Справа № 585/3677/16-ц
Номер провадження 2/585/1067/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді- Глущенко Є.Д.

при секретарі - Салій О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2, до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» про стягнення безпідставно набутих коштів

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, діючи як представник позивача за довіреністю, звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги мотивував тим, що 22 березня 2007 р. між позивачем та ОСОБА_4 було укладено Кредитний договір № 014/9870/82/71592 на суму 12000 доларів США., а також договір іпотеки, предметом якого була квартира АДРЕСА_1. Цього ж дня між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки. ОСОБА_4 4 січня 2012 р. через відсутність можливості виконувати зобовязання по кредитному договору просила відповідача реалізувати предмет іпотеки. З метою недопущення звернення стягнення на предмет іпотеки, позивач з травня 2011 р. став виконувати кредитні зобовязання як поручитель. 9 серпня 2015 р. ОСОБА_4 померла. Рішеннями Роменського міськрайонного суду від 30 вересня 2015 р. та 19 липня 2016 р. вказані вище договір іпотеки та договір поруки визнано недійсним. В звязку з цим, вважає, що відповідач безпідставно отримав від позивача кошти в сумі 184520 грн. 18 коп. за договором, які і просив стягнути.

Позивач та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, в заяві до суду просили справу слухати без їх участі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, заперечення мотивував тим, що додані до позовної заяви копії квитанцій не є належним доказом, оскільки чітко вбачаються закреслення на них, і вони не підтверджують, що кошти сплачувались саме позивачем і саме за зобовязаннями позивача відповідно до договору іпотеки.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши подані докази, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 22 березня 2007 р. між відповідачем та ОСОБА_4 укладено Кредитний договір № 014/9870/82/71592 строком по 22 березня 2017 р. на суму 12000 доларів США. Процентна ставка за користування кредитом складає 13,5 відсотків річних. Відповідно до п. 8.4. зобовязання по кредитному договору можуть бути виконані як самим позичальником, так і будь-якою третьою особою, у т.ч. спадкоємцями позичальника. (а.с. 10-12).

В цей же день між відповідачем, з однієї сторони, ОСОБА_4 та позивачем, з другої сторони, укладено договір іпотеки, предметом якого була квартира АДРЕСА_1 (а.с. 13-15), який рішення Роменського міськрайонного суду від 30 вересня 2015 р. визнано недійсним (а.с. 62-63).

22 березня 2007 р. між відповідачем та позивачем укладено договір поруки (а.с. 16-17), який рішення Роменського міськрайонного суду від 19 липня 2016 р. визнано недійсним (а.с. 64-65).

17 червня 2011 р. шлюб між позивачем та ОСОБА_5 розірвано, що підтверджується рішенням Роменського міськрайонного суду (а.с. 66).

9 серпня 2015 р. ОСОБА_4 померла (а.с 67).

Відповідно до копій квитанцій у період 2011 р. 2014 р. була проведена оплата в рахунок погашення кредитної заборгованості, в яких платником зазначено друкованими літерами «ОСОБА_4О.» , які закреслено та дописано прописом прізвище імя та по батькові позивача, при цьому ідентифікаційний код зазначено ОСОБА_4 (а.с. 19-61).

Наведені факти свідчать, що між сторонами склалися цивільні правовідносини з приводу стягнення безпідставно набутих коштів, які регулюються ст. ст. 1212-1213 ЦК України.

При розгляді справи судом встановлено, що в погашення кредитної заборгованості по договору № 014/9870/82/71592 проведена оплата згідно квитанцій (а.с. 19-61), що і визнав представник відповідача в судовому засіданні, однак про те, що ці кошти в період з травня 2011 по жовтень 2014 р. перераховані саме позивачем відповідно до договорів іпотеки та договору поруки позивач належних та допустимих доказів суду не надав.

Суд не може прийняти як належний і допустимий доказ надані позивачем квитанції, оскільки вони містять виправлення прізвища імя по батькові з «Кравченко Наталії Олександрівни» на «Кравченка Владислава Леонідовича», а ідентифікаційний код платника зазначено таким, що співпадає з кодом ОСОБА_4, зазначеним в кредитному договорі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

В судовому засіданні позивач не довів, що оплата в рахунок погашення кредитної заборгованості проведена саме ним і саме на виконання зобовязань за договорами іпотеки та поруки.

Тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 212-214 ЦПК України, ст. ст. 1212-1213 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2, до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» про стягнення безпідставно набутих коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Сумської області через Роменський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, що не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - з дня отримання копії рішення і набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження.

Суддя підпис-

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_6