Справа № 545/3764/16-ц
Провадження № 2/545/1773/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2016 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі : головуючого судді Потетій А.Г.,

при секретарі Задорожна Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Полтавського району, про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що 05.09.2012 року померла дочка позивачки, ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_1). Факт ії смерті підтвержується свідоцтвом про смерть І-КЕ № 225238, виданим виконкомом ОСОБА_2 сільської ради 10,09.2012 року, актовий запис №68 . Факт родинних стосунків підтвержується свідоцтвом про народження ОСОБА_4.

У визначений законом строк позивачка подала до Полтавської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після ОСОБА_3, за якою була заведена спадкова справа № 117/2013. Це підтвержується довідкою Полтавської районної державної нотаріальної контори від 05.03.2013 р. № 579/0284 та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Заповіту ОСОБА_3 не залишила. Відповідно до ст.1261 ЦК України ОСОБА_1 являється единим спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців немає. Син ОСОБА_3, онук позивачки, ОСОБА_5, помер 10 травня 2013 року. З бувшим чоловіком, ОСОБА_6, ОСОБА_3Г розірвала шлюб 22 жовтня 1990 року, що підтвержується довідкою Центрального відділу РАЦС Полтавського МУЮ від 31.08.2007 р. № 793/04-56.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані на земельній ділянці площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд за адресою с.Івашки вул.Калинова, 46 (попередня адреса с.Івашки вул.Жовтнева,36).

Вище вказане майно належить спадкодавцю на слідуючих підставах.

Згідно погосподарської книги №2 ОСОБА_2 сільської ради домоволодіння в с.Івашки по вул.Калиновій,46 (стара адреса вул.Жовтнева, 36) за особовим рахунком №1419 відносилося до колгоспного типу двора. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року були : голова двору ОСОБА_7, мати позивачка, та ОСОБА_4, дочка.

Ці обставини підтверджуються довідкою ОСОБА_2 сільської ради Полтавського району № 1500/02-25 від 24.10.2016 року.

Відповідно до діючої на той час «Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих.

Відповідно до п.8 вищевказаної «Інструкції…», у разі будівництва будинку на колгоспній землі, виконком місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання земельної ділянки для будівництва, дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує питання про оформлення права власності і видачу свідоцтва про це.

В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору.

Згідно ст. 120 ЦК УРСР ( 1963 року), який діяв на той час, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно ч.2 ст.123 ЦК України ( в ред..1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двора, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Нині чинне законодавство не містить визначення поняття «колгоспного двору». Дане положення регулювалося відповідними положенням ЦК Української PCP, які були виключені у 1993 році (Закон від 16.12.1993 року № 3718-ХІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 18.01.1994 року).

Відповідно до ч.1,2 ст.5 Цивільного кодексу України" від 16.01.2003 року, № 435-IV, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Колгоспний двір визначався як сімейно-трудове об»єднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці.

Таким чином, відповідно до діючого на той час законодавства, ОСОБА_7 і ОСОБА_4 набули права власності на майно колгоспного двору в рівних частках, отже кожній з них повинно було належати по 1/2 частині домоволодіння.

15.01.1995 року померла ОСОБА_7. Після ії смерті до управління спадковим майном шляхом проживання та постійної реєстрації в спадковому будинку приступила ії онука, ОСОБА_3. Ця обставина підтвержується довідкою ОСОБА_2 сільської ради Полтавського району від 11 листопада 2015 року № 1136/02-25.

Згідно заповіту від 06 лютого 1988 року, посвідченого секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_8, та зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій під № 19, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, ОСОБА_7 заповіла онуці, ОСОБА_4.

05.09.2012 року ОСОБА_3 померла і за життя не оформила на своє імя право власності на 1/2 частину домоволодіння, як майна колгоспного двору, і 1/2 частину як спадкового майна після ОСОБА_7. Свідоцтво про право власності на житловий будинок, як на майно колгоспного двору на імя ОСОБА_7, не збереглося.

Полтавська районна державна нотаріальна контора не має можливості видати позивачці свідоцтво про право на спадщину після ОСОБА_3 на вищезазначене майно у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок в с.Івашки .

В звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, а також державної реєстрації речових прав на це майно за ОСОБА_3, ОСОБА_1 не має можливості оформити спадщину після смерті дочки в нотаріальному порядку , а тому змушена звертатися з даним позовом до суду.

Домоволодіння за адресою с.Івашки вул.Калинова, 46 Полтавського району складається з :- Житлового будинку (літ. А-1, а ), - Літньої кухні ( літ. Б, б ),- Сараю ( літ. Б1 ),-Сараю ( літ. В ),-Погрібу ( літ. в ),- Колодязю № 1,-Воріт з хвірткою № 2,-Огорожі № 3 .

Відповідно до архитектурно-будівельного висновку КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» будівлі за адресою вул.Калинова, 46 в с.Івашки Полтавського району розташовані на ділянці без порушення ДБН 360-92** «Містобудування.Планування і забудова міських і сільських поселень». Технічний стан основних конструктивних елементів будівель задовільний. Вважають, що житловий будинок (літ. А-1, а) та господарські будівлі , враховуючи рік побудови 1940, згідно технічного паспорта, придатні для подальшої експлуатації за призначенням.

В звязку з відсутністю свідоцтва про смерть ОСОБА_7, яка померла 15 січня 1995 року, та відсутністю свідоцтва про народження позивачки, яке б підтвердило родинні стосунки з ОСОБА_7, ОСОБА_1 не може отримати повторно свідоцтво про смерть матері. Відповідно до листа Полтавського РАЦС від 04.11.2016 року № 1895/03.4-29 на адвокатський запит інформації не надано.

В судове засідання позивачка та її представник не зявились, надавши суду заяву з проханням розглянути дану справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявились, надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі, поклались на розсуд суду.

Суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не зявившихся осіб.

Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 05.09.2012 року померла дочка позивачки, ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_1). Факт її смерті підтвержується свідоцтвом про смерть І-КЕ № 225238, виданим виконкомом ОСОБА_2 сільської ради 10,09.2012 року, актовий запис №68 . Факт родинних стосунків підтвержується свідоцтвом про народження ОСОБА_4.

У визначений законом строк позивачка подала до Полтавської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після ОСОБА_3, за якою була заведена спадкова справа № 117/2013. Це підтвержується довідкою Полтавської районної державної нотаріальної контори від 05.03.2013 р. № 579/0284 та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Заповіту ОСОБА_3 не залишила. Відповідно до ст.1261 ЦК України ОСОБА_1 являється единим спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців немає. Син ОСОБА_3, онук позивачки- Сосновський ОСОБА_9, помер 10 травня 2013 року. З бувшим чоловіком, ОСОБА_6, померла розірвала шлюб 22 жовтня 1990 року, що підтвержується довідкою Центрального відділу РАЦС Полтавського МУЮ від 31.08.2007 р. № 793/04-56.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані на земельній ділянці площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд за адресою с.Івашки вул.Калинова, 46 (попередня адреса с.Івашки вул.Жовтнева,36).

Згідно погосподарської книги №2 ОСОБА_2 сільської ради домоволодіння в с.Івашки по вул.Калиновій,46 (стара адреса вул.Жовтнева, 36) за особовим рахунком №1419 відносилося до колгоспного типу двора. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року були : голова двору ОСОБА_7, мати позивачка, та ОСОБА_4, дочка.

Ці обставини підтверджуються довідкою ОСОБА_2 сільської ради Полтавського району № 1500/02-25 від 24.10.2016 року.

Відповідно до діючої на той час «Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих.

Відповідно до п.8 вище вказаної «Інструкції…», у разі будівництва будинку на колгоспній землі, виконком місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання земельної ділянки для будівництва, дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує питання про оформлення права власності і видачу свідоцтва про це.

В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору.

Згідно ст. 120 ЦК УРСР ( 1963 року), який діяв на той час, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно ч.2 ст.123 ЦК України ( в ред..1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двора, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Нині чинне законодавство не містить визначення поняття «колгоспного двору». Дане положення регулювалося відповідними положенням ЦК Української PCP, які були виключені у 1993 році (Закон від 16.12.1993 року № 3718-ХІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 18.01.1994 року).

Відповідно до ч.1,2 ст.5 Цивільного кодексу України" від 16.01.2003 року, № 435-IV, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Колгоспний двір визначався як сімейно-трудове об»єднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці.

Таким чином, відповідно до діючого на той час законодавства, ОСОБА_7 і ОСОБА_4 набули права власності на майно колгоспного двору в рівних частках, отже кожній з них повинно було належати по 1/2 частині домоволодіння.

15.01.1995 року померла ОСОБА_7. Після її смерті до управління спадковим майном шляхом проживання та постійної реєстрації в спадковому будинку приступила її онука, ОСОБА_3. Ця обставина підтвержується довідкою ОСОБА_2 сільської ради Полтавського району від 11 листопада 2015 року № 1136/02-25.

Згідно заповіту від 06 лютого 1988 року, посвідченого секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_8, та зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій під № 19, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, ОСОБА_7 заповіла онуці, ОСОБА_4.

05.09.2012 року ОСОБА_3 померла і за життя не оформила на своє імя право власності на 1/2 частину домоволодіння, як майна колгоспного двору, і 1/2 частину як спадкового майна після ОСОБА_7. Свідоцтво про право власності на житловий будинок, як на майно колгоспного двору на імя ОСОБА_7, не збереглося.

Полтавська районна державна нотаріальна контора не має можливості видати позивачці свідоцтво про право на спадщину після ОСОБА_3 на вище зазначене майно у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок в с.Івашки .

В звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, а також державної реєстрації речових прав на це майно за ОСОБА_3, ОСОБА_1 не має можливості оформити спадщину після смерті дочки в нотаріальному порядку , а тому змушена звертатися з даним позовом до суду.

Домоволодіння за адресою с.Івашки вул.Калинова, 46 Полтавського району складається з :- Житлового будинку (літ. А-1, а ), - Літньої кухні ( літ. Б, б ),- Сараю ( літ. Б1 ),-Сараю ( літ. В ),-Погрібу ( літ. в ),- Колодязю № 1,-Воріт з хвірткою № 2,-Огорожі № 3 .

Відповідно до архитектурно-будівельного висновку КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» будівлі за адресою вул.Калинова, 46 в с.Івашки Полтавського району розташовані на ділянці без порушення ДБН 360-92** «Містобудування.Планування і забудова міських і сільських поселень». Технічний стан основних конструктивних елементів будівель задовільний. Вважають, що житловий будинок (літ. А-1, а) та господарські будівлі , враховуючи рік побудови 1940, згідно технічного паспорта, придатні для подальшої експлуатації за призначенням.

В звязку з відсутністю свідоцтва про смерть ОСОБА_7, яка померла 15 січня 1995 року, та відсутністю свідоцтва про народження позивачки, яке б підтвердило родинні стосунки з ОСОБА_7, ОСОБА_1 не може отримати повторно свідоцтво про смерть матері. Відповідно до листа Полтавського РАЦС від 04.11.2016 року № 1895/03.4-29 на адвокатський запит інформації не надано.

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або його основної частини.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті.

Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно , зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

На підставі викладеного суд вважає позов таким , що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 27, 31, 208, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, ст. 11, 15-16, 328, 346, 355-357, 370, 1268,1270 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, (індентифікаційний номер НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок та господарські споруди: (літ. А-1,а), літню кухню ( літ. Б, б ), сарай ( літ. Б1 ), сарай ( літ. В ), погріб ( літ. в), колодязь № 1, ворота з хвірткою № 2, огорожу № 3 , згідно з технічним паспортом від 21.09.2016 року, що знаходяться за адресою Полтавська область, Полтавський район, с.Івашки, вул.Калинова, 46.

Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення надруковано суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Головуючий: А.Г.Потетій