Єдиний унікальний номер 240/896/15-ц Номер провадження 22-ц/775/560/2016
Головуючий у 1 інстанції Куліков В.В.
Доповідач Постолова В.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого: судді Постолової В.Г.

суддів: Санікової О.С., Канурної О.Д.

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 28 січня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма « Агротіс « про розірвання договору оренди землі

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, посилалася на те, що вона є власником в порядку спадкування земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,808 га кадастровий номер :01:000:0261, лот №1 . Вказувала, що дана земельна ділянка була передана у користування відповідачу згідно договору оренди землі, укладеним з попереднім власником ОСОБА_2 24 вересня 2008 року (дата реєстрації 14 березня 2012 року). Зазначала, що на початку 2015 року їй стало відомо , що відповідач не здійснює господарську діяльність на території Веселогірської сільської ради Олександрівського району та не використовує отриману в оренду земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тоді як дана земельна ділянка без відповідних на те правових підстав використовується іншим сільськогосподарським підприємством ТОВ « Олександрівка-АГРО» відповідно до договору про виконання комплексу сільськогосподарських робіт , який було укладено між ними. Вважає, що дії відповідача по припиненню використання орендованої ділянки та фактична передача її іншій юридичній особі є грубим порушенням умов договору оренди землі.

Просила розірвати вищевказаний договір оренди землі, укладений 24 вересня 2008 року між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма « Агротіс « , повернути їй земельну ділянку та привести земельні ділянки у первісний , придатний для використання за цільовим призначенням стан та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 28 січня 2016 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на незаконність рішення, порушення норм процесуального та матеріального права, неповне дослідження всіх обставин по справі.

Позивачка не з*явилася до суду апеляційної інстанції, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до телефонограми та SMS-повідомлення.

Відповідач не з*явився до суду апеляційної інстанції, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до телефонограми, просили розглянути справу у їх відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає , що апеляційна скарга підлягає відхиленню за таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що судом при розгляді справи таких порушень припущено не було, тому підстави для скасування рішення відсутні.

Відмовляючи в задоволені позову, суд виходив з відсутності підстав для розірвання договору оренди, оскільки земельна ділянка використовується за призначенням, а факту передачі її у користування іншій особі не встановлено.

Такий висновок суду відповідає встановленим обставинам по справі та нормам матеріального права.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди та інші.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України ).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно із ч. ч. 3,4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором .

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до ст. 24 Закону України « Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди.

Встановлено, що 24 вересня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма « Агротіс» та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі на земельну ділянку площею 4,81 га, належну йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ №362922 , яка знаходиться на території Самарської сільської ради, строком на 12 років.

14 березня 2012 року договір оренди землі було зареєстровано у відділі Держкомзему в Олександрівському районі за № 0.

Після смерті ОСОБА_2 земельну ділянку успадкувала позивачка.

Цільовим призначенням наданої в оренду земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0261 є ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п. 15 договору земельна ділянка передається в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції.

Судом встановлено, що відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма « Агротіс» використовує надану в оренду земельну ділянку (кадастровий номер :01:000:0261) за цільовим призначенням-для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і у зв*язку з відсутністю відповідної сільськогосподарської техніки та інших мінеральних ресурсів в Олександрівському районі між ним та ТОВ « Олександрівка-Агро» 2 березня 2012 року , 28 серпня 2012 року були укладені договори № 6655а, № 6965а на надання послуг сільськогосподарського характеру(вирощування ранніх зернових та озимих культур , збір врожаю зернових культур, кукурудзи та соняшника комбайном ДОН-1500).

15 березня 2013 року, 2 вересня 2013 року, 10 липня 2014 року між відповідачем та ТОВ « Олександрівка-Агро» були укладені договори на виконання комплексу сільськогосподарських робіт , зокрема робіт з внесення мінеральних добрив, засобів захисту рослин, насіння,тощо.

Тобто за цими договорами ТОВ « Олександрівка-Агро» зобов*язувалося виконати комплекс робіт , направлених на вирощування та збір врожаю на земельних ділянках, які знаходилися в користуванні у ТОВ «Агрофірма « Агротіс», при цьому отриманий врожай в результаті виконання комплексу робіт був власністю ТОВ «Агрофірма «Агротіс» та передавався останньому.

Відповідно до ст. 25 Закону України « Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

На підтвердження підстав для розірвання договору оренди землі, на які посилалась позивачка у позовній заяві, остання не надала належних доказів, при цьому відповідач надав письмові підтвердження належного виконання умов договору.

За вказаних обставин суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволені позову.

Доводи скарги були предметом дослідження суду першої інстанції і не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

Керуючись ст. ст.303,307,308,314-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 28 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: