Справа № 456/620/16-ц
Провадження № 6/456/31/2016
УХВАЛА

судового засідання

02 березня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию справу за поданням старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в :

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1, вернувся до суду з поданням, в якому просить обмежити боржника ОСОБА_3, у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязання. В обґрунтування подання покликається на те, що у відділі державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області на виконанні знаходиться 4 виконавчих документи про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь УПФУ в м.Стрий та Стрийському районі на загальну суму 19238,90 грн., заборгованості. Боржником, ОСОБА_2, рішення суду не виконується. 11.03.2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Оскільки боржником постанову про відкриття виконавчого провадження в добровільний термін не виконано, державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору, також надіслано запити в реєструючи органи а саме: в ІІФУ та ДПІУ. Скеровано постанову про накладення арешту на все рухоме майно боржника в Територіально сервісний центр 4645 регіонального сервісного центру МВС України у Львівській області. Згідно відповіді територіально сервісного центру боржнику ОСОБА_2 належить автотранспорт марки «SKODA ОСТАVIА А5 2.0TDI-PD», чорного кольору, №куз. ТМВВЕ41Z77B151334, д.н.з ВС0652АТ. Державним виконавцем винесено постанову про оголошення розшуку даного транспортного засобу. 25.12.2015 року вийшовши за адресою проживання боржника майна, на яке можна звернути стягнення у боржника відсутнє. Згідно пояснюючої записки від 26.12.2015 року боржник зобовязалась погашати заборгованість по мірі своєї можливості. Заборгованість боржником сплачуться частково. На виклики державного виконавця зявляється. 15.02.2016 року Стрийське обєднання управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулось з заявою про звернення до Стрийського міськрайонного суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника. На підставі наведеного просить подання задоволити.

Відповідно до ст. 377 1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1, звернувся до суду з поданням, в якому просить обмежити боржника ОСОБА_3, у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязання.

В обґрунтування свого подання державний виконавець посилається на те, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянину України, ОСОБА_2, слід встановити, оскільки таке передбачене ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України». Зазначеною нормою Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання - до виконання зобов'язань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Законом України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» (зі змінами) врегульовано порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, яким визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та встановлено порядок розвязання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника у виконавчому провадженні до виконання рішення суду за ухвалою суду.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» регламентовано право субєкта владних повноважень, а не суду, вчинити певні дії.

Посилання головного державного виконавця на норму ст. 377-1 ЦПК України, як на норму, якою регламентовано порядок розгляду судами питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), не дає суду правової підстави вирішити питання про тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника, без спеціальної матеріальної норми, як це передбачено Конституцією України.

Крім того, статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, письмових доказів.

Частина 1 статті 58 ЦПК України передбачає, що належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Державний виконавець ВДВС Стрийського МРУЮ, покликається на те, що наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених не неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, однак до подання поданого до суду не надає жодного аргументованого доказу, які б свідчили про ухилення боржника від невиконання зобовязання, крім викладених обставин у поданні, а також перебування вказаного виконавчого провадження на виконанні ВДВС Стрийського МРУЮ, крім того, повідомляє, що боржник частково сплачує заборгованість та зявляється на виклики в ДВС.

Відповідно до статті 2 протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11 вересня 1997 р.) та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Відповідно до ст.. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавленим права в будь-який час повернутись в Україну.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання головного державного виконавця ВДВС Стрийського МРУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду і в?їзду в Україну громадян України», ст.ст. 197, 368, 377-1 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя ОСОБА_4