Справа №592/2419/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1710/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Левченко Т. А. , Сибільової Л. О.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 19 вересня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Сумської обласної організації Українське товариство мисливців і рибалок

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом до Сумської обласної організації Українське товариство мисливців і рибалок, у якому просив визнати протиправними дії Сумської обласної організації УТМР, як такі, що порушують Закон України «Про звернення громадян» щодо прав на розгляд та отримання інформації та зобовязати відповідача розглянути його скаргу № 46 від 15 лютого 2016 року, з наданням запитуваної інформації. Просив про відшкодування судових витрат згідно ст.79, 85, 88 ЦПК України, до яких входять: витрати, повязані з переїздом на судові засідання з с.Будилка до м.Суми та у зворотному напрямку 29 липня 2016 року та 19 вересня 2016 року на загальну суму 120 грн., добові на загальну суму 60 грн. та компенсація за втрачений заробіток та відрив від звичайних занять на загальну суму 134 грн. 96 коп., що разом складає 314 грн. 96 коп.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 19 вересня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволений частково.

Визнано протиправними дії Сумської обласної організації Українське товариство мисливців і рибалок при розгляді скарг ОСОБА_3 у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян», що порушило його право на розгляд звернень та отримання інформації.

Зобов'язано Сумську обласну організацію Українське товариство мисливців і рибалок розглянути скаргу ОСОБА_3 за № 46 від 15 лютого 2016 року, з наданням інформації на викладені у скарзі питання.

Стягнуто з Сумської обласної організації Українське товариство мисливців і рибалок на користь ОСОБА_3 понесені ним по справі судові витрати :

- транспортні витрати, повязані з явкою до суду, що становлять 119,71 грн.;

- добові, у звязку з переїздом до іншого населеного пункту, що становлять 60 грн.

У задоволенні вимоги про стягнення компенсації за втрачений заробіток, відриву від звичайних занять у сумі 134, 96 грн. відмовлено.

Додатковим рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 19 вересня 2016 року стягнуто з Сумської обласної організації Українське товариство мисливців і рибалок на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення компенсації за відрив від звичайних занять та в цій частині ухвалити нове рішення.

При цьому зазначає, що суд у рішенні необґрунтовано вважає питання розподілу судових витрат позовними вимогами, зокрема витрати на проїзд, добові та компенсацію за відрив від звичайних занять, оскільки розподіл судових витрат не є самостійною вимогою та передбачений ст.ст. 79,85, 213 - 215 ЦПК України. Згідно положень ст. 85 ЦПК України до складу витрат сторін і їх представників, що повязані з прибуттям до суду, крім добових витрат та витрат на переїзд до іншого населеного пункту сторін, відноситься і компенсація за відрив від звичайних занять і здійснюється стороні незалежно від того, чи відбувається переїзд до іншого місця. Однак, незважаючи на безсумнівні факти та конкретні вимоги закону, суд хибно позбавив його компенсації за відрив від звичайних занять. Оскільки, на його думку, жоден закон не вимагає звіту від безробітної особи, пенсіонера чи домогосподарки про їх буденну діяльність і те, чим би вони воліли б займатись шукати роботу, писати позови, обробляти город, рибалити, ходити по гриби, спати, дивитись телевізор чи лежати в ліжку та дивитись в стелю це їх вибір та їх особисте право займатись тим заняттям, яке вони оберуть за власним бажанням чи життєвою обставиною, це їх особисте життя, про яке вони не зобовязані нікому звітувати і це право захищене Конституцією України та ЦПК України. Вказує, що він міг би повідомити суду про коло його звичайних занять, однак це не мало б жодного сенсу, оскільки законом не встановлено відрив від яких саме звичайних занять підлягає компенсації, а за які звичайні заняття витрати не компенсуються.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3, який апеляційну скаргу підтримує з мотивів у ній викладених, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду зміні в частині стягнення на користь ОСОБА_3 компенсації за відрив від звичайних занять.

Вирішуючи наявний спір та задовольняючи позов ОСОБА_3, а також стягуючи на його користь з відповідача транспортні витрати, повязані з явкою до суду у розмірі 119,71 грн. та добові, у звязку з переїздом до іншого населеного пункту у розмірі 60 грн., суд першої інстанції дійшов до висновку про доведеність належними та допустимими доказами обставин, на які останній посилався у позові. Відмовляючи у стягненні на користь ОСОБА_3 витрат за відрив від звичайних занять у розмірі 134 грн. 96 коп., суд виходив з того, що участь позивача у судових засіданнях не призвела до втрат грошового чи іншого матеріального характеру, які б слугували підставою для відшкодування таких сум згідно вимог ч.2 ст.85 ЦПК України.

Однак повністю з таким висновком погодитись неможливо з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно ч.1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Згідно п.3 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду.

Зміст витрат сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду, викладений у ст. 85 ЦПК України.

За цією статтею що витрати, повязані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також наймання житла, несуть сторонни (ч.1). Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати (ч.2).

З огляду на викладене є помилковим висновок суду про відсутність підстав для стягнення на користь ОСОБА_3 компенсації за відрив від звичайних занять.

З наявних у цивільній справі матеріалів вбачається, що судом першої інстанції справа двічі призначалась до розгляду та слухалась 29 липня 2016 року, 13 вересня 2016 року. Позивач був присутнім у судових засіданнях. З урахуванням віддаленості знаходження села Будилки, в якому проживає позивач, до м. Суми, тривалістю рейсу Суми-Будилка, яка становить згідно наданої на запит Апеляційного суду Сумської області відповіді ТОВ «Сумиоблавтотранс» від 1 год. 33 хв. ( мінімально) до 2 год. 05 хв. ( максимально), знаходження позивача у судових засіданнях, колегія суддів погоджується з розрахунком компенсації за відрив від звичайних занять, наданим ОСОБА_3Б.(а.с.75). З урахуванням викладеного рішення суду в частині стягнення компенсації за відрив від звичайних занять підлягає зміні, зі стягненням на користь ОСОБА_3 заявлених ним витрат.

Під час слухання справи Апеляційним судом Сумської області позивачем заявлено клопотання про стягнення на його користь понесених ним судових витрат у звязку з розглядом даної справи у суді апеляційної інстанції 19 жовтня 2016 року, 09 листопада 2016 року та 30 листопада 2016 року та які складаються:

-з витрат, повязаних з переїздом до м. Суми і в зворотньому напрямку - на придбання квитків: 09.11.2016 року до м. Суми, 30 11 2016 року до м. Суми і в зворотньому напрямку, всього 89 грн. 45 коп., які підтверджуються квитками;

-з добових у сумі 90 грн. ( 30 грн. х 3дні);

- з компенсації за відрив від звичайних занять, у сумі 204 грн. 32 коп., по 8 годин за кожен день (19.10.2016 р., 09.11.2016р., 30.11.2016 р.)

Зазначені витрати доведені позивачем, також підлягають стягненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.1,2,3,4, ч.2, ч.3, 313, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Змінити рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 19 вересня 2016 року в частині стягнення на користь ОСОБА_3 компенсації за відрив від звичайних занять.

Стягнути з Сумської обласної організації Українське товариство мисливців і рибалок на користь ОСОБА_3 компенсацію за відрив від звичайних занять у сумі 134 грн. 96 коп.

Стягнути з Сумської обласної організації Українське товариство мисливців і рибалок на користь ОСОБА_3 судові витрати за апеляційний перегляд у сумі 293 грн. 77 коп. та 90 грн., всього -383 грн. 77 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: