений у встановленому порядку на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 21.06.2000 року. Позивач відповідачів не знає та ніколи не бачила, троє з них були зареєстровані до набуття права власності померлим чоловіком позивача, згоди на реєстрацію вказаних осіб ніхто не давав, та про зареєстрованих осіб відомо нічого не було, вказані особи ніколи не проживали у будинку. Тому позивач вимушена звернутись до суду з вказаним позовом.

Представник позивача ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином та своєчасно, надала до суду заяву, в якій просить проводити судове засідання без своєї участі та участі позивача, позов просила задовольнити, та ухвалити заочне рішення по справі.

Відповідачі у судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином та своєчасно про час та дату слухання справи. Враховуючи згоду представника позивача на розгляд справи в порядку заочного розгляду, суд вирішує справу у відповідності до вимог ст. 224, 225 ЦПК України.

Представник третьої особи - Департаменту реєстрації ХМР в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином та своєчасно.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Відповідно до наданого рішення Київського районного суду м. Харкова від 21.06.2000 року, за ОСОБА_9 визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1. ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_8.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22.09.2015 року, визнано право власності за ОСОБА_1 на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, та визнано право власності у порядку спадкування за законом за ОСОБА_2, який є сином позивача та померлого ОСОБА_9, на 1/6 частину жилого будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. На підставі договору купівлі продажу, посвідченого ПН ХМНО Бистрицькою А.П., позивачеві та її неповнолітньому синові на праві власності належить ще по 1/6 частині вказаного будинку, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідно до довідки КП «Благоустрій» від 29.04.2014 року №887, відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до наданих актів від 28.09.2016 року та від 28.12.2015 року, відповідачі ніколи не проживали та не проживають за адресою: АДРЕСА_1, та їх особисті речі у будинку відсутні. На даний час будинком користуються його власники ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Також будинком користується та проживає в ньому ОСОБА_10

Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.

Судом встановлено, що відповідачі не проживають у спірному будинку з моменту реєстрації, спірним житлом не цікавляться, оплату комунальних послуг не здійснюють.

Отже, відповідачі втратили право користування житловим приміщенням.

Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-232 ЦПК України, ст. 321, 391 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1, та ОСОБА_2 перешкоди у користуванні власності шляхом позбавлення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, права користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Головуючий -