Справа № 529/1241/16-ц
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 грудня 2016 року смт. Диканька

Суддя Диканського районного суду Полтавської області Щабельська І. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 "Приват Банк" про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 "ПриватБанк" про захист прав споживачів, у якому він просить суд розірвати укладений з відповідачем кредитний договір без номера від 13.10.2010 року.

В своєму позові позивач посилається на п.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого він звільнений від сплати судового збору.

Згідно ст. 21 Закону України "Про захист прав споживачів", крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; ціну продукції визначено неналежним чином; документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Окрім цього п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» роз'яснює, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов.

З викладу фактичних обставин вбачається, те що позивач ставить питання про розірвання кредитного договору укладеного між ним та відповідачем по справі і не виклав в позові обставини, які свідчать про недобросовісність дій останнього, які при укладенні договору ввели його в оману чим був порушений принцип рівності сторін. Окрім цього, даний кредитний договір, не надавався позивачеві на придбання товару, тобто не був споживчим, а був виданим виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Таким чином виклад фактичних обставин у позовній заяві свідчить, що дії відповідача не підпадають під випадки порушення прав споживачів, передбачені Закону України "Про захист прав споживачів" і дані правовідносини не регулюються вказаним законом, а тому позивач не може бути звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Відповідно до п. 3 та п. 5 ч. 2. ч. 5 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог та викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. До позовної заяви повинен додаватись документ, що підтверджує оплату судового збору, у розмірі, визначеному відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Отже, в даному випадку позивач при зверненні до суду не дотримався вимог ст.119 ЦПК України, не обґрунтувавши позов щодо підстав звернення до суду в порядку Закону України «Про захист прав споживачів», що в такому випадку звільняло б його від сплати судового збору, а тому у відповідності до ч.1 ст.121 ЦПК України, приходжу до висновку про наявність підстав для залишення вказаного позову без руху з наданням позивачеві строку для сплати судового збору відповідно до чинного законодавства, виходячи з того, що у позові він ставить питання розірвання кредитного договору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 119 - 121 ЦПК України, ст. 21, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 "Приват Банк" про захист прав споживачів залишити без руху та надати позивачеві для усунення недоліків строк - пять днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі не усунення вказаних недоліків у визначений термін позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Диканського районного суду ОСОБА_3