Справа №265/6113/16-ц
Провадження №2/265/2325/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т. С.,

при секретарі Федоровій А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд -

В С Т А Н О В И В:

20 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що вони з відповідачем перебувають у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач. Відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати їй допомогу на утримання дитини, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Водночас, відповідач не працює, не має постійного заробітку, а їй самотужки важко нести усі витрати по утриманню дитини, у зв'язку з чим вона вимушена звертатись до суду з даним позовом. Просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, у розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила, що з відповідачем вони проживали у цивільному шлюбі 6 років, з 24 жовтня 2016 року шлюбні відносини між ними припинено у зв'язку з тим, що відповідач взагалі не надавав коштів на проживання. Вона не працює, неофіційно підробляє перукарем, від чого має заробіток біля 2000 гривень на місяць. Крім того, вона має старшого сина, відносно якого є матір'ю одиначкою та не отримує допомоги на його утримання. Відповідач також офіційно не працює, займається ремонтом двигунів, який дохід має їй невідомо. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 1500 гривень, виходячи з потреб дитини.

В процесі розгляду справи позивач ОСОБА_1 змінила позовні вимоги, подавши заяву, в якій просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття.

Крім того, позивач ОСОБА_1 не з'являлася у наступні судові засідання, надіславши на адресу суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, змінені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 в процесі розгляду справи частково визнав позовні вимоги в сумі 500 гривень та пояснив, що він не відмовляється допомагати сину, але не має можливості платити аліменти в сумі 1500 гривень, оскільки працює неофіційно, основна його робота є сезонною, коли експлуатується водна техніка, в інший час його дохід складає приблизно 2000 гривень.

У подальшому відповідач ОСОБА_2 до суду не з'являвся за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, у зв'язку з чим суд вирішнує справу на підставі наявних в ній доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 169 ЦПК України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення уточнених позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, які були припиненні 24 жовтня 2016 року, що було підтверджено сторонами у судовому засіданні.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2, виданого Орджонікідзевським Відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 62, в графі «батьки» зазначені: батько - ОСОБА_2, та мати - ОСОБА_1.

Як вбачається з довідки з місця проживання від 19 жовтня 2016 року, виданої ЖКП «Азовжитлокомплекс», ОСОБА_3, 2012 року народження, проживає разом з матір'ю, ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 поясняла, що вона вже не проживає за вказаною адресою, проте діти проживають разом з нею, що не спростовувалось відповідачем.

Згідно положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 1 ст.181 СК України передбачає, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 не досягнуто згоди щодо виконання останнім обов'язку з утримання неповнолітнього сина.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частина ч.1 ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 добровільно позивачу ОСОБА_1 грошової допомоги на утримання дитини не надає, інших утриманців не має, про інші обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів суд не повідомив, а також приймаючи до уваги, що відповідач не заперечував проти обов'язку по утриманню дитини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, з відповідача також підлягають стягненню в дохід держави витрати з оплати судового збору в сумі 551 гривня 20 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180 - 183 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 61, 79, 81, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_3, аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т.С. Адамова