ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9191/16-ц
провадження № 4-с/753/197/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. за участі секретаря Косолап Л.П, розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» на дії та рішення державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2016 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Рада» (далі - ТОВ «Рада») звернулося до суду зі скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Бабкової Т.І. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження.

На обґрунтування скарги ТОВ «Рада» зазначило, що 23 лютого 2016 р. державний виконавець виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Постанову мотивовано відсутністю у судовому наказі індивідуального ідентифікаційного номеру боржника.

Цю постанову стягувач вважає незаконною і такою, що порушує його право на примусове виконання судового рішення. Посилається на те, що згідно із п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець може самостійно звернутися до відповідного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника.

В судове засідання представник стягувача, боржник та державний виконавець не з'явилися, про причини своєї неявки не повідомили, суд розцінив ці причини як не поважні та дійшов висновку про можливість розгляду справи у їх відсутність.

Неявка представника стягувача та державного виконавця є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши матеріали скарги, суд вважає скаргу обґрунтованою з огляду на такі обставини.

За рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 р. у цивільній справі № 753/15166/14-ц видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Рада» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в сумі 11406,18 грн. (а.с. 6).

22 лютого 2016 р. стягувачем подавна заява про примусове виконання вказаного судового рішення, а 23 лютого 2016 р. старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Бабкова Т.І. винесла постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. Постанова обґрунтована тим, що у виконавчому документі відсутній ідентифікаційний номер боржника (а.с. 4).

Копію оскаржуваної постанови ТОВ «Рада» отримало лише 6 травня 2016 р., що підтверджується копією конверта та інформацією з сайту Укрпошти (а.с. 5, 7).

Даючи оцінку законності оскаржуваної постанови суд керується загальними положеннями цивільного процесуального законодавства та положеннями Закону України "Про виконавче провадження".

Так, відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України…

Законом України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчим провадженням є сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 6, 11 вищевказаного Закону на державного виконавця покладено обов'язок використовувати надані йому права відповідно до закону, не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Дійсно згідно припису ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначається зокрема ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб) та індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (для фізичних осіб).

Разом з тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" надає державному виконавцю право одержувати безплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Таким чином державний виконавець з метою захисту прав стягувача мав можливість самостійно звернутися до відповідного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (реєстраційний номер облікової картки платника податків).

Наведена правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 р. у справі за скаргою комунального підприємства «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління»і є обов'язковою для всіх судів України в силу положень ст. 360-7 ЦПК України.

З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що не зазначення у виконавчому документі індивідуального ідентифікаційного номера боржника не є обґрунтованою підставою для відмови у примусовому виконанні судового рішення державною виконавчою службою, а відтак дії та рішення державного виконавця Бабкової Т.І. є неправомірними і порушують права стягувача ТОВ «Рада».

Порушені права стягувача підлягають захисту шляхом скасування неправомірної постанови та зобов'язання відкрити виконавче провадження з примусового виконання рішення суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 386, 387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Бабкової Тетяни Ігорівни від 23 лютого 2016 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва № 753/15166/14-ц від 16 грудня 2014 р.

Зобов'язати старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Бабкову Тетяну Ігорівну відкрити виконавче провадження з примусового виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва № 753/15166/14-ц від 16 грудня 2014 р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» заборгованості в розмірі 11406,18 грн.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: