Справа № 539/3932/15-ц
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Гудкова С. В.

при секретарі - Шрейтер С.О., Яценко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни Полтавської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Приватбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору та зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Приватбанк", третя особа ОСОБА_3 банк України про внесення змін до кредитного договору,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивував тим, що ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідач ОСОБА_1 18.05.2007 року уклали кредитний договір № PLLOG100000116, згідно якого ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 16155,00 [Доларів США] на термін до 18.05.2022 р., а відповідач ОСОБА_1 зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Згідно договору, у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 16155,00 [Доларів США].

В порушення умов кредитного Договору відповідач свої зобовязання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки.

У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 станом на 16.09.2015 року має заборгованість - 11439,43 [Доларів США], яка складається з наступного: 9942,24 доларів США - заборгованість за кредитом; 829,75 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 54,40 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 57,48 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: 11,37 доларів США - штраф (фіксована частина). 544,19 доларів США - штраф (процентна складова).

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки.

Вимога, що була пред'явлена до поручителя щодо виконання забезпеченого зобовязання, останнім була залишена без задоволення.

Позивач прохає суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № PLLOG100000116 від 18.05.2007 року в розмірі 11439,43 доларів США, що за курсом 21,99, відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.09.2015 року, складає 251553,12 гривень , а також судові витрати.

В свою чергу, ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про зміну вищезазначеного кредитного договору № PLLOG100000116 , мотивуючи свій позов тим, що відповідно до умов кредитного договору банк надав їй у вигляді простої кредитної лінії на строк з 18 травня 2007 року по 18 травня 2022 року кредит в іноземній валюті (доларах США) на купівлю житлового будинку.

Умовами договору також передбачено сплату відсотків за користування кредитом у розмірі - 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту - 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати.

18.05.2007 року укладено договір іпотеки.

Предметом цього договору є надання іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна, зазначеного в п. 35.3 цього договору, в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 перед іпотекодержателем.

Пунктом 35.2 передбачено, що за цим договором іпотекою забезпечується виконання зобовязань позичальника за кредитним договором № PLLOG100000116.

Відповідно до пункту 35.3 договору іпотеки, предметом іпотеки є житловий будинок, який знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Лубни, провулок Короленка 3, буд. 53.

07 травня 2015 року був прийнятий «Меморандум щодо врегулювання питання реструктуризації споживчих кредитів в іноземній валюті».

Відповідно до наявної інформації ПАТ КБ «Приватбанк» підписав вищевказаний Меморандум.

01.07.2015 року нею, ОСОБА_1, на адресу ПАТ КБ «Приватбанк» та на адресу Лубенського відділення Полтавського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» було направлено письмову заяву, в якій вона прохала ОСОБА_3 вирішити питання про проведення реструктуризації споживного кредиту в іноземній валюті за кредитним договором № PLLOG100000116 від 18 травня 2007 року на підставі «Меморандуму щодо врегулювання питання реструктуризації споживчих кредитів в іноземній валюті».

У звязку з тим, що відповідь на свою заяву від банку вона не отримала, керуючись рекомендаціями ОСОБА_3 банку України, які викладені в статті під назвою «Почав діяти Меморандум щодо врегулювання питання реструктуризації споживчих кредитів в іноземній валюті», вона звернулась до ОСОБА_3 банку України з проханням надати практичну допомогу та посприяти у реалізації її права на реструктуризацію споживчого кредиту в іноземній валюті.

У відповідь на її звернення Громадська рада при ОСОБА_3 банку України у своєму листі повідомила про те, що безпосередньо за їх участю було проведено реструктуризацію певної кількості споживчих кредитів в іноземній валюті. Проте, її прохання було залишено без задоволення, її споживчий кредит в іноземній валюті реструктуризовано не було.

У звязку з девальвацією національної валюти сплачувати кредит по курсу, який встановлений НБУ на даний час, вона не має можливості, оскільки на сьогоднішній день щомісячний платіж за кредитним договором складає близько 4 500 грн., що значно більше ніж в момент підписання кредитного договору.

Позивачка ОСОБА_1 прохає суд зобовязати ПАТ КБ «Приватбанк» внести зміни до договору від 18.05.2007 року, виклавши ці зміни у наступній редакції: заборгованість за кредитним договором № PLLOG100000116 від 18.05.2007 року перераховується по офіційному курсу ОСОБА_3 банку України на день проведення реструктуризації; на різницю між сумою заборгованості за кредитним договором, перерахованої по офіційному курсу ОСОБА_3 банку України на день проведення реструктуризації та сумою прощення по кредиту, банк встановлює фіксовану процентну ставку у розмірі не більшому, ніж зазначеному в договорі № PLLOG100000116 від 18.05.2007 року в іноземній валюті на момент видачі валютного кредиту та не підвищує її упродовж трьох років з моменту реструктуризації; на суму прощення по кредиту банк встановлює фіксовану процентну ставку у розмірі 0,01 % річних, яка підлягає сплаті позичальником в кінці строку споживчого кредиту разовим платежем; банк зобов'язаний здійснити прощення 50 % реструктуризованої заборгованості.

В судовому засіданні представник позивача первісний позов ПАТ КБ "Приватбанк" підтримав, наполягав на його задоволенні, в зустрічному позові ОСОБА_1 прохав відмовити .

Відповідач по первісному позову ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4, одночасно і як представник відповідача ОСОБА_2, позов не визнали, свій зустрічний позов підтримали, прохали його задовольнити..

Представник третьої особи по зустрічному позову ОСОБА_3 банку України надіслав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши, учасників процесу, дослідивши матеріали, докази справи, вважає, що первісний позов ПАТ КБ "Приватбанк" підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідач ОСОБА_1 18.05.2007 року уклали кредитний договір № PLLOG100000116, згідно якого ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 16155,00 [Доларів США] на термін до 18.05.2022 р., а відповідач ОСОБА_1 зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Згідно договору, у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 16155,00 [Доларів США].

В порушення умов кредитного Договору відповідач ОСОБА_1 свої зобовязання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки.

У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 станом на 16.09.2015 року має заборгованість - 11439,43 [Доларів США], яка складається з наступного: 9942,24 доларів США - заборгованість за кредитом; 829,75 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 54,40 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 57,48 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: 11,37 доларів США - штраф (фіксована частина). 544,19 доларів США - штраф (процентна складова).

Крім цього, при укладанні кредитного договору, зобовязання позичальника було забезпечено договором поруки (а.с.21), який був укладений 18.05.2007 року між Банком та відповідачем ОСОБА_2, який на добровільних засадах прийняли на себе зобовязання перед Кредитором відповідати за зобовязання позичальника ОСОБА_1, які виникають з умов кредитного договору № PLLOG100000116 .

Згідно ч.1,2 ст.554 ЦК України, у разі порушення Боржником забезпеченого порукою зобовязання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачам неодноразово направлялись Банком вимоги щодо сплати заборгованості по вищевказаному кредитному договору , на які ними відредаговано не було, оскільки проплати не проводились, а тому суд вважає, що заборгованість слід стягнути солідарно з відповідачів у примусовому порядку.

Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3773 гривні 30 копійок (а.с.29). Дані витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, слід стягнути з відповідачів в рівних частках на користь позивача.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_1 про внесення змін до кредитного договору суд зазначає наступне : ПАТ КБ "Приватбанк" дійсно підписав «Меморандум щодо врегулювання питання реструктуризації споживчих кредитів в іноземній валюті». Вказаний Меморандум - це декларація банків про готовність виконати умови, зазначені в Меморандумі, який несе імперативний характер для банків.

В тексті Меморандуму викладені обставини, за яких можливе проведення реструктуризація іпотечних валютних договорів. Однією з таких умов є відсутність за кредитом непогашеної простроченої заборгованості станом на 01.01.2014 року або її врегулювання до моменту реструктуризації. Також обов"язок банків щодо виконання всіх положень Меморандуму виникає виключно за умови прийняття змін, вичерпний перелік яких зазначений в п.10 Меморандума. Однією з таких умов є скасування мораторію на звернення стягнення на майно, яке виступає забезпеченням за кредитами фізичних осіб (встановленого Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Враховуючи те, що у відповідача ОСОБА_1 існує прострочена непогашена заборгованість за кредитним договором № PLLOG100000116 від 18.05.2007 року та те, що на момент розгляду справи в суді продовжує свою дію Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", суд вважає, що не має підстав позивачу ПАТ КБ "Приватбанк" проводити реструктуризацію боргу ОСОБА_1

Крім цього, відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 652 ЦК України встановлено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Відповідно до п.15 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2015 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", при вирішенні спорів щодо розірвання (зміну) кредитного договору з посиланням , зокрема, на світову фінансову кризу, чи інші суттєві обставини суд має враховувати положення частини 2 ст.652 ЦК і виходити з того, що закон пов"язує можливість розірвання (зміну) договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених ч.2 цієї статті, при істотній зміні обставин.

Отже, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідно наявність всіх перелічених умов одночасно.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, відповідач ОСОБА_1 та представник відповідачів не надав суду доказів наявності всіх чотирьох умов, необхідних для розірвання кредитного договору.

Також, згідно статті 36 Закону України Про ОСОБА_3 України офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється ОСОБА_3 Банком України.

Валютні курси, як зазначено у частині першій статті 8 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання та валютного контролю, встановлюються ОСОБА_3 Банком України за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Поряд з цим, згідно Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого Постановою Правління ОСОБА_3 Банку України від 12 листопада 2003 року № 496, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долару США, установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют за станом на останню дату.

Отже, незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена.

Таким чином, укладаючи спірний кредитний договір в іноземній валюті, сторони приймали на себе певні ризики, на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане. Вказана правова позиція зазначена в рішенні колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 26.05.2010 року .

Відповідачем ОСОБА_1 не доведено, що сторони при укладенні кредитного договору були впевнені в тому, що така зміна обставин не настане.

Виходячи із змісту статей 1046, 1054 ЦК України відповідальність за валютні ризики лежить саме на позичальнику.

Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, як це передбачено статтею 617 ЦК України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України).

Отже, позивач зобовязаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.

Оскільки відповідачем по первісному позову не доведено умови для внесення змін до кредитного договору, відповідно ст.652 ЦК України , то підстав для задоволення її позовних вимог щодо внесення змін до кредитного договору не має.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 526, 549, 551, 554, 617, 625, 629, 651, 652, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 15, 60, 88, 212, 213, 214 ЦПК України, Кредитним договором № PLLOG100000116 від 18.05.2007 року, Договорам поруки від 18.05.2007 року, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору задовольнити .

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» заборгованість в розмірі 11439, 43 доларів США, що складає 251 553 гривні 12 копійок, за кредитним договором № PLL0G100000116 від 18.05.2007 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, з кожного, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» по 1886 гривень 65 копійок судового збору.

В зустрічному позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Приватбанк" про внесення змін до кредитного договору - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_5 С. В.