АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/2134/16-ц Номер провадження 22-ц/786/3128/16Головуючий у 1-й інстанції Даценко В. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

02 грудня 2016 року м. Полтава

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області Обідіна О.І., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах позивача ОСОБА_3 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 ОСОБА_5» про захист прав споживача, про внесення змін до договору банківського вкладу,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Апеляційного суду Полтавської області від 18.11.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах позивача ОСОБА_3залишено без руху з підстав, визначених ч. 2 ст. 297 ЦПК України, оскільки за її подання не сплачено судовий збір та надано строк для усунення недоліків протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

01.12.2016 року на адресу апеляційного суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій останні фактично усунуті не були, оскільки судовий збір залишився не сплаченим. Натомість, остання містить здійснений ОСОБА_2В власний аналіз судової практики за результатами розгляду справ в апеляційній інстанції. Вважаючи при цьому, що наведена ним судова практика є обовязковою при вирішення питання про звільнення від сплати судового збору і даній справі.

Зокрема, апелянт вкотре вказував, що його довіритель ОСОБА_3 звільнена від сплати судового збору відповідно до норм ЗУ «Про захист прав споживачів» та посилався на рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрасавто-Холдінг» проти України, від 28 жовтня 1999 р. у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії», ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практику Апеляційного суду Полтавської області та суду касаційної інстанції у справах за аналогічними позовними вимогами, ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», приписи ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

Проаналізувавши зазначені положення законодавства та судової практики, зміст заяви представника позивача ОСОБА_5, слід дійти до висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за подання апеляційної скарги з підстав поширення на нього положень ст.22 Закону України «Про захист прав споживача».

Так, першорядним нормативно-правовим актом національного законодавства, який регулює порядок справляння судового збору, є ЗУ «Про судовий збір», то саме правові приписи, закріплені в наведеному законі, застосовуються при обчисленні судового збору, його сплаті, а також звільненні осіб від його сплати у випадках, визначених у статті 5 цього Закону.

За змістом змін до статті 5 ЗУ «Про судовий збір», які прийняті пізніше, ніж ЗУ «Про захист прав споживачів», вбачається, що з 1 вересня 2015 року споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях.

Крім того, ч.3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі звільняються від сплати судового збору лише за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Таким чином, оскільки в Законі України «Про захист прав споживачів» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, то посилання заявника на приписи ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» не зумовлює звільнення позивача від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній цивільній справі.

Зазначені мотиви були наведені в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху та є обовязковими для виконання, проте залишились поза увагою самого апелянта, який в своїй заяві про усунення недоліків останні не усунув, а фактично вступив в суперечку та висловив свою незгоду з висновками апеляційної інстанції.

Посилання апелянта на рішення колегії суддів Апеляційного суду Полтавської області, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо звільнення від сплати судового збору є помилковими, оскільки по-перше вказані судові рішення стосуються інших правовідносин, а саме стягнення відсотків за вкладом, повернення вкладу, а по-друге ці судові рішення не мають преюдиційної практики, так як відповідно до ст. 360-7 обовязковими для застосування є лише висновки Верховного Суду України, викладені в постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1,2 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Враховуючи відсутність оплати судового збору, апеляційна інстанція позбавлена можливості вирішити питання про відкриття провадження по справі, а відтак апелянту необхідно здійснити останню у відповідності до вказівок, викладених в ухвалі від 18.11.2016 року.

Таким чином, апелянту необхідно сплатити судовий збір в розмірі 606 грн. 32 коп. за нижче наведеними реквізитами:

отримувач: УДКСУ у м. Полтаві;

;

банк одержувача: ГУДКСУ у Полтавській області;

код банку отримувача: 831019;

рахунок отримувача: 0002;

код класифікації доходів бюджету: 22030101

код ЄДРПОУ суду: 02893077

Оригінал квитанції про сплату судового збору повинен бути наданий суду.

За вказаних обставин, приходжу до висновку про можливість надати апелянту ОСОБА_2, який діє в інтересах позивача ОСОБА_3додатковий строк для усунення недоліків, залишаючи при цьому апеляційну скаргу без руху, з одночасним розясненням, що у разі не усунення зазначених недоліків впродовж пяти днів з моменту отримання ухвали, апеляційна скарга буде визнана неподаною і повернута апелянту.

Керуючись ст.297 ч.2 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах позивача ОСОБА_3 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 жовтня 2016 року залишити без руху, продовживши строк для усунення недоліків протягом пяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1