Справа № 487/7703/15-ц
Провадження № 2/487/270/16
РІШЕННЯ

Іменем України

07.07.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого - судді Андрощука В.В., при секретарі - Забродській Г.В., за участю представника позивача: ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2, третьої особи - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи без самостійних вимог - ОСОБА_3, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія Світлана Анатоліївна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу та поновлення реєстрації прав, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, треті особи - ОСОБА_3, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія С.А., про визнання недійсним договору купівлі продажу, укладеного 23 жовтня 2008 року, за яким вона продала відповідачці належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1, та поновлення реєстрації її права власності на вказану квартиру.

Позов обґрунтовано тим, що при укладенні оспорюваного договору, з ОСОБА_7, який діяв від імені ОСОБА_5, вони домовилися, що той забезпечить її довічне право на проживання у спірній квартирі, при цьому буде сплачувати комунальні послуги, купувати продукти та готувати їжу. Грошові кошти від продажу квартири у розмірі 17371 грн., вона не отримувала та і не наполягала на цьому, оскільки вважала, що їх буде їй сплачено покупцем в подальшому, у якості матеріальної допомоги.

При цьому, ціна договору, не узгоджувалася із звичайними цінами на аналогічне нерухоме майно, які на той час становили приблизно 1000 доларів США за 1 кв.м. житлової площі. Тобто вартість її квартири мала становити приблизно 160000 грн.

Таким чином, підписуючи договір, вона уклала його на вкрай невигідних для себе умовах. А оскільки є людиною похилого віку, та внаслідок безпорадності потребувала постійної сторонньої допомоги то і під впливом вкрай тяжкої для себе обставини.

Після укладення договору продовжувала проживати у спірній квартирі. В 2015 році їй стало відомо, що на даний час власницею квартири є ОСОБА_3, на підставі договору купівлі-продажу від 05.02.2009 року.

До судового засідання позивач не з'явилася. Надала заяву якою підтримала позовні вимоги. Просила провести розгляд справи за її відсутності.

Представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Підтвердив викладені в заяві обставини.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Посилаючись на те, що зазначений договір було укладено з дотриманням вимог діючого законодавства. Між ОСОБА_7, який діяв від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було узгоджено усі суттєві умови договору купівлі-продажу. Вартість предмету договору було оговорено сторонами у сумі 17371 грн.. При підписанні договору волевиявлення ОСОБА_4 було вільним і відповідало її внутрішній волі. Договором було встановлено сервітут за яким ОСОБА_4 мала право довічного проживання у зазначеній квартирі.

05.02.2009 року ОСОБА_5 продала квартиру АДРЕСА_1 уклавши договір купівлі продажу №188. За договором також було встановлено сервітут - довічне проживання ОСОБА_4 у квартирі, на що позивач надала свою згоду, про що свідчить її, нотаріально засвідчена заява від 05.02.2009 року.

На підставі викладеного просив в задоволенні позову відмовити.

Третя особа - Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія С.А. до судового засідання не з'явилася, про дату розгляду справи була повідомлена нале6жним чи6ном.

Третя особа ОСОБА_3 позов не визнала та у його задоволені просила відмовити за безпідставністю.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні позивачу ОСОБА_4 на підставі Рішення Заводського районного суду м.Миколаєва №2-3709/2007 належала квартира АДРЕСА_3

23 жовтня 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, від імені якої діяв ОСОБА_7, на підставі нотаріально посвідченої довіреності №2340 від 16.05.2008 року, було укладено договір купівлі-продажу за яким позивач продала відповідачці вищевказану квартиру.

Вказаним договором, за домовленістю сторін було встановлено сервітут на право ОСОБА_4 довічного користування (а саме проживання) квартирою.

Відповідно до приписів ст. 202 ЦК України - правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). При цьому дво- чи багатостороннім право чином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ст. 626 ч.1 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 638 ч.1 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст..11 ЦК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, правочин може бути визнано недійсним лише з підстав, передбачених ЦК України та зазначених у позові.

Підставами позову для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 23 жовтня 2008 року є - його вчинення ОСОБА_4 під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах.

Положеннями ст.233 ЦК України визначено, що правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Для кваліфікації правочину за ст. 233 ЦК необхідна обов'язкова наявність двох умов: вчинення правочину під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах.

В якості тяжкої обставини ОСОБА_4 посилається на свій похилий вік, потребу сторонньої допомоги та хворобу нервової системи та зазначає, що спірний договір фактично є договором довічного утримання.

При цьому, як передбачає Постанова Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин.

Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки.

Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що вказаний договір нею було укладено добровільно з повною усвідомленістю своїх дій, але зробила вона це вимушено через тяжкі обставини і на вкрай невигідних умовах, а тому її волевиявлення не є вільним і не відповідає внутрішній волі.

Саме вказані обставини є підставою для застосування судом положень ст..233 ЦК України (правова позиція висловлена Верховним Судом України у Постанові від 03 червня 2015 року по справі № 6-232цс15)

Так судом було встановлено, що сторони досягли всіх суттєвих умов договору, щодо ціни (при цьому грошові кошти були отримані ОСОБА_4 до підписання договору), прав та обов'язків по передачі та прийняттю у власність вказаної квартири, та встановлення сервітуту за позивачкою на право довічного користування (проживання) квартирою. ОСОБА_4 при цьому . вважала їх зрозумілими та прийнятними для себе, що засвідчила своїм особистим підписом.

При цьому суд не бере до уваги твердження позивачки, і її представника стосовно того, що вона не усвідомлювала юридичного значення вказаного оспорюваного договору, оскільки, як було встановлено судом, ОСОБА_4 до укладення вказаного договору, неодноразово укладала з різними особами договори довічного утримання та складала заповіт. В послідуючому зверталась до суду з позовами щодо розірвання вказаних договорів та анулювала заповіт. Отже викладене у повній мірі свідчить про достатність її обізнаності юридичних наслідків при укладанні договору.

Крім того, ОСОБА_4 була обізнана та надала свою нотаріальну згоду на продаж спірної квартири відповідачкою третій особі - ОСОБА_3 (договір купівлі-продажу №188 від 05.02.2009 року). Вказаним договором, за домовленістю сторін, також встановлено сервітут на право ОСОБА_4 довічного користування (а саме проживання) квартирою.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6,10,11,60,79,88,209-21,215,218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи без самостійних вимог - ОСОБА_3, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія Світлана Анатоліївна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу та поновлення реєстрації прав - відмовити.

Рішення набуває законної сили через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва в порядку, передбаченому ст.ст.294- 296 ЦПК України.

Суддя: В.В.Андрощук