Справа №: 343/845/16-ц
Провадження №: 2/0343/427/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 червня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З. ,

адвоката - Кажук В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування: Служба у справах дітей Долинської РДА про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить постановити рішення, яким стягнути з відповідачки, ОСОБА_3, на його користь аліменти на утримання малолітньої дочки, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 700 грн. (сімсот гривень 00 копійок) щомісячно до досягнення нею повноліття.

Позбавити відповідачку, ОСОБА_3, батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги мотивує тим, що в офіційно зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 вони ніколи не перебували. Майже три роки вони з відповідачкою проживали однією сім'єю, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася спільна дитина - дочка ОСОБА_4.

Після народження дочки вони проживали у військовому містечку Івано-Франківськ-16, яке знаходиться на території Надвірнянського району, Івано-Франківської області . У листопаді 2010 року вирішили переїхати на постійне місце проживання в м. Долина Івано-Франківської області, у квартиру його мами. Однак, спільне проживання з відповідачкою виявилось невдалим, бо вже через 2 тижні ОСОБА_3 взяла їх спільну дочку і виїхала, за її словами, у м. Запоріжжя. З того часу відповідачка жодного разу не приїжджала, а він не міг провідати дочку, оскільки не знав точного місця проживання своєї цивільної дружини і їх спільної дочки.

26 січня 2012 року двоюрідна сестра відповідачки - ОСОБА_6, привезла дочку у м. Долина, повідомивши, що відповідачка постійно зловживає спиртними напоями, не піклується дитиною, яка фактично вже деякий час проживала в неї. За таких обставин вона вирішила залишить її у нього. Він погодився, бо так як батько, розуміє, що дитині необхідні належний догляд та піклування. Декілька місяців після того відповідачка ще телефонувала та цікавилася дочкою, однак телефонні дзвінки швидко завершились, а сама відповідачка пропала більше як на рік. Після тривалої перерви відповідачка зателефонувала влітку 2014 року, це була остання їх розмова. По голосу було чути, що вона перебуває в стані алкогольного сп'яніння. З того часу ніяких зв'язків в нього з відповідачкою немає.

Оскільки у нього навіть не було свідоцтва про народження дитини, він всіма силами намагався знайти зв'язок з відповідачкою, проте зміг знайти тільки номер телефону її тітки. На його прохання вона знайшла свідоцтво про народження дочки і переслати його поштою. Окрім того, тітка повідомила, що ОСОБА_3 веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями і взагалі не згадує про свою дочку. Нажаль вона не змогла повідомити її постійне місце проживання, бо зі слів тітки вона по декілька днів живе у різних «друзів», з якими систематично розпиває спиртні напої.

Так як реєстрація народження їх дочки відповідачкою проводилась самостійно, запис про батька в свідоцтві про народження дочки було зроблено за її вказівкою і тому в графі «Батько» замість прізвища «ОСОБА_2» було вказано «ОСОБА_9», хоча по-батькові - його.

Маючи намір бути офіційно визнаним батьком своєї дитини у серпні 2015 року він звернувся до Долинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою про визнання батьківства. Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2015 року по справі № 343/1695/15-ц його, ОСОБА_2, було визнано батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі рішення суду Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції були внесені зміни до актового запису № 680 від 07 квітня 2009 року у графі відомості про батька.

В період, коли вони з відповідачкою проживали разом, вона стверджувала, що проживає у АДРЕСА_1. Проте, під час розгляду справи про визнання батьківства на дану адресу відправлялось повідомлення суду, але виявилось, що там вона не проживає. Не проживає вона також і в батьківському будинку за адресою: АДРЕСА_2. Оскільки, фактичного місця проживання встановити не вдалось, то у газеті «Урядовий Кур'єр» було розміщено оголошення про розгляд даної справи, але на судові засідання відповідачка не з'являлась.

Після судового засідання і до тепер ОСОБА_3 жодним чином не давала про себе знати, жодного разу навіть не дзвонила. За таких обставин йому не відомо її місце перебування на даний час, а останнє місце проживання, яке йому відомо - це АДРЕСА_3.

Таким чином, уже з 2012 року його дочка ОСОБА_4 - проживає разом з ним та його мамою, ОСОБА_7, перебуває на його вихованні та повному його утриманні. Натомість відповідачка вже протягом майже 4-х років жодного разу не приїжджала, не телефонувала до дочки, жодним чином не цікавилася її життям та здоров'ям, не говорячи уже про якусь матеріальну допомогу. За цей період часу вона з дочкою взагалі жодного разу її не бачилась і не чули.

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Долинської районної державної адміністрації № 213/01-26/55 від 18.03.2016 року позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно її малолітньої дочки ОСОБА_4 2009 року народження є доцільним і відповідає інтересам дитини.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 постійно проживає з ним, перебуває на його утриманні та вихованні, а відповідачка не цікавиться її вихованням та розвитком, вважає за доцільне стягнути з неї кошти на утримання дитини та позбавити її батьківських прав, що буде перш за все в інтересах самої малолітньої дочки.

Позивач ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав зіславшись на викладені в позовній заяві обставини, просив позов задоволити. Додатково пояснив, що з 2012 року відповідачка не тільки не бачилась з дочкою, але і жодного разу не дзвонила їй , не поздоровляла з днем народження. Після повернення з АТО він на даний час проїходить реабілітацію на перебуває на обліку в центрі зайнятості. Він отримує допомогу в розмірі 587 гривень. В кінці червня, він має бажання піти на роботу.Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Вiдповiдачка ОСОБА_3 яка належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, про що свідчить оголошення в газеті «Урядовий кур"єр» №91 від 17.05.2016 року (а.с.33-37) , на виклик в суд не з'явилася, причину своєї неявки суду не повідомила, від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, а також не поступило заяви про розгляд справи у її відсутності.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - головний спеціаліст служби у справах дітей Долинської РДА Пенгрин С.В. ( довіреність а.с.32) не заперечив проти задоволення позову. Додатково пояснив , що Службою у справах дітей Долинської РДА тричі направлялось запрошення відповідачці по справі , з проханням з"явитись на засідання органу опіки і піклування. Запрошення направлялись за адресою проживання її батька в АДРЕСА_2, а також за місцем проживання її молодшого брата - АДРЕСА_1. В даних запрошеннях було вказано і номер телефону, по якому можна було зв"язатись з Службою у справах дітей Долинської РДА . Незважаючи на виклики відповідачка на засідання органу опіки і піклування не з"явилась, а також не подзвонила на номер телефону, вказаному в запрошенні. Ними було опитано сусідів позивача по справі, які пояснила , що малолітня ОСОБА_4 проживає разом з батьком та бабусею. Маму дитини вони ніколи не бачили. Висновок наданий до справи повністю підтримує, вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно її малолітньої дочки ОСОБА_4, 2009 р.н. є доцільним і буде відповідати інтересам дитини.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У відповідності до вимог ст.165 СК України - право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.12.2015 року, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1., актовий запис № 680. Її батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 11).

Довідка №05534 про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб видана КП Управління комунального майна Долинської міської ради від 04.02.2016р., свідчить про те, що позивач по справі проживає по АДРЕСА_3. Склад його сім'ї наступний: ОСОБА_7,1951р.н. - мати (а.с.16).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 04.02.2016р.(а.с.12), комісією встановлено, що ОСОБА_2 з 12.02.2015р. знаходиться в зоні АТО. З слів ОСОБА_7, ОСОБА_3 не проживає разом з ОСОБА_7 по вищевказаній адресі. ОСОБА_7 проживає з внучкою ОСОБА_4, 2009р.н.

Характеристика учениці 1-Б класу Долинської ЗОШ І-ІІІ ст. №7 , підтверджує, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається в 1-Б класі, виховується бабусею ОСОБА_7, Учениця активна на уроках, комунікабельна, знаходить спільну мову із однокласниками, наявний інтерес до навчання, виконавча, співчутлива, творча.

Фізично розвинена добре. Словниковий запас великий, мовлення розвинуте. Програмовий матеріал засвоює на високому та достатньому рівнях. Впевнена в своїх силах, має почуття власної гідності, доброзичлива, ініціативна. В класі входить в групу лідерів. Завжди прагне до поставленої мети, намагається зробити якісно, переробляє, якщо не вийшло. Виконує інструкції вчителя, діє за встановленими правилами. Пізнавальні здібності виявляються в допитливості, любить спостерігати та експериментувати. Самостійна. Охоче пояснює різні речі, показує, коментує.

Прагне бути першою, чутлива до критики. Школу відвідує постійно, пропусків без поважних причин не було.

Стосунки в родині, в якій виховується, добрі, поважає бабусю. Бабуся та батько постійно цікавиться вихованням і навчанням внучки (а.с.15).

Відповідно до положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно висновку органу опіки та піклування Долинської РДА про доцільність позбавлення батьківських прав гр.ОСОБА_3 №213/01-26/55 від 18.03.2016р. (а.с.18-19) - позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 стосовно її малолітньої дочки ОСОБА_4, 2009 року народження є доцільним і відповідає інтересам дитини.

Опитана в судовому засіданні малолітня ОСОБА_4, суду пояснила, що вона має сім років і закінчила перший клас. Вона проживає в м.Долина разом з батьком та бабусею. Маму вона не пам"ятає.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що позивач по справі являється її сином. 26.12.2012 року двоюрідна сестра відповідачки по справі, привезла ОСОБА_4 в м.Долина і з цього часу внучка проживає з ними. ОСОБА_3 зовсім не цікавиться вихованням та утриманням дитини. З квітня 2015 року по травень 2016 року її син ОСОБА_2 перебував в зоні проведення антитерористичної операції. Незважаючи на це, відповідачка, як мати дитини, жодного разу не приїхала, не подзвонила, не поцікавилась долею дитини. Вихованням та утриманням дитини займається її син, позивач по справі, та вона.

Таким чином, в судовому засіданні після детального вивчення всіх обставин справи, встановлено, що відповідачка дійсно ухиляється від належного виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, утриманню дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., не відвідує її, не проявляє щодо неї материнського піклування та турботи , не цікавиться її станом здоров'я, хоча має таку можливість, тому з врахуванням висновку органу опіки та піклування є підстави для позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини : дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., тому позов в цій частині підлягає до задоволення .

Позов в частині стягнення аліментів підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» визначено прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років, що становить з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1313 гривень;

дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень;.

Таким чином суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітньої дитини є обов'язком батьків, а відповідачка ОСОБА_3, добровільно не надає матеріальну допомогу, хоча може її надавати, позов ОСОБА_2, в частині стягнення аліментів підлягає до задоволення.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню , суд враховує матеріальний стан позивача, виходить з відсутності будь-яких відомостей щодо матеріального становища відповідачки, можливостей з надання матеріальної допомоги, тому встановлює розмір аліментів на рівні, що просить позивач, в твердій грошовій сумі в розмірі 700 (сімсот) гривень 00 коп., щомісячно, починаючи з 15.04.2016р. і до повноліття дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України.

На пiдставi викладеного, ст.ст. 150, 164,165, 166, 180, 192 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» , Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» керуючись ст.ст. 10, 60, 88,208, 209, 215, 218 , 224-226 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -

Р I Ш И В:

Позов задоволити .

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3., на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 700 (сімсот) гривень 00 коп. щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 15 квітня 2016 року і проводити до повноліття дитини. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 551,20 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: