Справа № 289/65/15-ц
Номер провадження 2/289/12/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2016 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Невмержицького І.М.

при секретарі Шуба В.М.

пр.позивача за первісним позовом ОСОБА_1

пр.відповідача за первісним позовом ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радомишлі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4»янчука ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики та моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_4»янчука ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди пов»язаної з трудовими відносинами,-

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом до Відповідача ОСОБА_3 зазначив, що 17 листопада 2014 року ОСОБА_4»янчук А.П. позичив у нього грошові кошти в сумі 8 140,00 грн.,які зобов»язався повернути до 24 листопада 2014 року,про що написав власноручно розписку.Однак у визначений термін Відповідач умов договору не виконав, позичені кошти йому не повернув в добровільному порядку грошові кошти відмовляється повернути, тому він був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та просити суд стягнути з Відповідача на його користь заборговані кошти та нараховані відсотки за прострочення виконання грошового зобов»язання, а також кошти за завдану моральну шкоду.

В поданому зустрічному позові та ОСОБА_4»янчук А.П.,посилаючись на те, що він в період 2012 2014 років працював у ОСОБА_3 робітником на його пилорамі, однак за весь зазначений період заробітну плату останній йому не виплатив, компенсаційних коштів за невикористані відпустки та вихідної допомоги не заплатив, а тому просив суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь зазначені грошові кошти та кошти як компенсацію завданої моральної шкоди.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник за письмовою довіреністю ОСОБА_1. уточнені позовні вимоги до ОСОБА_4»янчука А.П. підтримали в повному обсязі, про що надали відповідні пояснення, при цьому просили суд стягнути з останнього позичені грошові кошти в сумі 8 140,00 грн. основного боргу та 2 979,61 грн. як суму 3% річних за весь час прострочення та кошти за завдану моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн., а в задоволенні зустрічних позовних вимог просили відмовити за їх безпідставністю.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_4»янчук А.П. та його представник за письмовою довіреністю ОСОБА_2 в судовому засіданні з заявленими до них позовними вимогами не погодилися, при цьому ОСОБА_4»янчук А.П.пояснив, що ніяких грошей він у ОСОБА_3 не позичав, розписку він писав під диктовку останнього, який застосовував до нього погрози та психологічний тиск, а тому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог до нього та стягнути з ОСОБА_3 на його користь грошові кошти в сумі 50 000,00 грн. як невиплачену йому заробітну плату за період 2012-2014р.р. та стягнути на його користь грошові кошти в сумі 2 000,00 грн. як компенсацію за завдану невиплатою зарплати моральну шкоду.

Вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи,оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності,суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 17 листопада 2014 року ОСОБА_4»янчук А.П. позичив у ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 8 140,00 грн.,які зобов»язався повернути до 24 листопада 2014року,про що написав власноручно розписку, тобто між сторонами фактично був укладений Договір позики.

Однак у визначений термін ОСОБА_4»янчук А.П. умови договору не виконав, позичені кошти ОСОБА_3 не повернув в добровільному порядку, що і змусило останнього звернутися за захистом своїх порушених прав до суду.

ОСОБА_4»янчука А.П. про те, що розписку він написав під психологічним тиском ОСОБА_3 суд не бере до уваги,так як тке твердження спростовується матеріалами перевірки Радомишльського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП України в Житомирській області, проведеною за заявою ОСОБА_4»янчука А.П. щодо неправомірних дій ОСОБА_3, пов»язаних з систематичною невиплатою останнім заробітної плати заявнику.Згадані матеріали перевірки досліджені судом під час судового засідання і будь-яких доказів про написання розписки з примусу або написання її під впливом погроз,або із застосуванням до ОСОБА_4»янчука А.П. насильства співробітниками національної поліції встановлено не було(матеріали перевірки за №358 по ЖЕО №293).

У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона(позикодавець)передає іншій стороні(позичальникові) у власність грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або рівну кількість речей того ж роду і якості, при цьому договір позики вважається укладеним з моменту передачі грошей або інших речей,визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка Позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В матеріалах справи наявна письмова розписка Позичальника від 17 листопада 2014 року про те, що ОСОБА_4»янчук А.П. дійсно позичив у ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 8 140,00 грн., які зобов»язався повернути до 24 листопада 2014 року(арк.спр.7).

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки Відповідачем були порушені умови вищевказаного договору, то відповідно до ч.І ст.611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Крім того, ч.1 cт.625 ЦК України передбачено, що боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

За таких підстав суд приходить до висновку про доведеність позивачем ОСОБА_3 неправомірної поведінки Відповідача ОСОБА_6»янчука А.П. в частині невиконання зобов»язання з повернення боргу, а тому його позовні вимоги в цій частині задовольняє в повному обсязі.

З приводу зустрічних позовних вимог ОСОБА_4»янчука А.П. до ОСОБА_3 суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.Цією нормою Законодавець зазначив про те, що особа має право, а не обов»язок на звернення до суду.

Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

ОСОБА_4»янчука А.П. про те, що згадану вище розписку він написав під диктовку ОСОБА_3, який застосовував до нього погрози та психологічний тиск спростовуються матеріалами справи, про суд зазначав вище.

Суд також не бере до уваги твердження ОСОБА_4»янчука А.П. про те,що він в період 2012-2014 років працював найманим працівником на пилорамі у ОСОБА_3та не отримував заробітну плату за роботу, так як будь-яких доказів про таке ОСОБА_4»янчук А.П. суду не надав.

Навпаки,з інформації Управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі вбачається ,що ОСОБА_4»янчук А.П. здійснив у ПФ державну реєстрацію як приватний підприємець з 01.05.2012 року(арк.спр.39).

Також судом встановлено, що дійсно ОСОБА_4»янчук А.П. з 15 лютого 2008 року зареєстрований в ЄДРПОУ та фізичних осіб-підприємців як ФОП, з основним видом діяльності виробництво дерев»яних будівельних конструкцій та столярних виробів(арк.спр.57).

У відповідності до ч.І ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав.

За загальним правилом моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_3 не надав суду будь-яких достатніх доказів про те, що неповерненням боргу ОСОБА_4»янчук А.П. завдав йому моральної шкоди, а тому в цій частині відмовляє в задоволенні позову.

За таких обставин суд вирішуючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4»янчука А.П. до ОСОБА_3 про стягнення з останнього коштів за завдану моральну шкоду не вбачає правомірними,а тому відмовляє в їх задоволенні.

У відповідності до ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення,суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Частиною 2 згаданої статті цього Кодексу передбачено, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,60,79,84,88,208,209,212-215ЦПК України, ст.ст.23,526,609,611,625 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4»янчука А.П. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4»янчука ОСОБА_5,14.04.1983 р.н.(ПІН) прож. за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 прож. ІНФОРМАЦІЯ_3, грошові кошти в сумі 11 119,61 грн.,як суму боргу за письмовим зобов»язанням та нараховані відсотки за прострочення виконання грошового зобов»язання.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4»янчука А.П. про стягнення 5000,00 грн. за завдану моральну шкоду відмовити за безпідставністю.

Відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4»янчука ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди пов»язаної з трудовими відносинами повністю.

Стягнути з ОСОБА_4»янчука А.П. на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 243,60 грн. сплаченого останнім судового збору в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів починаючи з дня його проголошення.Особи,які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні

під час проголошення судового рішення,можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І. М. Невмержицький