У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 червня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 березня

2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 10 травня

2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання майна спільною сумісною власністю. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 18 червня

1994 року Виконавчим комітетом Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10 грудня 2013 року вказаний шлюб розірвано. Перебувачи в шлюбі, позивач та відповідач проживали в будинку за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності відповідачу відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок № 110 від 12 червня 1985 року. За час перебування в шлюбі, внаслідок спільних трудових та грошових затрат будинок за адресою: АДРЕСА_1 неодноразово ремонтувався та перебудовувався. Просила визнати будинок, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1, спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21 березня

2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 10 травня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернулась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно виходив із того, що відповідно до технічних паспортів від 19 серпня 1991 року та від 28 жовтня 2013 року площа квартири АДРЕСА_1, яка належала позивачеві до укладення шлюбу, не змінилася, а було проведено лише перепланування. Стосовно позовної вимоги, щодо збудованого гаража, то позивачем не надано достатніх доказів того, що він був збудований спільними зусиллями під час проживання в шлюбі.

Так, враховуючи, що позивачем не було надано належних та беззаперечних доказів того, що за час шлюбу істотно, якісно та кількісно збільшилось майно, яке належить відповідачеві, що також підтверджується висновками експертизи № 58 від 18 серпня 2014 року та висновком № 144/145/145/1 від 29 квітня 2015 року, суди дійшли вірного висновку, що жилий будинок є особистою приватною власністю ОСОБА_3, оскільки набутий ним до реєстрації шлюбу, та обґрунтовано відмовили у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 березня

2016 року та ухвали апеляційного суду Полтавської області від 10 травня

2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 березня

2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 10 травня

2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна