Справа № 570/5607/13-ц
Номер провадження 2-п/570/22/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2016 р.

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

при секретарі: Птюшинська І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 20 серпня 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, стягнення грошової компенсації, -

в с т а н о в и в:

У поданій до суду заяві відповідач просить суд про перегляд заочного рішення по даній справі, та скасувати його. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач належним чином був повідомлений про дату і час розгляду справи. Копію заочного рішення він отримав 08.08.2016 року. При розгляді справи не були враховані докази, що мають істотне значення. За таких умов просить суд прийняти рішення про перегляд заочного рішення, скасувати його, справу призначити до розгляду в загальному порядку.

В судове засідання відповідач не зявився.

Відповідач неодноразово повідомлявся про дату і час розгляду справи (щодо даного засідання йому двічі надсилалися судові повістки). Проте відповідач відмовився отримувати поштову кореспонденцію. До суду не надходили заяви відповідача про зміну місця проживання (що надавало б змогу суду надіслати судову повістку за новою адресою), чи заяви про слухання справи без його участі.

Отже, така поведінка учасника процесу відповідача свідчить про його байдужість щодо даного судового процесу.

За положеннями ЦПК України, неявка відповідача (заявника) не є перешкодою для розгляду справи.

Позивачка заперечує щодо задоволення заяви. Зазначає, що відповідач був обізнаний з тим, що в провадженні Рівненського районного суду Рівненської області перебуває вищезазначена справа. Відповідач жодного разу не зявився до суду. Вже після постановлення судом рішення відповідач неодноразово відвідував спірний будинок; бачив, що в будинку проводяться ремонтні роботи. За наведеного вище, а також враховуючи, що: відповідач подав до суду заяву про перегляд заочного рішення суду з пропуском процесуальних строків, про їх поновлення не просить; також відповідач не надав суду докази, на які він би посилався, що мали б істотне значення для правильного вирішення справи, а тому позивачка просить суд відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява не підлягає до задоволення.

Глава 8 ЦПК України регламентує порядок постановлення заочного рішення.

Зазначеними нормами ЦПК України суд керувався при розгляді цивільної справи.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання.

Так, в матеріалах справи наявні докази відправлення поштового повідомлення (з судовою повісткою), які відповідач:

●отримав 15.04.2014 року (на судове засідання 17.04.2014 р., а.с. 61),

●отримав 19.04.2014 року (на судове засідання 12.05.2014 р., а.с. 67),

●отримав 16.05.2014 року (на судове засідання 27.05.2014 р., а.с. 72),

●отримав 20.06.2014 року (ухвалу суду про призначення експертизи, а.с. 78),

●отримав 02.12.2014 року (пропозицію надання додаткових доказів, а.с. 106),

●отримав 06.02.2015 року (на судове засідання 17.02.2015 р., а.с. 158),

●отримав 21.02.2015 року (на судове засідання 30.03.2015 р., а.с. 162),

●отримав 27.01.2015 року (на судове засідання 30.03.2015 р., а.с. 164),

●поштове відправлення повернулося з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (на судове засідання 29.05.2015 року, а.с. 168),

●поштове відправлення повернулося з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (на судове засідання 15.06.2015 року, а.с. 174, 175),

●поштове відправлення повернулося з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (на судове засідання 20.08.2015 року, а.с. 180).

Як вбачається з наведеного, після отримання висновків експертизи суд постановив заочне рішення тільки в шостому судовому засіданні.

Суд надавав можливість відповідачеві зявитися до суду, надати суду свої заперечення щодо позову. Але відповідач не скористався своїми правами.

Заочне провадження відповідно до ЦПК України є особливим порядком розгляду та вирішення цивільної справи за відсутності відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або зазначені ним причини визнані неповажними, та якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, з ухваленням заочного рішення.

Інститут заочного провадження спрямований також на розвиток ч. 3 ст. 27 ЦПК про те, що особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Таким чином, заочне провадження є додатковою гарантією позивачеві від зловживання відповідачем процесуальними правами, усунення причин затягування процесу, дотримання судами строків розгляду справи.

Як зазначено вище, суд врахував положення ЦПК України щодо порядку постановлення заочного рішення; і не вважає неявку відповідача в судове засідання, яке відбулося 20.08.2015 року, як підставу для скасування заочного рішення.

Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі.

Дотримання судами процесуального законодавства при ухваленні та перегляді заочного рішення є визначальним з точки зору виконання інститутом заочного провадження своєї мети - сприяти ефективному та оперативному здійсненню правосуддя.

За положеннями ч.1 ст. 232 ЦПК України, для задоволення заяви про скасування заочного рішення відповідач повинен був ще й надати суду докази, на які він би посилався, що мали б істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідач не надав суду нові докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, як того вимагають положення ч.1 ст. 232 ЦПК України. Він лише покликається на певні обставини, які як на його думку, мають істотне значення. Проте до заяви про перегляд заочного рішення він не долучив жодного письмового доказу.

Крім того, відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії (з матеріалами справи був ознайомлений 03.08.2016 р., мав змогу отримати рішення суду 03.08.2016 р., але отримав рішення суду 08.08.2016 року, заяву про перегляд заочного рішення суду подав 18.08.2016 року через поштове відділення зв'язку).

Відповідач не просить суд про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення вважаючи, що такі строки він не пропустив.

Проте, зважаючи на проведення по суті розгляду заяви відповідача про перегляд заочного рішення та за відсутності заперечень позивачки з цього приводу, яка зазначає про пропуск такого строку, проте не заперечує на розгляді заяви відповідача по суті, суд вважає, що з метою забезпечення права сторін на справедливий суд процесуальні строки слід вважати не пропущеними, оскільки заява про перегляд заочного рішення суду була подана черз поштове відділення зв'язку 18.08.2016 року, а отримана судом 22.08.2016 року.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд відповідно до ч. 3 ст. 231 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій може реалізувати одне з таких повноважень: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не зявився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При розгляді заяви про перегляд заочного рішення не були встановлені підстави для її задоволення.

Відповідач не довів суду, що він не зявився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 209, п.1 ч.3 ст. 231 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 20 серпня 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, стягнення грошової компенсації - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Оскільки заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення, то заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Красовський О.О.