Справа № 760/6156/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Меуш К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про оспорювання батьківства та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

28 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення відомостей про померлу особу як батька з актового запису про народження дитини.

Свої вимоги мотивує тим, що 12 червня 2010 року її син ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 Після реєстрації шлюбу сімейне життя у них не склалося, і 09 червня 2011 року ОСОБА_2 вивезла з їх квартири всі речі та поїхала в невідомому напрямку. Обоє вони мали намір розірвати шлюб і дата розірвання шлюбу була призначена на 26 червня 2012 року. Шлюб між сторонами так і не був розірваний, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 її син ОСОБА_4 трагічно загинув.

У вересні 2012 року їй стало відомо, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 народила дитину, батьком якої записала її сина ОСОБА_4, і без її відома зареєструвала дитину в її квартирі.

При житті сина йому не було відомо про вагітність дружини, і в зв'язку зі смертю до народження дитини, він не міг оспорити своє батьківство.

Зі слів сина їй відомо, що з 09 червня 2011 року він з дружиною не підтримував будь-яких відносин, вони мали намір розірвати шлюб. ОСОБА_2 в цей час підтримувала стосунки з іншим чоловіком, тому позивач вважає, що саме він є батьком її дитини. Відповідач претендує на спадкове майно її сина в інтересах дитини, біологічним батьком якої він не являється.

Просить суд ухвалити рішення, яким:

-визнати померлого ОСОБА_3 таким, що не є біологічним батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1;

-виключити відомості про ОСОБА_3, як батька дитини ОСОБА_5, народженої ІНФОРМАЦІЯ_3, з актового запису про народження дитини, яка була зареєстрована відділом РАЦС Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлений позов з підстав, наведених у позовній заяві. Пояснила суду, що померлий ОСОБА_3 не міг бути батьком дитини, оскільки він тривалий час до її народження не підтримав сімейних стосунків з відповідачем, яка проживала окремо, в іншому місті. Крім того, померлий ОСОБА_3 за своїм станом здоров'я не міг мати дітей, що підтверджується медичною документацією.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує. Сторона відповідача вважає, що саме ОСОБА_3 є батьком дитини. Зазначив, що сторона позивача на довела свої вимоги належними докази.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином. Направила до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 червня 2010 року, що підтверджується наданим судом свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 8).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві 18 червня 2012 року (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3. Її батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 12).

Позивач ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 7).

Способи оспорювання батьківства після смерті особи, яка записана батьком дитини встановлені положеннями ст. 137 СК України, згідно якої якщо той, хто записаний батьком дитини, помер до народження дитини, оспорити його батьківство мають право його спадкоємці, за умови подання ним за життя до нотаріуса заяви про невизнання свого батьківства.

Якщо той, хто записаний батьком дитини, помер після пред'явлення ним позову про виключення свого імені як батька з актового запису про народження дитини, позовну заяву можуть підтримати в суді його спадкоємці.

Якщо через поважні причини особа не знала про те, що записана батьком дитини, і померла, оспорити батьківство можуть її спадкоємці: дружина, батьки та діти.

До вимоги про виключення запису про особу як батька дитини з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Так, у випадку, передбаченому ч. 1 цієї статті, оспорення батьківства після смерті того, хто записаний батьком дитини, можливе у випадках, коли чоловік ще під час вагітності жінки подав до нотаріуса заяву про невизнання свого батьківства. Якщо на момент народження дитини цей чоловік помре, оспорити його батьківство на підставі цієї заяви зможуть його спадкоємці.

Частиною 2 ст. 137 СК України - коли чоловік за життя подав позов до суду про виключення запису про нього як батька дитини. У цьому разі його спадкоємці можуть підтримати позовну заяву відповідно до положень ст. 37 ЦПК України про процесуальне правонаступництво в цивільних справах.

Випадок, вказаний у ч. 3 цієї статті, - оспорення батьківства після смерті особи стосується випадків, коли через поважні причини особа не знала про те, що записана батьком дитини, і померла. Однак на відміну від перших двох ситуацій право на оспорення батьківства мають не будь-які спадкоємці померлого, а лише його дружина, батьки та діти, тобто лише спадкоємці першої черги.

У зазначених випадках батьківство оспорюється шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про померлу особу як батька з актового запису про народження дитини.

Аналогічні роз'яснення викладені і в пункті 12 Постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де зазначено, що статтею 137 СК України передбачено можливість оспорювання батьківства після смерті особи, записаної батьком дитини та викладено процесуальний порядок вчинення таких дій.

З матеріалів справи вбачається, що 22 листопада 2013 року ОСОБА_1 (позивач) зверталась з позовом до ОСОБА_2 (відповідач) про виключення запису батька з актового запису про народження дитини та просила суд ухвалити рішення, яким виключити відомості про ОСОБА_3, як батька дитини - ОСОБА_5, народженої ІНФОРМАЦІЯ_3, з актового запису про народження дитина, яка була зареєстрована відділом РАЦС Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві (а.с. 14-16).

Рішенням Солом'янського районного суд міста Києва від 23 травня 2014 року позов ОСОБА_1 було задоволено. Виключено з актового запису № 2473, внесеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про народження ОСОБА_5, запис про батька ОСОБА_3 (а.с. 17-19).

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 16 вересня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а рішення залишено без змін (а.с. 20-21).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року скасовано ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 16 вересня 2014 року, справу передано на новий розгляду до суду апеляційної інстанції (а.с. 22-24).

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 17 березня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 23 травня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини відмовлено.

Статтею 205 ЦПК України передбачені випадки закриття провадження в справі, зокрема, у п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України вказано, що підлягає закриттю провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Вбачається, що рішенням Апеляційного суду міста Києва від 17 березня 2015 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_1 відмовлено в задоволені позову до ОСОБА_2 між тими сторонами (ОСОБА_1 до ОСОБА_2) про той самий предмет (виключення з актового запису № 2473, внесеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про народження ОСОБА_5, запис про батька ОСОБА_3О.) з тих самих підстав (ст. 137 СК України).

За таких обставин провадження у справі в частині цієї вимоги позивача за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 слід закрити.

Позивач також просить суд ухвалити рішення, яким визнати померлого ОСОБА_3 таким, що не є біологічним батьком дитини - ОСОБА_5

Позивач ОСОБА_1 посилається на те, що вона, як мати померлого ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги майна свого сина.

У ст. 137 СК України встановлено випадки, коли батьківство особи може бути оспорене після її смерті, наведено перелік осіб, які можуть звертатися в суд з позовом, тому Позивач ОСОБА_1 як мати померлого (а.с. 7) та спадкоємець першої черги після його смерті (а.с. 88) має право на звернення в суд з цивільним позовом.

Разом з тим, у такому випадку батьківство оспорюється шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про померлу особу як батька з актового запису про народження дитини, що роз'яснено і в абзаці 2 пункту 12 Постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

При зверненні в суд з таким позовом позивач має довести лише ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог, тобто довести свої вимоги належними доказами.

Саме на такі обставини вказано і в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року з посиланням на те, що суд апеляційної інстанції при розгляді справи порушив вимоги статей 303, 304 ЦПК України (а.с. 22-24).

З огляді на наведене, в задоволенні вимоги позивача про визнання померлого ОСОБА_3 таким, що не є біологічним батьком дитини - ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись ст. 137 СК України, пунктом 12 Постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 205, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Закрити провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про оспорювання батьківства та зобов'язання вчинити дії в частині вимоги про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про оспорювання батьківства та зобов'язання вчинити дії в частині вимоги про визнання особи такою, що не є біологічним батьком дитини.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: