Справа № 219/2773/15-ц
Провадження №6/219/88/2016
УХВАЛА

07.06.2016року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Погрібної Н.М., при секретарі Мирошниченко О.Л., за участю заявниці ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмут заяву ОСОБА_1 про заміну та встановлення способу і порядку виконання рішення,

В С Т А Н О В И В:

До суду з заявою звернулась ОСОБА_1 про заміну та встановлення способу і порядку виконання рішення посилаючись на те, що 07.07.2015року Артемівським міськрайонним судом Донецької області було винесено рішення суду, яким: стягнуто з Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» на користь ОСОБА_1 заборгованість з заробітної плати за період з липня 2014 року по грудень 2014 року включно в сумі 25199,41грн.; компенсацію за невикористану відпустку в сумі 4821,06грн. Заявниця в виконавчим листом звернулась до головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області з заявою від 27.01.2016року про виконання вищевказаного рішення суду. Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області своїм листом повернуло виконавчий лист на підставі п.9 Порядку з огляду на те, що відповідач на цей час не є клієнтом будь якої установи Державної казначейської служби України. Заявниця вказує, що на рахунку відповідача №8808, який був відкритий у УДКС у м. Горлівка, знаходиться грошові кошти, які поступали на рахунок від надання послуг фізичним та юридичним особам. Враховуючи, що головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області продовжує облік грошових коштів на рахунок установ, а також що вказані кошти не є бюджетними, то вони повинні обліковуватися на вказаному рахунку до цього часу. З урахуванням вищевикладеного просить суд змінити порядок виконання рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07.07.2015року про стягнення на користь ОСОБА_1 з Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» заборгованості по заробітній платі в сумі 25199,41грн. та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 4821,06грн. шляхом стягнення з рахунку №8808, відкритий у управлінні державної Казначейської служби у м. Горлівка.

Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні наполягала на задоволенні заяви та просила заяву задовольнити у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяву, вважає, що заява задоволенню не підлягає, виходячи із наступного:

Судом встановлено, що рішенням Артемівського міськрайонного суду від 07.07.2015року у справі № 219/2773/15-ц, 2/219/1522/2015 р. позов ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоровя Донецької обласної державної адміністрації, Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» про стягнення заборгованості по заробітній платі було задоволено частково. Стягнуто з Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» на користь ОСОБА_1 25199,41грн заборгованості по заробітній плат за період з липня 2014року по грудень 2014року та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 4821,06грн.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до ч.3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до статті 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

У частині першій статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Така ж норма міститься і в ст. 373 ЦПК України.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. Порядок виконання рішення це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

В своєму узагальненні «Про практику розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, визначив, що зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

Разом з тим, заявник ОСОБА_1 ставить вимоги, які не є зміною порядку виконання рішення суду, оскільки в своїй заяві зазначає фактично той самий порядок виконання судового рішення, який був визначений рішенням суду. Крім того, заявник (стягувач) не позбавлена можливості повідомити орган, який виконуватиме судове рішення про номер розрахункового рахунку боржника.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволені заяви про зміну та встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 14, 373 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну та встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

ОСОБА_2