РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 лютого 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Меуш К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року позивач звернувся в суд до відповідача з зазначеним позовом.

Посилається на те, що 22 жовтня 2013 року між ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання № 120916282.

ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» змінило назву на Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій», яке є правонаступником всіх прав і обов'язків ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій».

Відповідно до п. 1.1. цього договору відповідач бере участь в системі LeaseIT, зокрема отримує обладнання та інші товари від постачальників - учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним клієнтом пакетом LeaseIT, а позивач зобов'язується на підставі договору забезпечити передачу клієнту ІТ-обладнання (ІТ-обладнання, запасних частин, комплектуючих, витратних матеріалів, тощо), обраних клієнтом та надання останньому послуг, за умови виконання клієнтом вимог, передбачених пакетом LeaseIT.

На підставі пунктів 2.2. та 4.9. договору надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, що підтверджується актом приймання-передачі майна № 120916282 від 22 жовтня 2013 року.

Згідно з п. 6.2. договору строк, протягом якого клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого пакетом LeaseIT строку.

Відповідач зобов'язувалась сплачувати платежі в загальній сумі 1794 гривні в такому порядку:

-перший платіж у розмірі 10 % від загальної суми платежів;

-9 платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця.

Таким чином, ОСОБА_1 мала сплатити 10 платежів по 179 гривень 40 копійки.

Відповідач сплатила 179 гривень 40 копійок.

Станом на 15 серпня 2015 року заборгованість відповідача по договору становить 8410 гривень 31 копійок, з яких:

- 1614 гривень 60 копійок - компенсація вартості наданого обладнання;

- 6795 гривень 71 копійок - плата за прострочення щомісячних платежів.

У судове засідання представник позивача не з'явилася, з позовної заяви вбачається, в якій вона просить розглядати справу у відсутність представника товариста.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2013 року між ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання № 120916282 (а.с. 8-14).

ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» змінило назву на Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій», яке є правонаступником всіх прав і обов'язків ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» (а.с. 22).

Відповідно до п. 1.1. цього договору відповідач бере участь в системі LeaseIT, зокрема отримує обладнання та інші товари від постачальників - учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним клієнтом пакетом LeaseIT, а позивач зобов'язується на підставі договору забезпечити передачу клієнту ІТ-обладнання (ІТ-обладнання, запасних частин, комплектуючих, витратних матеріалів, тощо), обраних клієнтом та надання останньому послуг, за умови виконання клієнтом вимог, передбачених пакетом LeaseIT.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав, що підтверджується накладною-вимогою № 120916282 від 22 жовтня 2013 року (а.с. 17).

Згідно з п. 6.2. договору строк, протягом якого клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого пакетом LeaseIT строку.

Відповідач порушив умови договору щодо оплати послуг.

Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови договору про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання не виконуються.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк грошову суму, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином, заборгованість відповідача станом на 18 серпня 2015 року становить 8410 гривень 31 копійок.

Розрахунок суми заборгованості позивачем наданий суду, відповідає вимогам закону та умовам укладеного між сторонами договору (а.с. 17).

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

З урахуванням часткового задоволення вимог позивача та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір.

Керуючись статтями 509, 526, 530, 610, 625, 629, 806 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» заборгованість у розмірі 1614 гривень 60 копійок; плату за прострочення щомісячних платежів у розмірі 6795 гривень 71 копійок та 243 гривень 60 копійок судового збору.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: