РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/9532/13-ц

пр. № 2/759/162/16

02 березня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Лопатюк Н.Г.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

Позивач 25 червня 2013 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.06.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №BLаЖГА00047033, відповідно до якого відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 15 000 грн. 00 коп., в порядку і на умовах, визначених договором та додатковими угодами до нього.

За користування кредитом, відповідач зобов'язався сплачувати 15% річних.

Проте, відповідач порушив свої зобов'язання стосовно щомісячного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, як це передбачено п.2.5.2. Кредитного договору.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 20.06.2013 року становила 23 846 грн. 65 коп., яка складається з наступного: загальна заборгованість за кредитом - 12 921 грн. 06 коп., відсотки за користування кредитом - 260 грн. 66 коп., комісія за розрахункове обслуговування - 1 662 грн. 73 коп. та неустойка - 9 002 грн. 20 коп.

На підставі вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості, яка утворилась в результаті невиконання останнім договірних зобов'язань та судовий збір.

25.11.2013 року позивач звертався до суду з заявою про уточнення позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 19 746 грн. 65 коп. та судовий збір в сумі 238 грн. 47 коп.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2013 року, задоволено позовні вимоги Банку в повному обсязі та стягнуто з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 19 746 грн. 65 коп. та судовий збір в сумі 238 грн. 47 коп.

26 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду та посилався, зокрема на те, що він не був повідомлений про час та місце слухання справи, не з'явився в судове засідання, а тому був позбавлений можливості надати свої заперечення проти позову, оскільки між ним та відповідачем взагалі не укладався кредитний договір.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року, заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2013 року - скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку в судове засідання.

27 травня 2015 року представник позивача звертався до суду з заявою про уточнення розміру позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за Договором в загальній сумі 17 946 грн. 65 коп. та надав відповідний розрахунок.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року, за клопотанням відповідача та його представника, призначено судову почеркознавчу експертизу.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року, апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_4 - відхилено, ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року - залишено без змін.

14 січня 2016 року, до канцелярії суду повернулись матеріали даної цивільної справи та повідомлення експерта про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 січня 2016 року, відновлено провадження у справі та призначено до розгляду в судове засідання.

Отже, в дане судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надіслав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином за місцем його реєстрації та проживання, причини неявки суду не повідомив, а тому враховуючи, що процесуальні права відповідача жодним чином не порушені, суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності за наявними матеріалами справи та доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності та співставленні, дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В ході судового розгляду встановлено, що 24.06.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір банківського обслуговування №BLаЖГА00047033, відповідно до якого відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 15 000 грн. 00 коп., в порядку і на умовах, визначених договором та додатковими угодами до нього. За користування кредитом, відповідач зобов'язався сплачувати 15% річних (а.с.15-22 - копія Договору банківського обслуговування).

Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Як посилався позивач у своєму позові та з раніше наданих пояснень в судовому засіданні, відповідач порушував взяті на себе зобов'язання стосовно щомісячного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, як це передбачено п.2.5.2. Кредитного договору, у зв'язку з чим за останнім наявна заборгованість.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Отже, в ході розгляду справи суд надавав можливість відповідачу подати свої заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, за клопотанням останнього та його представника було призначену судову почеркознавчу експертизу, однак клопотання експертів щодо надання додаткових матеріалів для проведення експертизи сторонами виконано не було, додаткові вільні зразки підписів надані не були, письмові повідомлення відповідачем не отримувались (конверти з повідомленнями повертались на адресу суду за встановленим строком їх зберігання на пошті), у зв'язку з чим матеріали справи були повернуті на адресу суду з повідомленням експертів про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, на підставі зазначеного та враховуючи те, що, як встановлено в ході судового розгляду, відповідач порушував взяті на себе зобов'язання, умови укладеного з позивачем Договору не виконував належним чином, не надав в ході судового розгляду належних доказів в спростування вимог позивача та обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог згідно розрахунку позивача, який міститься в матеріалах справи, оскільки вони є обґрунтованими та доведеними належними доказами.

Також суд вважає за необхідне у відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 625 ч.1, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 212-215, 292-294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стянути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (04119 м. Київ, вул. Дегтярівська, 27 Т; поштова адреса: 03150 м. Київ, вул. Щорса, 7/9; к/р №1 в ГУ НБУ по м. Києві і Київській області, МФО 321024, ),- заборгованість за кредитним договором в сумі 17 946 грн. 65 коп., судовий збір в сумі 238 грн. 47 коп., а всього стягнути 18 185 (вісімнадцять тисяч сто вісімдесят п'ять) грн. 12 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Лопатюк Н.Г.