Справа № 182/703/16-ц
Провадження № 2/0182/1690/2016
01.06.2016 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Рибакової В.В.
при секретарі Затуливітер Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач 09.02.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.
Вона є власником 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23.10.1986 року.
08.02.1989 року вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син проживає разом з нею.
У провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться справа про розірвання шлюбу між нею та відповідачем.
Відповідач зареєстрований у спірному житловому будинку, однак більше 4 років в ньому не проживає. Особистих речей відповідача у будинку немає.
У добровільному порядку відповідач не бажає знятись з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. Вона вимушена нести додаткові витрати при оплаті комунальних послуг, не може оформити субсидію. Крім того, порушуються її права, як власника, щодо володіння, користування та розпорядження належним їй нерухомим майном.
На підставі викладеного, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком з надвірними будівлями АДРЕСА_1.
Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.23,24).
Відповідач повідомлявся про день, час і місце розгляду справи належним чином за місцем реєстрації. У судове засідання не з'явився.
Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі ст.ст.16,319,383,386,391,405 ЦК України.
Судом встановлено наступне.
Згідно відповіді КП «НМБТІ» від 21.03.2016 року № 241 (а.с.22), станом на 31.12.2012 року право власності на об'єкт нерухомого майна на вулиці Гагаріна, 173 в м. Нікополі Дніпропетровської області зареєстровано за: ОСОБА_4 - 1/2 частина на підставі договору купівлі-продажу від 23.10.1986 року, р.№ 2-4487; ОСОБА_5 - 1/2 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.11.1979 року, р. № 1-2126.
08.02.1989 року ОСОБА_4 уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2, після чого їй присвоєно прізвище «ОСОБА_2» (а.с.8).
Як встановлено в судовому засіданні шлюб між сторонами розірвано заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.03.2016 року, яке набуло чинності 26.03.2016 року (а.с.27).
За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 27.11.2004 року (а.с.17).
Згідно ксерокопії паспорту позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, серія НОМЕР_1 (а.с.24) остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 08.04.1989 року.
З Акту від 12.12.2015 року, складеного та завіреного головою Квартального комітету № 8 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 3 особи: позивач - ОСОБА_1, 1956 року народження (власник); ОСОБА_3, 1992 року народження (син); відповідач - ОСОБА_2, 1957 року народження (чоловік), однак фактично у будинку проживають 2 особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а ОСОБА_2 не проживає за вказаною адресою 4 роки (а.с.5).
У зв'язку з реєстрацією відповідача у спірному житловому будинку позивач вимушена нести додаткові витрати при оплаті комунальних послуг, не може оформити субсидію. Крім того, порушуються її права, як власника, щодо володіння, користування та розпорядження належною їй 1/2 частиною спірного житлового будинку. Вона позбавлена права на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй нерухомим майном.
Як вбачається з позовної заяви, у спірному житловому будинку відсутні особисті речі відповідача.
Поважних причин непроживання відповідача у спірному житловому будинку судом не встановлено.
У добровільному порядку вирішити спір не вдається.
Враховуючи те, що відповідач більше 4 років не проживає у спірному житловому будинку, доказів щодо поважних причин його не проживання та щодо домовленості між ним та власником житла суду не пред'явлено, суд вважає за необхідне позов задовольнити.
Керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212,214-215,218,224-226 ЦПК України, ст.ст. 16,319,383,386,391,405 ЦК України, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим будинком з надвірними будівлями АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: В. В. Рибакова