Справа № 521/2239/13-ц
Провадження № 2/521/67/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року м.Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря - Бурдейного В.О.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Одеська міська рада про визначення порядку користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою, в якому вказувала, що вона є власником ? частини жилого будинку АДРЕСА_1, відповідачці також належить ? частина вказаного жилого будинку, який розташований на земельній ділянці площею 923 кв.м. Як вказувала позивачка, між власниками будинку склався певний порядок користування зазначеною земельною ділянкою. У зв»язку з добудовою позивачкою своєї частини будинку, відповідачка стала висувати позивачці претензії з приводу користування земельною ділянкою, фактично встановила паркани, перетнула належний за договором вихід з її приміщення, закрила вихід з її частини будинку на вулицю, змусивши позивачку зробити вихід через вікно її кімнати.

Уточнивши свої позовні вимоги позивачка просила визначити порядок користування спірною земельною ділянкою за другим варіантом, запропонованим експертом ОСОБА_4. незважаючи на те, що її частина земельної ділянки буде меншою.

Відповідачка звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 та також просила визначити порядок користування спірною земельною ділянкою.

В судовому засіданні представник позивачки та представник відповідачки просили визначити порядок користування земельною ділянкою за другим варіантом, запропонованим експертом ОСОБА_4. без встановлення сервітуту для забезпечення ОСОБА_1 вільного доступу до зовнішніх стін будівлі літ. «А1» та прибудови літ. «А2», оскільки вказані будівлі є самочинними.

Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, сповіщений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового процесу, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що позовні вимоги первісного та зустрічного позову підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно договору забудови від 18.10.1940р., який посвідченого 26.10.1940р. заступником старшого державного нотаріуса Одеської обласної державної нотаріальної контори Мельніковим П.Л. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виділено під забудову земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_1 загальною площею 608кв.м.

17.03.1951р. ОСОБА_7 склала заповіт на ім»я своєї онучки ОСОБА_1 (в теперішній час ОСОБА_1), на якому є надпис 03.01.1953р..

Згідно заключення про реєстрацію домоволодіння від 17.01.1952р. домоволодіння по АДРЕСА_1, розташоване на земельній ділянці площею 888кв.м., що складається з однієї будівлі, належить на праві власності ОСОБА_1. Це право встановлюється з наданих документів ОСОБА_9, заповіту від 17.03.1951р., згідно якому ОСОБА_1 є спадкоємцем ? частини домоволодіння після смерті ОСОБА_7, володівшою частиною будинку згідно договору на право забудови від 26.10.1940р.

29.12.1992р. між ОСОБА_9 (в минулому - ОСОБА_9) та Ленінським райвиконкомом м.Одеси було укладено договір купівлі-продажу ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарчих споруджень в АДРЕСА_1, розташованих на земельній ділянці площею 923кв.м. Вказаний договір посвідчений державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Богдановою Н.З., зареєстрований в реєстрі №2-9804 та до теперішнього часу оскаржений не був.

04.02.1977р. ОСОБА_1 продала належну їй ? частину житлового будинку по АДРЕСА_1, що знаходиться на земельній ділянці площею 923кв.м., в м.Одесі ОСОБА_12. Після його смерті його відкрилася спадщина у вигляді ? частини жилого будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1, яку прийняла його дружина - ОСОБА_2 та яка отримала свідоцтво про право на спадщину по закону від 11.09.1992р.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.01.1995р. ОСОБА_1 успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_9 ? частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних господарчих споруд по АДРЕСА_1.

У справі було проведено дві судові будівельно-технічні експертизи.

Згідно висновку судового експерта ОСОБА_4.№ 001/14 від 21.03.2014р. визначено два можливі варіанти порядку користування земельною ділянкою за адресою - АДРЕСА_1.

В силу частин 1-3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою - другою статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом також було встановлено, що спір щодо порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1, на якій розташовані домоволодіння позивачки та відповідачки, виник у 2013 році після того як ОСОБА_1 самочинно добудувала до своєї частини будинку житловий будинок під літ.»А1», а до того часу порядок користування був вже встановлений та не змінювався.

З пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що межі земельних ділянок позивачки та відповідачки не змінювалися з часу договору забудови, тобто з 1940 року, та ні батьки позивачки, ні вона сама не звертались з позовами до суду про відновлення або встановлення належних меж земельних ділянок.

Таким чином між сторонами склався довготривалий порядок користування земельною ділянкою, який влаштовував сторін по справі до часу звернення до суду ОСОБА_1 з названим позовом.

Наведене свідчить про те, що спірна земельна ділянка правомірно перебуває у користуванні сторін, незважаючи на те, що і у позивача, і у відповідачки, через конфлікт, відсутні державні акти про право власності (постійного користування) зазначеною земельною ділянкою.

З врахуванням того, що частина житлового будинку позивача ОСОБА_1 розташована на земельній ділянці площею 373,3 кв.м. (площа за фактичним користуванням), а частина житлового будинку відповідача ОСОБА_2 розташована на земельній ділянці площею 467,4 кв.м. (площа за фактичним користуванням), між сторонами склався фактичний порядок користування спірною земельною ділянкою, який графічно відображений у висновку № 001/14 судової будівельно-технічної експертизи від 21.03.2014р. (варіант №2).

З висновку судової будівельно-технічної експертизи вбачається, що у користуванні сторін знаходиться земельна ділянка загальною площею 840,7 кв.м., яка не співпадає з розміром, вказаним у договорі про право забудови.

Згідно другому варіанту судової будівельно-технічної експертизи, експерт пропонує залишити межі землекористування, що склалися на момент обстеження, а саме, з відступом від ідеальних часток. ОСОБА_2 належить (згідно фактичному користуванню):

Частина земельної ділянки по АДРЕСА_1, площею 467,4 кв.м, позначеного на плані-схемі запропонованого варіанту порядку користування земельною ділянкою точками 2-15-11-12-8-7-6-5-4-3-2. Всього під будівлями і спорудами, що належать ОСОБА_2 - 225,1кв.м площі земельної ділянки, в т.ч:- площа, яка зайнята частиною житлового будинку літ. «А» - 41,6 кв.м;- площа, яка зайнята житловим будинком літ. «Б» - 54,2кв.м;- площа, яка зайнята сараєм літ. «Д» - 21,8 кв.м;- площа, яка зайнята вбиральнею літ. «Е» - 1,3.м; - площа, яка зайнята мощенням - 106,2 кв.м ..

Площа, яку займає клумба - 2,5 кв.м;

Площа городу, запропонована до виділу в користування ОСОБА_2 становить: 467,4 - 225,1 - 2,5 = 239,8кв.м

На плані-схемі запропонованого варіанту порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, прибудинкова земельна ділянка (город), запропонований до виділу в користування ОСОБА_2 складається з трьох частин межі якого позначені на плані точками:

- 14-15-16-17-14: площа цієї ділянки - 68,9 кв.м;

- 18-19-20-21-22-22а-23-24-18 площа цієї ділянки - 71,2 кв.м;

- 29-11-12-8-25-26-27-28-29 площа цієї ділянки - 99,7 кв.м.

Загальна площа прибудинкової земельної ділянки (городу) становить:68,9+71,2+99,7=239,8кв.м.

Відповідно до частками співвласників в домоволодінні за адресою - АДРЕСА_1, ОСОБА_2 належить: 840,7:2=420,35кв.м.

Згідно з другим запропонованому варіантом порядку користування земельною ділянкою площа земельної ділянки, що виділяється в користування ОСОБА_2 більше належної на 467,4-420,35 = 47,05 кв.м.

ОСОБА_1 належить (згідно з фактичним користуванням): Частина земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 373,3кв.м, позначеного на плані-схемі запропонованого варіанту порядку користування земельною ділянкою точками 1-2-3-4-5-6-7-8-12-13-1).

Всього під будівлями і спорудами, що належать ОСОБА_1 - 213,9 кв.м площі земельної ділянки, в т.ч.:

- площа, яка зайнята частиною житлового будинку літ. «А» і житловим будинком літ. «А1»-108,8кв.м;

- площа, яка зайнята навісом - 8,9 кв.м;

- площа, яка зайнята сараєм літ. «Ж» - 13,7 кв.м;

- площа, яка зайнята мощенням - 76,0 кв.м;

- площа, яка зайнята огородженою територією за житловим будинком літ «А1» вздовж точок 2-3-4: 6,5 кв.м;

Площа городу, запропонована до виділу в користування ОСОБА_1 становить: 373,3 - 213,9 = 159,4 кв.м,

На плані-схемі запропонованого варіанту порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, прибудинкової земельної ділянки (город), пропонований до виділу в користування ОСОБА_1 складається з двох частин, межі якого позначені на плані точками:

- 30-31-32-33-34-35-36-13-30: площа цієї ділянки - 67,3 кв.м;

- 37-38-7-8-12-39-40-41-37: площа цієї ділянки - 92,1 кв.м.

Загальна площа зазначеної прибудинкової земельної ділянки (городу) становить: 67,3 + 92,1 = 159,4 кв.м.

Відповідно до частками співвласників в домоволодінні за адресою - АДРЕСА_1, ОСОБА_1 належить:840,7:2=420,35кв.м.

Згідно з другим запропонованим варіантом порядку користування земельною ділянкою площа земельної ділянки, що виділяється в користування ОСОБА_1 менше належної на 420,35-373,3=47,05кв.м;

При сформованому порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 (другий запропонований варіант порядку користування земельною ділянкою) площа частини земельної ділянки, що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_2, більше площі частини земельної ділянки, що знаходиться в фактичному користуванні ОСОБА_1, на 94,1 кв.м. (467,4 - 373,3).

При запропонованому другому варіанті порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_2 зобов'язана, в разі необхідності (для догляду за будівлями і ін.), забезпечити ОСОБА_1 вільний доступ до зовнішніх стін будівлі літ. «А1» та прибудови літ. «А2» зі своєї земельної ділянки (сервітут).

Суд, вирішуючи питання про порядок користування земельною ділянкою насамперед має виходити з фактичного користування співвласниками житлового будинку земельною ділянкою, розміру часток у будинку (закріплених розмірів земельних ділянок), а також виходити із можливості нормального користування будинками, господарськими будівлями та спорудами кожним із власників, розташування плодово-ягідних насаджень, можливості проходу з вулиці на подвір'я тощо (п.п. 19 абз 1,21 абз.1 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 7 від 16.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»). Варіант 2 порядку користування земельною ділянкою запропонований у висновку будівельної технічної експертизи від 21.03.2014р. найбільше наближений до фактичного користування земельною ділянкою, якими тривалий час користуються сторони і на якій знаходяться житлові будинки та господарські будівлі,

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що обидва позови підлягають задоволенню, при цьому порядок користування земельною ділянкою слід визначити за 2 варіантом судової будівельно-технічної експертизи від 21.03.2014р., який встановлюється наступним чином: в користування ОСОБА_1, виділяється земельна ділянка площею 373,3кв.м, позначеної на плані-схемі запропонованого варіанту порядку користування земельною ділянкою точками 1-2-3-4-5-6-7-8-12-13-1), в користування ОСОБА_2 виділяється земельна ділянка площею 467,4 кв.м, позначеної на плані-схемі запропонованого варіанту порядку користування земельною ділянкою точками 2-15-11-12-8-7-6-5-4-3-2.

Відповідно до ч.1 ст. 98 Земельного кодексу встановлюється зміст права земельного сервітуту, де право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою.

Згідно до ч.1,2 ст.401, ч.1 ст.402 Цивільного кодексу України право користуванням чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Суд не погоджується з висновком експерта від 21.03..2014р. в частині встановлення сервітуту щодо зобов»язання ОСОБА_2 в разі необхідності (для догляду за будівлями і ін.), забезпечити ОСОБА_1 вільний доступ до зовнішніх стін будівлі літ. «А1» та прибудови літ. «А2» зі своєї земельної ділянки, оскільки зазначені будівлі є самочинними і з огляду на вказане діючим законодавством не передбачено встановлення земельного сервітуту для обслуговування самочинно збудованих споруд.

Відповідно до положень ст.ст.91,167 Земельного кодексу України (в ред.1970 р.), ч.1 ст. 30 Земельного кодексу України 1990 року, ч.2 ст.120 Земельного кодексу України (в ред. 2001 р.) якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщена на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Пунктом 6 частини 3 цієї ж норми визначає, що захист прав громадян та юридичних осіб земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку для порушення прав.

Згідно з частинами 2, 3, 5 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Керуючись ст.ст. 316, 317, 328, 356-358, 373, 377, 391, 401, 402 ЦК України, ст.ст.91, 120, 152, 158, 167 Земельного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Одеська міська рада про визначення порядку користування земельною ділянкою задовольнити.

Встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою - АДРЕСА_1, згідно якому виділити у користування:

ОСОБА_1 земельну ділянку площею 373,3кв.м, позначену на плані-схемі запропонованого варіанту порядку користування земельною ділянкою точками 1-2-3-4-5-6-7-8-12-13-1.

ОСОБА_2 земельну ділянку площею 467,4 кв.м, позначену на плані-схемі запропонованого варіанту порядку користування земельною ділянкою точками 2-15-11-12-8-7-6-5-4-3-2.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк зі дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН