Справа № 758/1107/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шаховніної М. О. ,

при секретарі - Якимович К. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на свою користь на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженої у шлюбі з відповідачем.

Свої вимоги мотивує тим, що 28 жовтня 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу позивачці на утримання доньки.

Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися з липня 2015 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими та у зв'язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, вона звернулася з даним позовом та просить суд розірвати шлюб, стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 2000 грн. до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнали, а позовні вимоги про стягнення аліментів визнали частково у розмірі прожиткового мінімуму у сумі 1 167 грн. та просили врахувати, що ОСОБА_2 не працює та має нерегулярний дохід.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом установлено, що 28 жовтня 2011 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 28 жовтня 2011 року актовий запис № 896 (а.с. 3).

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися з липня 2015 року, спільне господарство вони не ведуть.

Примирення сторін є неможливим.

Спір щодо місця проживання дитини ОСОБА_3 відсутній.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка просила після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

На момент розгляду справи донька сторін проживає разом з матір'ю, що не заперечувалося відповідачем у судовому засіданні.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України.

Згідно зі ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_2, останній не працює ( а.с. 30), а згідно довідки Оболонського районного центру зайнятості від 29.2.2016 року ОСОБА_2 перебуває у них на обліку як безробітний ( а.с. 31).

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову а відтак, вимога позивачки підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 26 січня 2016 року.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону згідно ч. 2 ст. 184 СК України.

Враховуючи, що дитина проживає з матір'ю, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки добровільно, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання доньки частково, приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача, те, що він має нестабільний дохід, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково та про доцільність стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі 1 000 грн. 00 коп. щомісячно як це передбачено ч. 1 ст. 184 СК України.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 105, 110, 112, 113, 180-183, 184, 191 СК України, ст. ст. 3, 10,11, 58, 60, 88, 174, 209, 213- 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1, зазначеною у свідоцтв про шлюб як ОСОБА_1, і ОСОБА_2, зареєстрований 28 жовтня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 896 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 змінити на дошлюбне «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 000 грн. (одна тисяча гривень) 00 коп., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 26 січня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок).

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Відділу реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції м. Києва для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб, відповідно до вимог ст. 115 СК України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання через Подільський районний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М. О. Шаховніна