Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Шеремет А.М., Максимчук З.М.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

за участі: представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на рішення Рівненського міського суду від 28 вересня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського міського суду від 28 вересня 2016 року позов Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (далі - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" або банк) задоволено частково:

В рахунок погашення заборгованості в сумі 6 454 481, 92 гривні за кредитними договорами №014/89-07/1094/980 від 24.11.2009 року та №014/89-07/564 від 28.09.2007 року, що укладені між ОСОБА_3 і ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", звернено стягнення на заставлене згідно з договором іпотеки №014/89-07/560/1 від 28.09.2007 року нерухоме майно: цілісний майновий комплекс, що знаходиться в АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_3.(АДРЕСА_2 ідент. номер НОМЕР_4) на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу від 18.06.2006 року р/№4172, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу (бланк серії ВСХ №086067) та зареєстрованим в реєстрі за №4172 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11271776, виданого Комунальним підприємством "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" від 19.07.2006 року з реєстраційним №8241235, земельну ділянку площею 0, 0240 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_5), належить ОСОБА_3 (АДРЕСА_3, ідент. номер НОМЕР_1), згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 27.08.2007 року р/№4273 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 від 02.11.2010 року;земельну ділянку площею 0, 0683 га, що знаходиться в АДРЕСА_4, (кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_7), належить ОСОБА_3 (АДРЕСА_5 ідент. номер НОМЕР_1), згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 27.08.2007 року р/№4273 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8 від 02.11.2010 року.

Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки, а саме нерухомого майна - цілісного майнового комплексу, що знаходиться в АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, ідент. номер НОМЕР_1) на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу від 18.06.2006 року р/№4172, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу (бланк серії ВСХ №086067) та зареєстрованим в реєстрі за №4172 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11271776, виданого Комунальним підприємством "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" від 19.07.2006 року з реєстраційним №8241235, земельної ділянки площею 0, 0240 га, що знаходиться в АДРЕСА_4, (кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_5), належить ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, ідент. номер НОМЕР_1), згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 27.08.2007 року р/№ 4273, та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 від 02.11.2010 року,; земельної ділянки площею 0, 0683 га, що знаходиться в АДРЕСА_1, (кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_7), належить ОСОБА_3 (АДРЕСА_5 ідент. номер НОМЕР_1), згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 27.08.2007 року р/№4273, та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8 від 02.11.2010 року, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною 5 526 500 гривень, але на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В задоволенні позовних вимог банку про звернення стягнення на заставлене згідно з договором іпотеки №014/89-07/560/1 від 28.09.2007 року нерухоме майно, а саме земельні ділянки, які належать на праві власності ОСОБА_4, що знаходяться в АДРЕСА_6, та ОСОБА_5 в АДРЕСА_7, відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 (АДРЕСА_5 ідент. номер НОМЕР_1) на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" 3 654 гривні судового збору.

На рішення суду банком через свого представника ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, де покликається на його незаконність і необґрунтованість, які полягають у невідповідності висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права.

На її обґрунтування зазначалося про хибність твердження про відмову в позові щодо звернення стягнення на іпотечне майно, а саме на земельні ділянки, що належать ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки на час придбання ними ділянок вони не були предметом іпотеки через відсутність відповідної реєстрації. В зв'язку з цим судом не було застосовано договірні умови та норми матеріального права. Зокрема, п. 5.2 договору іпотеки щодо обов'язку іпотекодавця вчиняти дії щодо предмета іпотеки виключно зі згоди ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", ст.ст. 1, 3, 12, 23 Закону України "Про іпотеку" щодо переходу права на іпотеку до правонаступників, п. 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин".

Вважає, що право банку на спірні земельні ділянки стверджуються також і рішенням Рівненського районного суду від 12.12.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області, яким визнано предметом іпотеки в т.ч. і на земельні ділянки, новими власниками яких є ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Ті обставини, що на момент придбання ними спірних ділянок, вони не були зареєстровані як предмет іпотеки, правового значення при вирішенні спірних правовідносин не мають, оскільки відсутність реєстрації сталася внаслідок недодержання іпотекодавцем умов договору іпотеки.

Окрім того, суд не звернув уваги на правову позицію Верховного Суду України, що висловлена у постанові від 6 липня 2016 року в справі №6-1213цс16.

З викладених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове - про звернення в рахунок погашення 6 454 481, 92 гривні заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" за кредитними договорами №014/89-07/1094/980 від 24.11.2009 року та №014/89-07/564 від 28.09.2007 року стягнення на заставлене згідно з договором іпотеки №014/89-07/560/1 від 28.09.2007 року нерухоме майно: цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_3 (АДРЕСА_5 ідент. номер НОМЕР_1) на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу від 18.06.2006 року р/№4172, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироненко О.Ф. (бланк серії ВСХ №086067) та зареєстрованим в реєстрі за №4172 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11271776, виданого Комунальним підприємством "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" від 19.07.2006 року з реєстраційним №8241235; земельну ділянку площею 0, 0687 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_9, належить ОСОБА_4 (АДРЕСА_6 ідент. номер НОМЕР_2) згідно з договором дарування від 29.07.2013 року, р/№ 1165, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Вовк Н.П.; земельну ділянку площею 0, 3115 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 (кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_10), належить ОСОБА_5 (АДРЕСА_9, ідент. номер НОМЕР_3) згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 07.10.2013 року, р/№563, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Чубай О.С.; земельну ділянку площею 0, 0346 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_11), належить ОСОБА_5 (АДРЕСА_9, ідент. номер НОМЕР_3) згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 07.10.2013 року, р/№573, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Чубай О.С.; земельну ділянку площею 0, 1840 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_12), належить ОСОБА_5 (АДРЕСА_9, ідент. номер НОМЕР_3) згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 07.10.2013 року, р/№538, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Чубай О.С.; земельну ділянку площею 0, 4571 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_13), належить ОСОБА_5 (АДРЕСА_9, ідент. номер НОМЕР_3) згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 07.10.2013 року, р/№539, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Чубай О.С.; земельну ділянку площею 0, 1231 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_16). належить ОСОБА_5 (АДРЕСА_9, ідент. номер НОМЕР_3) згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 07.10.2013 року, р/№540, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Чубай О.С.; земельну ділянку площею 0, 1130 га, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_19), належить ОСОБА_5 (АДРЕСА_9, ідент. номер НОМЕР_3) згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 07.10.2013 року, р/№541, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Чубай О.С.; земельну ділянку площею 0, 1657 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_17), належить ОСОБА_5 (АДРЕСА_9, ідент. номер НОМЕР_3) згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 07.10.2013 року, р/№542, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Чубай О.С.; земельну ділянку площею 0, 0240 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_5), належтьь ОСОБА_3 (АДРЕСА_5 ідент. номер НОМЕР_1), згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 27.08.2007 року, р/4273, та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 від 02.11.2010 року; земельну ділянку площею 0, 0683 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_7), належить ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, ідент. номер НОМЕР_1) згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 27.08.2007 року, р/№4273, та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8 від 02.11.2010 року, - шляхом продажу предмет іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною 5 526 500 гривень.

У поданих запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3, вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін.

ОСОБА_4 у своїх запереченнях не визнала доводи апеляційної скарги банку, покликаючись на їх неправильність, в зв'язку з чим просила залишити її без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи позивача, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Частково задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позову в частині звернення стягнення на іпотечне майно - земельні ділянки, які належать на праві власності ОСОБА_3

Відмовляючи в позові про звернення стягнення на земельні ділянки, власниками яких є ОСОБА_4 та ОСОБА_5, то суд урахував факт відсутності на момент їх придбання державної реєстрації за ділянками як за іпотечним майном, що забезпечувало б виконання позичальником кредитних зобов'язань, а тому ствердив, що вони не є предметом іпотеки і на них не може бути звернено стягнення як на забезпечувальне майно.

Проте з такими висновками погодитися не можна.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, і ці обставини сторонами на оспорюються, 28 вересня 2007 року між ОСОБА_3 та Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (після перейменування - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль") укладено генеральну кредитну угоду №014/89-07560, за положеннями якої банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених кредитними договорами, укладеними в рамках цієї угоди, і які після підписання стають невід'ємними її частинами. Того ж числа між ними укладено в межах генеральної кредитної угоди №014/89-07/560 кредитний договір №014/89-07/564, за якою позичальнику надано кредит у розмірі 1 900 000 гривень зі сплатою 17% річних строком до 27 вересня 2017 року включно з поверненням коштів відповідно до графіка погашення (додаток №1 до кредитного договору).

Згідно з п. 2.3.1. кредитного договору №014/89-07/564 від 28.09.2007 року погашення відповідної частини кредиту здійснюється ОСОБА_3 щомісяця в розмірі та в строки, визначені в графіку повернення кредиту та сплати відсотків. У строки, встановлені в графіку погашення кредитної заборгованості, зазначені платежі позичальником не здійснювалися, чим було порушено умови п. 1.5.1 кредитного договору.

24 листопада 2009 року між ними в межах генеральної кредитної угоди №014/89-07/560 від 28.09.2009 року укладено кредитний договір №014/89-07/1094/980, за умовами якої позичальнику надано кредит в сумі 745 706 гривень зі сплатою 24% річних строком до 26.06.2015 року з поверненням коштів відповідно до графіка погашення (додаток №1 до кредитного договору).

Пункт 2.3.1. кредитного договору №014/89-07/1094/980 від 24.11.2009 року передбачав обов'язок ОСОБА_3 забезпечити повернення отриманих кредитних коштів та сплату нарахованих процентів у строк, встановлений цим договором.

Відповідно до п. 1.5.1.1. кредитного договору №014/89-07/1094/980 від 24.11.2009 року нараховані у передбаченому кредитним договором порядку проценти сплачуються ОСОБА_3 одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк, встановлений в графіку повернення кредиту та сплати процентів.

Згідно з п. 1.9.1 кредитного договору №014/89-07/1094/980 від 24.11.2009 року у випадку невиконання ОСОБА_3 умов кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній ним частині.

Пунктом 1.9 кредитного договору №014/89-07/1094/980 від 24.11.2009 року передбачено право ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань у випадку невиконання ОСОБА_3 своїх боргових та інших зобов'язань за кредитним договором та умов договору іпотеки.

У строки, встановлені в графіку погашення кредитної заборгованості, зазначені платежі останнім не здійснювалися, чим були порушені умови кредитного договору.

Тобто спірні відносини між сторонами виникли з приводу порушення позичальником договірних умов і прострочення ним виконання кредитних зобов'язань. Тому ці обставини дали позивачу право на звернення в рахунок погашення існуючої заборгованості на предмет іпотеки.

Так, судом також з'ясовано, що станом на 20.08.2015 року за кредитним договором № 014/89-07/564 від 28.09.2007 року прострочена позикова заборгованість ОСОБА_3 по кредиту складала 1 178 688 гривень, а по відсотках - 1 530 792, 35 гривень, нарахована пеня - 1 066 161, 10 гривень, усього - 4 282 890 гривень. За кредитним договором № 014/89-07/1094/980 від 24.11.2009 року прострочена заборгованість складає 641 650, 96 гривень, по відсотках - 909 087, 21 гривень, нарахована пеня - 620 853, 75 гривень, усього - 2 171 591, 92 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 526, ст.ст. 530, 1049, 1050 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На забезпечення генеральної кредитної угоди № 014/89-07/560 від 28.09.2007 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки № 014/89-07/560/1 від 28.09.2007 року (зі змінами від 27.06.2008 року; 24.11.2009 року).

Згідно з п.п.1.1-1.2 договору іпотеки № 014/89-07/560/1 від 28.09.2007 року на забезпечення вимог позивача, що випливають з генеральної кредитної угоди № 014/89-07/560 від 28.09.2007 року, ОСОБА_3 передано в іпотеку банку цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить останньому на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу від 18.06.2006 року.

Окрім того, в п.1.3 договору іпотеки № 014/89-07/560/1 від 28.09.2007 року сторони передбачили, що предмет іпотеки розташований на земельній ділянці розміром 15 500 кв.м, цільове призначення земельної ділянки: для реконструкції і добудови викупленого виробничо-торгівельною комплексу в складі: офісних приміщень з магазинами промислових, продовольчих товарів та кафе з добудовою, торгово-розважального комплексу, торгово-виставкового салону, гаражів з адміністративними, побутовими приміщеннями та майстернями, торгово-складських приміщень, цеху по виробництву металоконструкцій з добудовою та стоянок машин. У зв'язку з тим, що право власності на земельну ділянку належить Управлінню комунальної власності Рівненської міської ради (старий продавець) і на момент укладення договору іпотеки має бути оформлена у власність ОСОБА_3 у відповідності до договору купівлі-продажу від 27.08.2007 року), посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Вовк Н. П. та зареєстровано в реєстрі за № 4273 у встановленому законом порядку, сторони за цим договором домовились, що до 25.01.2007 року останній оформить своє право власності на земельну ділянку, що буде підтверджуватися відповідним державним актом. Після одержання Державного акту про право власності на земельну ділянку, яка в цьому договорі є предметом іпотеки як майнові права на земельну ділянку за договором купівлі-продажу від 27.08.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Вовк Н.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 4273, банк реєструє обтяження прав власності на земельну ділянку у встановленому законом порядку, а оформлене право власності на земельну ділянку продовжує бути предметом іпотеки відповідно до цього договору без додаткової угоди до нього.

Отже, встановлено, що ОСОБА_3 було передано в іпотеку для банку таке майно: цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, ідент. номер НОМЕР_1) на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу від 18.06.2006 року р./№ 4172 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироненко О. Ф. (бланк серії ВСХ № 086067) та зареєстрованим в реєстрі за № 4172, а також витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11271776, виданого Комунальним підприємством "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" від 19.07.2006 року з реєстраційним номером № 8241235.

Між тим, усупереч умов договору відповідач не лише не надав банку Державний акт на право власності на земельну ділянку, але й без узгодження і повідомлення кредитора здійснив її поділ на земельні ділянки меншої площі. Ці ділянки мають інші кадастрові номери, проте загальна площа у сукупності відповідає площі попередньої ділянки - 1, 55 га, а також збігається юридична адреса - Рівненська область, АДРЕСА_1. Після поділу ділянки він відчужив 7 новоутворених земельних ділянок на користь ОСОБА_2 (площею 0, 1840; 0, 1657; 0, 1231; 0,1130; 0, 0346; 0, 4571) та ОСОБА_4 (площею 0, 0687). Незабаром після відчуження їх ОСОБА_2 6 земельних ділянок відчужені Товариству з обмеженою відповідальністю "Артемстрой" і були одразу продані на користь ОСОБА_5

Судом також вірно з'ясовано, що згідно з рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 12.12.2013 року визнано предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки № 014/89-07/560/1 від 28.09.2007 року, укладеного між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_3, такі земельні ділянки: площею 0,3115 га, кадастровий № НОМЕР_14; площею 0,0687 га, кадастровий № НОМЕР_11; площею 0,0346 га, кадастровий № НОМЕР_11; площею 0,1840 га, кадастровий № НОМЕР_12; площею 0,4571 га, кадастровий № НОМЕР_15; площею 0,1231 га, кадастровий № НОМЕР_16; площею 0,1130 га, кадастровий № НОМЕР_19; площею 0,1657 га, кадастровий № НОМЕР_17; площею 0,0240 га, кадастровий № НОМЕР_5; площею 0,0683 га, кадастровий НОМЕР_18.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" в силу іпотеки іпотекодержатель у разі порушення боржником основного зобов'язання має право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Норми ст. 7 Закону України "Про іпотеку" вказують, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Стаття 12 Закону України "Про іпотеку" передбачає, що в разі порушення іпотекодавцем зобов'язань, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язань боржника, а у разі невиконання вимог - звернути стягнути на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду.

Згідно із ч. 6 ст. 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Виходячи зі змісту поняття "ціна", як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України "Про іпотеку" Верховний Суд України зробив правовий висновок, що у розумінні норми статті 39 Закону України "Про іпотеку" встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 8 червня 2016 року у справі № 6-1239цс16 і відповідно до вимог абз. другого ч. 1 ст. 360 (7) ЦПК України є обов'язковою для судів загальної юрисдикції при застосуванні подібних норм права.

Згідно зі ст. 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до умов п. 1.5. договору іпотеки предмет оцінено сторонами в сумі 5 526 500 гривень на дату укладення договору іпотеки.

Щодо визначення початкової ціни предмета іпотеки, то з урахуванням норм ч. 6 ст. 38, ст. 39 Закону "Про іпотеку" та правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові № 6-1205цс15 від 23 грудня 2015 року, вона повинна бути визначена на рівні 5 526 500 гривень відповідно до умов п. 1.5 договору іпотеки, оскільки заставна вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 5 526 500 гривень на дату укладення цього іпотечного договору.

Однак суд прийшов до хибного висновку про те, що в рахунок погашення заборгованості в сумі 6 454 481,92 гривень за кредитними договорами № 014/89-07/1094/980 від 24.11.2009 року та № 014/89-07/564 від 28.09.2007 року, укладеними між ОСОБА_3 і ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", необхідно звернути стягнення лише на заставлене згідно з договором іпотеки № 014/89-07/560/1 від 28.09.2007 року нерухоме майно: цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, ідент. номер НОМЕР_1) на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу від 18.06.2006 року р./№ 4172 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироненко О. Ф. (бланк серії ВСХ № 086067) та зареєстрованим в реєстрі за № 4172 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11271776 виданого Комунальним підприємством "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" від 19.07.2006 року з реєстраційним номером № 8241235, земельну ділянку площею 0,0240 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_5), належить ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, ідент. номер НОМЕР_1), згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 27.08.2007 р. р. № 4273 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_20 від 02.11.2010 року; земельну ділянку площею 0,0683 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_7), належить ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, ідент. номер НОМЕР_1), згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 27.08.2007 року р./№ 4273 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_21 від 02.11.2010 року, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною 5 526 500 гривень, але на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Щодо вимог позивача про звернення стягнення на решту нерухомого майна, то суд зробив помилковий висновок про необґрунтованість позову в цій частині.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 23 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Правильними вбачаються доводи позивача й про те, що рішенням Рівненського районного суду від 12.12.2013 року, залишеним 12 березня 2015 року без змін Апеляційним судом Рівненської області, визнано предметом іпотеки згідно із договором іпотеки № 014/89-07/560/1 від 28.09.2007 року зокрема і зазначені земельні ділянки, за рахунок яких позивач на підставі ст. 23 Закону України "Про іпотеку" просить звернути стягнення.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (частина 3 ст. 61 ЦПК України).

Верховний Суд України 6 липня 2016 року висловив у своїй постанові в справі №6-1213цс16 правову позицію, відповідно до якої частиною 5 статті 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно зі статтею 12 цього Закону в разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 23 Закону України "Про іпотеку" визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Тому самі по собі посилання суду про відсутність державної реєстрації іпотечного обтяження на земельні ділянки на час набуття ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на них права власності, однак які визнані предметом іпотеки на підставі рішення Рівненського районного суду від 12.12.2013 року, за умови зловживання ОСОБА_3 своїми договірними правами та обов'язками, не звільняють нових власників земельних ділянок від передбаченої законом і договором цивільно-правової відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Покликання ОСОБА_4 у запереченнях на апеляційну скаргу про існуючу судову практику інших національних загальних судів при вирішенні подібних правовідносин, яка підлягає врахуванню колегією суддів, на увагу не заслуговують.

Так, на відміну від системи англосаксонського (прецедентного) права, в Україні діє нормативна система права, яка не пов'язує залежності судових рішень одних судів перед іншими, крім правових позицій Верховного Суду України. Однак, разом з тим, суд нижчестоящої інстанції має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів (ч. 1 ст. 360 (7) ЦПК України).

Надані ж відповідачем копії судових рішень не є постановами Верховного Суду України, ухваленими в порядку глави 3 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спонуканням для ухвалення нового рішення - про повне задоволення позову банку відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

В силу правил ст. 88 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати повинні бути стягнуті в рівних частках з відповідачів. Тобто, додавши до 3 654 гривень судового збору за пред'явлення позову 4 019, 40 гривень за подання апеляційної скарги, отримуємо 7 673, 40 гривень. Поділивши отриману суму на 3 (кількість відповідачів у справі), маємо 2 557, 80 гривень судового збору, що стягуються з кожного з відповідачів на користь банку.

На підставі ч.1 ст. 526, ст.ст. 530, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 7, 23, 33, 38, 39, 41 Закону України "Про іпотеку", постанов Верховного Суду України від 23 грудня 2015 року у справі № 6-1205цс15, від 8 червня 2016 року у справі №6-1239цс16, від 16 липня 2016 року у справі №6-1213цс16, керуючись ст.ст. 3, 303, 307, 309, 313-314, 316, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду від 28 вересня 2016 року скасувати.

Позов задовольнити.

В рахунок погашення 6 454 481 (шість мільйонів чотириста п'ятдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят один) гривень 92 копійки заборгованості ОСОБА_3 перед Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" за кредитними договорами №014/89-07/1094/980 від 24.11.2009 року та №014/89-07/564 від 28.09.2007 року звернути стягнення на заставлене згідно з договором іпотеки №014/89-07/560/1 від 28.09.2007 року таке нерухоме майно: цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вулиця Струтинської, буд. 20, та належить ОСОБА_3 (АДРЕСА_5 ідент. номер НОМЕР_1) на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу від 18.06.2006 року р/№4172, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироненко О.Ф. (бланк серії ВСХ №086067) та зареєстрованим в реєстрі за №4172 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11271776, виданого Комунальним підприємством "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" від 19.07.2006 року з реєстраційним №8241235; земельну ділянку площею 0, 0687 га, що знаходиться за адресою: Рівненська область, АДРЕСА_1 кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_9, належить ОСОБА_4 (АДРЕСА_6 ідент. номер НОМЕР_2) згідно з договором дарування від 29.07.2013 року, р/№ 1165, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Вовк Н.П.; земельну ділянку площею 0, 3115 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 (кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_10), належить ОСОБА_5 (Рівненська область, АДРЕСА_9, ідент. номер НОМЕР_3) згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 07.10.2013 року, р/№563, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Чубай О.С.; земельну ділянку площею 0, 0346 га, що знаходиться за адресою: Рівненська область, АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_11), належить ОСОБА_5 (Рівненська область, АДРЕСА_9, ідент. номер НОМЕР_3) згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 07.10.2013 року, р/№573, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Чубай О.С.; земельну ділянку площею 0, 1840 га, що знаходиться за адресою: Рівненська область, АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_12), належить ОСОБА_5 (Рівненська область, АДРЕСА_9, ідент. номер НОМЕР_3) згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 07.10.2013 року, р/№538, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Чубай О.С.; земельну ділянку площею 0, 4571 га, що знаходиться за адресою: Рівненська область, АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_13), належить ОСОБА_5 (Рівненська область, АДРЕСА_9, ідент. номер НОМЕР_3) згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 07.10.2013 року, р/№539, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Чубай О.С.; земельну ділянку площею 0, 1231 га, що знаходиться за адресою: Рівненська область, АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_16), належить ОСОБА_5 (Рівненська область, АДРЕСА_9, ідент. номер НОМЕР_3) згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 07.10.2013 року, р/№540, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Чубай О.С.; земельну ділянку площею 0, 1130 га, знаходиться за адресою: Рівненська область, АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_19), належить ОСОБА_5 (Рівненська область, АДРЕСА_9, ідент. номер НОМЕР_3) згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 07.10.2013 року, р/№541, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Чубай О.С.; земельну ділянку площею 0, 1657 га, що знаходиться за адресою: Рівненська область, АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_17), належить ОСОБА_5 (Рівненська область, АДРЕСА_9, ідент. номер НОМЕР_3) згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 07.10.2013 року, р/№542, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Чубай О.С.; земельну ділянку площею 0, 0240 га, що знаходиться за адресою: Рівненська область, АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_5), належить ОСОБА_3 (АДРЕСА_5 ідент. номер НОМЕР_1), згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 27.08.2007 року, р/4273, та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 від 02.11.2010 року; земельну ділянку площею 0, 0683 га, що знаходиться за адресою: Рівненська область, АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_7), належить ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, ідент. номер НОМЕР_1) згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 27.08.2007 року, р/№4273, та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8 від 02.11.2010 року, - шляхом продажу предмет іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною 5 526 500 (п'ять мільйонів п'ятсот двадцять шість тисяч п'ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" по 2 557 (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят вісім) гривень 80 копійок судового збору з кожного.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних спарв протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: