Провадження №2/200/3195/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2016 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Обєднання Дніпроенергобудпром», Дочірнього підприємства «Завод залізобетонних виробів», Відокремленого підрозділу юридичної особи Завод Буддеталь Товариства з обмеженою відповідальністю «Обєднання Дніпроенергобудпром», Відокремленого підрозділу юридичної особи Завод конструкцій швидкомонтованих будівель Товариства з додатковою відповідальністю «Обєднання Дніпроенергобудпром», Дочірнього підприємства Укрупненого автотранспортного господарства Товариства з обмеженою відповідальністю «Обєднання Дніпроенергобудпром», Садового товариства «Дніпро-2» Товариства з обмеженою відповідальністю «Обєднання Дніпроенергобудпром», відокремленого підрозділу юридичної особи Завод металевих конструкцій Товариства з обмеженою відповідальністю «Обєднання Дніпроенергобудпром», про стягнення суми,-

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Обєднання Дніпроенергобудпром», Дочірнього підприємства «Завод залізобетонних виробів», Відокремленого підрозділу юридичної особи Завод Буддеталь Товариства з обмеженою відповідальністю «Обєднання Дніпроенергобудпром», Відокремленого підрозділу юридичної особи Завод конструкцій швидкомонтованих будівель Товариства з додатковою відповідальністю «Обєднання Дніпроенергобудпром», Дочірнього підприємства Укрупненого автотранспортного господарства Товариства з обмеженою відповідальністю «Обєднання Дніпроенергобудпром», Садового товариства «Дніпро-2» Товариства з обмеженою відповідальністю «Обєднання Дніпроенергобудпром», відокремленого підрозділу юридичної особи Завод металевих конструкцій Товариства з обмеженою відповідальністю «Обєднання Дніпроенергобудпром», про стягнення суми.

Відповідно до ч. 1ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні бути зазначені причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов: вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається в будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути спів розмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

Згідно розяснень п.4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, заява про забезпечення позову мотивована тим, що предметом спору є значна сума заборгованості; поручитель згідно договору позики зобов'язався відповідати перед позивачем належним йому на праві власності нерухомим майном.

Реалізація майна відповідачем, на думку позивача, може призвести до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за договором позики від 15.10.2014.

Так, 15 жовтня 2014 року позивач уклав із відповідачем договір позики, згідно з яким передав йому грошові кошти у сумі 5 000 000 грн (пять мільйонів гривень) з умовою їх повернення до 15 травня 2016 року. Договір укладено у письмовій формі.

Гарантією виконання зобовязань було укладання із Товариством з додатковою відповідальністю "Об'єднання Дніпроенергобудпром" (ТДВ «ОДЕБП»), , Дочірнім підприємством «Завод залізобетонних виробів» Товариства з додатковою відповідальністю "Об'єднання Дніпроенергобудпром" (ДП «ЗЗБВ» ТДВ «ОДЕБП») , Садовим Товариством «Дніпро-2» Товариства з додатковою відповідальністю "Об'єднання Дніпроенергобудпром" (СТ «ДНІПРО-2») , Відокремленим підрозділом юридичної особи - Завод Буддеталь Товариства з додатковою відповідальністю "Об'єднання Дніпроенергобудпром" ; відокремленим підрозділом юридичної особи - Завод конструкцій швидкомонтованих будівель Товариства з додатковою відповідальністю "Об'єднання Дніпроенергобудпром" ; відокремленим підрозділом юридичної особи - Завод металевих конструкцій Товариства з додатковою відповідальністю "Об'єднання Дніпроенергобудпром" договору поруки від 15.10.2014 року, згідно якого поручитель відповідає за виконання зобов'язань перед боржником. У разі несплати боржником суми боргу відповідальність боржника та поручителя - солідарна. По закінченню зазначеного строку відповідач борг не повернув. Поручитель також не виконав зобов'язання відповідно до договору поруки.

Значна сума заборгованості та відсутність жодних документально підтверджених відомостей про вжиття з боку відповідача, будь-яких дій, спрямованих на погашення суми боргу, а також викладені по тексту позову і заяви про забезпечення позову доводи ОСОБА_1, надають підстави допускати ймовірність настання обставин, за яких належне відповідачу майно може бути продане.

Вказане може зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі в разі задоволення позовних вимог.

Згідно розяснень п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства позову» з метою забезпечити виконання судового рішення в майбутньому можна накласти арешт також на випущені у будь-якій формі акції, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, оскільки такий арешт не зупиняє та не обмежує інші права учасників товариства, у тому числі право на участь в управлінні останнім, на одержання інформації про його діяльність і дивідендів.

Відповідно до ч. 1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Згідно із ч. 1 ст. 100 ЦК право участі у товаристві є особистим немайновим правом і не може окремо передаватися іншій особі.

Статтею 116 ЦК України визначені права учасників господарського товариства, а саме брати участь в управлінні товариством, у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди), вийти з товариства, здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку встановленому законом, одержувати інформацію про діяльність товариства

Суд вважає, що неправомірні дії відповідача, які полягають у невиконанні, тривалий час, взятих на себе обов'язків по сплаті заборгованості по договору позики, свідчить про можливість зробити достатньо обґрунтоване припущення, що нерухоме майно, яке належить відповідачу і за рахунок якого можуть бути задоволені вимоги позивача, може бути реалізоване з метою ухилення від цивільної відповідальності на момент виконання рішення, що в свою чергу може зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог або реалізації такого рішення шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, яким відповідають відповідачі.

При цьому, спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідачів, що накладається судом, співвідноситься з предметом, обставинами і ціною позову, а отже існує конкретний зв'язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вжитий судом захід до забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

У частині вимог позивача про накладення заборони на відчуження будь-якими особами, особисто або/та через своїх представників корпоративних прав відповідачів суд відмовляє у звязку із тим, що дана вимога не співвідноситься із позовними вимогами.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, та приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову у даній цивільній справі є обґрунтованою, та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.210, 151 -153,ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 задовольнити частково.

Накласти арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3, юридичної особи - Товариства з додатковою відповідальністю "Об'єднання Дніпроенергобудпром" (ТДВ «ОДЕБП»), , Дочірнього підприємства «Завод залізобетонних виробів» Товариства з додатковою відповідальністю "Об'єднання Дніпроенергобудпром" (ДП «ЗЗБВ» ТДВ «ОДЕБП») , Садового Товариства «Дніпро-2» Товариства з додатковою відповідальністю "Об'єднання Дніпроенергобудпром" (СТ «ДНІПРО-2») , Відокремленого підрозділу юридичної особи - Завод Буддеталь Товариства з додатковою відповідальністю "Об'єднання Дніпроенергобудпром" ; відокремленого підрозділу юридичної особи - Завод конструкцій швидкомонтованих будівель Товариства з додатковою відповідальністю "Об'єднання Дніпроенергобудпром" ; відокремлений підрозділ юридичної особи - Завод металевих конструкцій Товариства з додатковою відповідальністю "Об'єднання Дніпроенергобудпром" , в межах суми заборгованості в розмірі 5 562 300,23 грн. та 3 % річних в розмірі 5 562 300,23 грн.

В іншій частині відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, строк предявлення ухвали до виконання 1 рік, до 07.06.2017 року.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня винесення ухвали. Апеляційна скарга повинна бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом піти днів з дня отримання ухвали може подати до суду заяву про її скасування.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва