АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4723/16 Справа № 178/1868/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Берелет В. В. Доповідач - Глущенко Н.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року м. Дніпропетровськ

01 червня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Пономарь З.М., Пищиди М.М.

за участю секретаря - Сахарова Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю

«Лізингова компанія «Ваш авто»

на заочне рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш авто» про захист прав споживача та витребування безпідставно набутого майна, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» про захист прав споживача та витребування безпідставно набутого майна / а. с. 2-6 /.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 посилався на те, що 28.09.2015 року між ним та ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» було укладено договір №001209 фінансового лізингу з додатками № № 1, 2 і в цей же день ним було сплачено відповідачу, на його рахунок, адміністративний платіж в сумі 51000 грн.

Однак, додаток № 3 до договору № 001209, який є графіком покриття витрат і виплат лізингових платежів та є невід'ємною частиною основного договору, сторонами підписано не було.

Зміст основного тексту договору № 001209 фінансового лізингу та додатки № № 1 і 2 до нього не містять повної та достовірної інформації про фінансові послуги, які надаються відповідачем, що на думку позивача, є порушенням його прав, як споживача на отримання повної та достовірної інформації про фінансові послуги.

Позивач вважає, що істотні умови договору фінансового лізингу сторонами не були погоджені, що є обов'язковим для укладення договору, а тому у відповідача не виникло право на отримання сплаченого ним-позивачем 28.09.2015 року платежу в розмірі 51000 грн.

За таких обстави, позивач, вважаючи, що ним безпідставно здійснення перерахуванням грошових коштів на рахунок відповідача, просив суд стягнути з відповідача безпідставно набуте майно, а саме грошові кошти в сумі 51000 грн., 3 % річних за час користування безпідставно збереженими грошовими коштами в розмірі 238 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., суму одержаних доходів чи доходів, які могли бути отримані ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» за час користування грошовими коштами в сумі 3000 грн. та судові витрати/ а. с. 2-6 /.

Заочним рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 17.02.2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

Суд стягнув з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 51000 грн.

Суд стягнув з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» на користь ОСОБА_2 три проценти річних за час користування безпідставно збереженими грошовими в розмірі 238,93 грн.

Суд стягнув з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 592,39 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено / а. с. 80-85 /.

З заочним рішенням суду від 17.02.2016 року, фактично в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2, не погодився відповідач - ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» і звернувся з апеляційною скаргою, де просить це заочне рішення (фактично в частині задоволення позовних вимог) скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, відповідач вважає, що судом не досліджені правовідносини, що склалися між сторонами, невірно надано оцінку доказам та невірно встановлено правову природу правочину / а. с. 104-107 /.

Рішення суду, в частині відмови позивачу в його позовних вимогах, тобто в частині відмови у відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн. та 3000 грн. суми одержаних доходів, чи доходів, які могли бути отримані відповідачем за час користування грошовими коштами, - сторонами не оскаржуються.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду (в оскаржуваній частині) - залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.09.2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» підписано договір № 001203 фінансового лізингу та додатки № № 1 і 2 до нього / а. с. 8-13, 14, 16 /. Згідно з їх умовами предметом фінансового лізингу є транспортний засіб - трактор «МТЗ-892». У цей же день, тобто 28.09.2015 року, на підставі наданого представником відповідача рахунку НОМЕР_1 позивачем здійснено платіж шляхом перерахування грошових коштів в сумі 51000 грн. на рахунок відповідача № НОМЕР_2, призначення: адміністративний платіж / а.с. 18 /.

Як вбачається з укладеного між сторонами договору фінансового лізингу, а саме п. 8.1 - сторони погоджуються, що лізингові платежі та інші платежі, що підлягають сплаті за цим договором на користь лізингодавця, відображають справедливу вартість предмета лізингу та забезпечують отримання лізингодавцем суми очікуваної на дату виконання договору відповідно до чинного курсу обміну долара США до української гривні за готівковими операціями, встановленого КБ "Райффайзен Банк Аваль" при продажу долара США станом на дату, коли кожен платіж підлягає оплаті.

Пунктом 10.1 спірного договору передбачено, що лізинговий платіж це платіж, що сплачується кожного місяця лізингоодержувачем на користь лізингодавця відповідно до графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (додаток № 3 до договору).

Відповідно до визначення термінів договору:

- адміністративний платіж - це першочерговий одноразовий платіж, який входить до складу першого платежу, що підлягає сплаті лізингоодержувачем на користь лізингодавця за перевірку, розгляд та підготовку документів для укладення договору, незалежно від назви визначення платежу у квитанції на сплату. Розмір платежу відображається у додатку № 1 до договору та становить погоджений сторонами відсоток від вартості предмета договору;

- лізинговий платіж - щомісячний платіж, що сплачується лізингоодержувачем на користь лізингодавця у строки та в розмірі відповідно даного договору та до графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (план відшкодування, додаток № 3 до договору);

- платежі - це поняття включає всі види платежів, передбачених даним договором;

- обсяг фінансування - сума грошових коштів, що становить різницю між вартістю предмета лізингу, на момент його передачі, та сплаченим лізингоодержувачем авансовим платежем та можливою доплатою у відповідності до умов договору. На суму обсягу фінансування нараховуються відсотки (проценти), обсяг фінансування та відповідні відсотки підлягають сплаті лізингоодержувачем на користь лізингодавця. Порядок та розмір сплати обсягу фінансування визначається у договорі та додатку № 3 до договору.

Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж та Законом України «Про фінансовий лізинг».

Згідно ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про фінансовий лізинг" істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається з п. 1.8 укладеного між сторонами спірного договору - незалежно від наявності у продавця предмета лізингу, вказаного лізингоодержувачем в даному договорі та за заявою лізингоодержувача, сам предмет лізингу може бути замінений на інший предмет лізингу до моменту купівлі предмета лізингу. Умови такої заміни та проведення додаткових розрахунків, вказується у відповідній додатковій угоді до даного договору.

Пунктом 3.1.5 передбачено, що лізингодавець зобов'язаний ознайомити лізингоодержувача з умовами даного договору та внутрішніми правилами та надати повну інформацію, яка передбачена чинним законодавством.

Відповідно до п. 8.5 договору всі планові платежі, які визначаються у додатку № 1 та додатку № 3 до даного договору сплачуються лізингоодержувачем згідно вказаних додатків на підставі рахунків виставлених лізиногодавцем. Планові платежі зараховуються лізингодавцем згідно обмінного курсу долара США до української гривні на фактичну дату зарахування платежу на рахунок лізингодавця.

Пункт 9.6 договору передбачає, що лізингоодержувач має право в останньому місяці сплати авансового внеску та/або до купівлі предмета лізингу для лізингоодержувача звернутися до лізингодавця із письмовою заявою про надання йому будь-якої іншої марки та/або моделі та/або модифікації транспортного засобу, що відрізняється від марки та/або моделі, та/або модифікації, яка зазначена у договорі та специфікації. У цьому випадку лізингодавець залишає за собою право прийняти або відхилити таку заяву в залежності від можливостей лізингодавця та /або продавця. В разі задоволення заяви лізингоодержувача та з метою виплати лізингоодержувачем не менше 50 % від вартості вже новообраного предмета лізингу на момент купівлі новообраного предмета лізингу та його передачі, лізингоодержувач зобов'язаний єдиноразово доплатити різницю такої вартості до вже сплачених авансових платежів, до моменту підписання додатку № 3 до даного договору та до моменту купівлі новообраного предмета лізингу та передачі його лізингоодержувачу. У такому випадку сплата різниці проводиться лізингоодержувачем на підставі наданої лізингодавцем квитанції або рахунку. В разі задоволення заяви лізингоодержувача щодо заміни предмета лізингу сторони обов'язково підписують специфікацію на новообраний транспортний засіб. Остаточна вартість новообраного предмета лізингу та подальші лізингові та обов'язкові платежі будуть визначені у додатку № 3 до даного договору, який є його невід'ємною частиною та який сторони зобов'язані підписати до моменту передачі транспортного засобу.

Відповідно до п. 10.1 договору - лізинговий платіж це платіж, що сплачується кожного місяця лізингоодержувачем на користь лізингодавця відповідно до графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів. Кожний лізинговий платіж включає відсотки за користування обсягом фінансування в розмірі 21 % річних на залишок частини від обсягу фінансування; - частина від обсягу фінансування (сума яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу); - комісія за супроводження договору в розмірі 7 %.

Згідно п. 16.13 - додатки до договору фінансового лізингу є його невід'ємною частиною, а п. 17.2 вказує, що підписання цього договору та додатків до нього є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом договору та додатків до нього.

Відповідно до ч. 2 ст. 627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ч. 1 ст.15 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про захист прав споживачів" крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: - при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; ціну продукції визначено неналежним чином; документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Оскільки, сторонами при підписанні вищезазначеного Договору не було узгоджено та підписано додаток № 3 "Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів між сторонами", який є невід'ємною частиною договору та не досягнуто згоди щодо предмету лізингу, що є його істотними умовами, то даний договір слід вважати неукладеним.

Розмір лізингових платежів є істотною умовою договору № 001209 фінансового лізингу від 28.09.2015 року, а відсутність підписаного сторонами додатку № 3 свідчить про недосягнення сторонами домовленостей щодо усіх істотних умов договору, а тому він не може вважатись укладеним.

Крім того, згідно спірного договору фінансового лізингу (п.8.2) вартість предмету лізингу становить 22077,92 доларів США, що становить 510000 грн., а згідно рахунку фактури № 001209 від 28.09.2015 року, виданого позивачу відповідачем та який підписаний кожним із них / а. с. 17 /, вартість трактора «МТЗ-892» складає 150000 грн., що знову підтверджує недосягнення сторонами домовленості щодо істотної умови договору - вартості предмету лізингу.

Крім того, між позивачем та відповідачем також не було досягнуто згоди щодо іншої істотної умови договору - предмету лізингу, так як в договорі не зазначено індивідуальні ознаки предмету лізингу (модель, колір, комплектацію, рік випуску, виробника, тощо) у той час, як статтею 807 ЦК України передбачено, що предметом договору лізингу може бути не споживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Виходячи з вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимг ОСОБА_2

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Приведені в апеляційній скарзі доводи відповідача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводт апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.

Справа розглянута судом у відповідності з вимогами ст.. ст.. 10,11 ЦПК україни, тобто в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих суду сторонами.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш авто» - відхилити.

Заочне рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року, в оскаржуваній його частині, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

СУДДІ: