АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/1033/15-ц Номер провадження 22-ц/786/956/16Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Винниченка Ю.М., Одринської Т.В., при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою першого заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури - Кривоніс Р.Є. на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 31 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Полтавський МРЕВ ГУ МВС України у Полтавській області, Октябрський відділ державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на автомобіль, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 02.02.2012 року вона придбала, а ОСОБА_4 продала їйавтомобіль Рено Кліо 1,4, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, за 50 000 гривень, які позивач сплатила ОСОБА_4 в день укладання угоди купівлі-продажу. Посилалась на те, що їй було відомо, що відповідач ОСОБА_4 придбала автомобіль в кредит і на день укладання договору купівлі-продажу мала заборгованість перед банком, а тому транспортний засіб знаходився під заставою. У зв'язку з цим, між сторонами було досягнуто домовленість про те, що договір купівлі-продажу буде оформлено належним чином після того, як ОСОБА_4 повністю виплатить кредит та з автомобілю буде знято арешт банку. Відповідач зобов'язалася виконати свої зобов'язання перед позивачем до 01.10.2013 року. Однак, ОСОБА_4 свої зобов'язання щодо належного оформлення договору купівлі-продажу автомобіля не виконала. Окрім цього позивач вказувала, що на куплений нею автомобіль було накладено арешт Октябрським відділом ДВС Полтавського МУЮ через борги відповідача.

В зв'язку з цим позивач ОСОБА_3 просила суд: визнати договір купівлі-продажу автомобіля Рено Кліо 1,4,2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований 30.08.2006 року Полтавським МРЕВ ДАІГУ МВС України у Полтавській області на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсним;визнати за нею право власності на вказаний вище автомобіль;зобов'язати Октябрський відділ державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції зняти арешт з автомобілю;зобов'язати Полтавський МРЕВ ГУ МВС України у Полтавській області зареєструвати автомобіль на ім'я позивача ОСОБА_3

Уточнивши свої позовні вимоги, позивач прохала суд залишити позовні вимоги щодо зобов'язання Полтавського МРЕВ ГУ МВС України у Полтавській області зареєструвати автомобіль на ім'я ОСОБА_3 без розгляду.

Рішенням Октябрського районного суду Полтавської області від 31 березня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Полтавський МРЕВ ГУ МВС України у Полтавській області, Октябрський відділ державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на автомобіль - задоволено.

Визнано договір купівлі-продажу автомобіля Рено Кліо 1,4 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_3, зареєстрований 30.08.2006 року Полтавським МРЕВ ДАІГУ МВС України у Полтавській області на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дійсним.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на автомобіль Рено Кліо 1,4 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Зобов'язано Октябрський відділ державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції зняти арешт з автомобіля Рено Кліо 1,4 2006 року випуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

З даним рішенням суду не погодився перший заступник керівника Полтавської місцевої прокуратури - Кривоніс Р.Є.та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив рішенняОктябрського районного суду м. Полтави від 31 березня 2015 року скасуватита ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу автомобіля дійсним та визнання права власності на автомобіль, а також просив суд стягнути з позивача ОСОБА_3 на користь прокуратури Полтавської області понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 550 грн.

Вважає, що рішення суду є незаконним і не обґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що судом неповно з'ясовані обставини справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Судове засідання проводилося за участі представників апелянта та позивача, за відсутності інших осіб, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи, в судове засідання не зявилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове по суті позовних вимог.

Згідно п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 02.02.2012 року відповідно до розписки відповідач ОСОБА_4 отримала від позивача ОСОБА_3 50000 грн. за проданий їй автомобіль Рено Кліо 1,4, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Одночасно відповідачем було зазначено про те, що вищезазначений транспортний засіб знаходився під заставою.

У зв'язку з цим між сторонами було досягнуто домовленість про те, що договір купівлі-продажу буде оформлено належним чином після того, як ОСОБА_4 повністю виплатить кредит та з автомобілю буде знято арешт банком, тобто до 01.10.2013 року.

Відповідно до листа директора Полтавської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» Чух Ю.В. адресованого начальнику Полтавського центра надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, підпорядкованих ДАІ ГУ МВС України в Полтавській області від 22.09.2014 року за вих. № 83-02-01/2817 вбачається, що ОСОБА_4 повністю виконала зобов'язання по кредитному договору №014/0025/73/66000 від 31.07.2006 р. перед АТ «Райффайзен Банк Аваль», а відтак надано згоду на зняття з реєстраційного обліку легкового автомобіля.

Протягом всього часу з моменту передачі позивачем відповідачеві грошових коштів за спірний автомобіль, і отримання останнього в користування та до моменту виконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач з метою захисту своїх прав та інтересів не зверталась до відповідача з відповідними позовними вимогами: про примусове виконання обов'язку в натурі; повернення коштів, сплачених за автомобіль; та іншими вимогами, які можуть бути заявлені згідно цивільного законодавства. Договір купівлі-продажу між сторонами не укладався

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, місцевий суд виходив із того, що позивач купила автомобіль у відповідача, сплатила йому кошти та отримала автомобіль, яким користується, проте відповідач ОСОБА_4 зволікає від укладення з ОСОБА_3 письмового договору купівлі-продажу, а тому такий договір може бути визнаний дійсним у судовому порядку. Одночасно є підстави для визнання права власності за позивачем та зняття арешту з автомобіля.

Проте, з таким висновком місцевого суду колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Зазначена норма закону застосовується до правовідносин у разі, коли сторони уклали правочин, зміст якого відповідав волі сторін, і лише форма його укладення (обов'язкове нотаріальне посвідчення) не відповідала встановленим законом вимогам.

Згідно ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти, зокрема правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Статтею 209 ЦК України передбачено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом

або домовленістю сторін.

Виходячи з наведених вище положень закону та обставин справи, щодо договору купівлі-продажу транспортного засобу, зокрема спірного автомобіля, чинним законодавством вимоги щодо його обов'язкового нотаріального посвідчення не встановлено. В той же час, щодо даного договору встановлена обов'язкова письмова форма, яка не дотримана сторонами. При цьому, законом не передбачено недійсність таких договорів, як наслідок недодержання письмової форми.

Роблячи висновок про наявність підстав для визнання спірного договору купівлі-продажу транспортного засобу дійсним, суд першої інстанції, зазначених вимог закону не врахував та дійшов до передчасних висновків про можливість застосування положень ч.2 ст. 218 ЦК України.

Статтями 638-640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Законодавством встановлено спеціальний порядок купівлі - продажу транспортних засобів та їх державної реєстрації на власників.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правилами статті 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» та статті 34 Закону України «Про дорожній рух» передбачено державну реєстрацію транспортних засобів порядок здійснення якої визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, на території України діє єдина процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів та інших транспортних засобів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків і цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх.

Отже, як вбачається з наведених вище положень закону в Україні діє спеціальний порядок купівлі-продажу транспортного засобу, який передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) і тд.

Наданими сторонами доказами, підтверджується лише факт наявності між сторонами попередньої домовленості щодо купівлі-продажу автомобіля належного відповідачу, яка закріплена сторонами шляхом сплати позивачем відповідачу авансово вартості автомобіля, та отримання його в користування до укладення договору.

Оскільки інших передбачених законом дій сторонами не вчинено, відсутні підтвердження укладення договору в письмовій формі з узгодженням всіх істотних умов, отримання згоди на відчуження у заставодержателя, фактичної передачі автомобіля не відбулося, і він залишається зареєстрованим за відповідачем, даний договір є не укладеним, а право власності позивачем не набуто.

Таким чином, роблячи висновок про те, що спірний договір є укладеним та відповідно може бути підставою для переходу права власності на автомобіль від відповідача до позивача, суду першої інстанції необхідно було врахувати, наведені вище вимоги закону та обставини справи. Оскільки даний договір є не укладеним, а автомобіль фактично, у встановленому законом порядку, не передавався відповідачем позивачу, вчинені сторонами дії не можуть створювати для них прав та обов'язків, які виникають як наслідок вчинення договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положеннями ст. 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути заявлений власником до особи, яка оспорює або не визнає таке право, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту даної норми закону вбачається, що положеннями даної норми не породжують, а лише підтверджує наявне в особи право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо інша особа не визнає, заперечує або оспорює наявне в неї право власності, а також у разі втрати нею документа, який посвідчує її право власності.

Беручи до уваги вище викладене, та зважаючи на те, що право власності у позивача на спірний автомобіль у передбаченому законом порядку не виникло, право власності за останнім не може бути визнано на підставі рішення суду, а відповідно заявлений позов задоволений.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених норм права дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на автомобіль на підставі ст. 392 ЦК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 31 березня 2015 рокуз ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури - Кривоніс Р.Є.- задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 31 березня 2015 року- скасувати.

Постановити нове рішення, яким у позовних вимогах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Полтавський МРЕВ ГУ МВС України у Полтавській області, Октябрський відділ державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на автомобіль- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 36007, паспорт серії НОМЕР_5, виданий Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 21.10.1997) на користь прокуратури Полтавської області (м. Полтава, вул.. 1100-річчя Полтави,7,р/р 6160 банк ДКСУ м. Київ МФО 820172 ЗКПО 02910060, код класифікації видатків бюджету - 2800) понесені витрати на сплату судового збору в сумі 550 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ Г.Л. Карпушин

Судді: /підпис/ Ю.М. Винниченко /підпис/ Т.В. Одринська

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Г.Л. Карпушин

З оригіналом згідно: