Справа №613/394/16-ц Провадження № 2/613/269/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області в складі головуючої судді Кузіної Н.П. за участю секретаря Герасимюк Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та оформлення документів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 у якому просить: надати дозвіл на оформлення, видачу документів для виїзду за кордон малолітній дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди її батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; Дозволити тимчасовий виїзд за кордон України малолітній дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 до Російської Федерації у період з 01.06.2016 року до 01.09.2016 року; Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2005 року по 09 лютого 2010 року, який розірвано рішенням Богодухівського районного суду від 09.02.2010 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 проживає разом з донькою окремо від відповідача. ОСОБА_2 участі у вихованні доньки не бере, розвитком дитини не цікавиться. Відповідач не працює, сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі 400 грн. на місяць, що є недостатнім для повноцінного забезпечення дитини. ОСОБА_1 має намір та можливість на період літніх канікул 2016 року забезпечити доньці відпочинок в Російській Федерації за для підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану її здоровя, фізичного та духовного розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обовязків.

Позивачка зазначила, що вона неодноразово зверталась в усній формі а також за допомогою листа до відповідача з проханням надати дозвіл на оформлення документів та надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон доньки ОСОБА_3. Однак Відповідач безпідставно відмовляється надати дозвіл на оформлення документів та дозвіл на виїзд дитини за кордон, при цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить. Позивачка вважає, що відмова відповідача порушує її права та права доньки на повний, гармонійний розвиток та відпочинок дитини, що вказує на зловживання відповідачем батьківськими правами. У звязку з чим позивачка була змушена звернутися до суду для вирішення спірного питання.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала з вищевикладених підстав. Пояснила, що має намір оздоровити доньку ОСОБА_3 на період літніх канікул у Російській Федерації за адресою: АДРЕСА_1, у свого знайомого, після чого повернутися до України.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Пояснив, що зі слів позивачки йому відомо, що остання має намір виїхати за кордон до Російської Федерації на постійне місце проживання. У звязку з чим він відмовляється надати їхній малолітній доньці ОСОБА_3 дозвіл на перетинання державного кордону оскільки вважає, що остання до України не повернеться. Чим він буде позбавлений можливості приймати участь у піклуванні та вихованні доньки. Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Представник третьої особи Служби у справах дітей Богодухівської РДА Харківської області в судове засідання не зявилася. Надала заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. При винесенні рішення покладаються на думку суду.

Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи в їх сукупності приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2005 року який 09 лютого 2010 року було розірвано рішенням Богодухівського районного суду Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ВЛ № 101999 виданим Відділом РАЦС Богодухівського районного управління юстиції Харківської області від 26 березня 2010 року.

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 120241 виданого Відділом РАЦС Богодухівського РУЮ Харківської області від 04 червня 2008 року.

Відповідно до копії довідки про склад сімї виданої Старомерчицькою селищною радою Валківського району Харківської області № 267 від 22.03.2016 року, ОСОБА_1 проживає разом з донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, за адресою: смт Старий Мерчик, вул. Театральна, № 74/14 Валківського району Харківської області.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами).

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Також діючим законодавством передбачено можливість ухвалення судом рішення на виїзд, а не постійні виїзди без згоди батька, не позбавленого батьківських прав, такі поїздки можуть мати разовий характер з певним часовим проміжком перебування у відповідній державі.

З огляду на викладене суд, ухвалюючи рішення, позбавлений можливості задовольнити позов, оскільки позивачкою не надано доказів, що вона дійсно має намір здійснити виїзд саме до Російської Федерації, АДРЕСА_1, при цьому ОСОБА_1 не надано доказів що дійсно вона проживатиме там за вказаною адресою у свого знайомого. Також, позивачкою не надано доказів чи дійсно її знайомий проживає за вище вказаною адресою.

Окрім того, чинним законодавством передбачено можливість вирішувати питання про надання дозволу саме на конкретний виїзд дитини за кордон без згоди батька (одноразовий), з визначенням його початку і закінчення та місця перебування.

Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Згідно із положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Слід зазначити і те, що таке рішення не позбавляє позивача права заявляти вимоги про надання дозволу за рішенням суду на виїзд дитини за кордон із наведенням обґрунтування такого виїзду та зазначенням конкретного проміжку часу виїзду та місця перебування.

Керуючись ст. ст. 141, 157 СК України, ст. 313 ЦК України, ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та оформлення документів відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Харківської області через Богодухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ