АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/7922/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Ярошенко С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Поливач Л.Д., Вербової І.М.

при секретарі - Литвиненку Р.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лісова пісня» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, подану її представником ОСОБА_2, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року ОСББ ""Лісова пісня" звернулося до суду з вказаним позовом, який згодом уточнило, і остаточно просило стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з січня 2014 року по жовтень 2015 року у сумі 23 590,46 грн., пеню у сумі 14 954,42 грн., 3% річних у сумі 1 297,15 грн; заборгованість за утримання машиномісця за період з грудня 2011 року по квітень 2015 року у сумі 5 834,24 грн., пеню у сумі 5 479,14 грн., 3% річних у сумі 685,74 грн.

Свої вимоги обґрунтувало тим, що відповідач своєчасно не сплачує вартість отриманих послуг з утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого утворилась зазначена заборгованість.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лісова пісня" заборгованість за житлово-комунальні послуги по квартирам АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 у сумі 23 590,46 грн., пеню у сумі 14 954,42 грн., 3% річних у сумі 1 297,15 грн., заборгованість за утримання машиномісця у сумі 5 834,24 грн., пеню у сумі 5 479,14 грн., 3% річних у сумі 685,74 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду представник відповідача подала апеляційну скаргу та посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про часткове задоволення позову.

Посилалась на те, що жодної угоди між позивачем та відповідачем про надання житлово-комунальних послуг та по обслуговуванню паркінгу укладено не було.

Крім того, відповідач не є членом ОСББ, а отже на неї не можуть розповсюджуватись вимоги рішень загальних зборів учасників ОСББ, а також відповідач не мала оплачувати встановлений позивачем самовільно для своїх членів тариф. Також зазначала, що судом безпідставно стягнуто на користь позивача пеню та три процента річних за прострочення виконання грошового зобов'язання.

У судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги, та пояснила, що частково визнає заборгованість.

Представник позивача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею квартир № АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 та машиномісця НОМЕР_1, секція Б за зазначеною адресою. У вказаному будинку створено та діє Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лісова пісня».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач фактично надав житлово-комунальні послуги, послуги по утриманню будинку, прибудинкової території і квартир відповідача, по утриманню машиномісця, і відповідач користувалась цими послугами. Однак відповідач своєчасно та в повному обсязі не сплачувала вартість отриманих житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим за період з січня 2014 року по жовтень 2015 року утворилась заборгованість, розмір якої підтверджується наданим позивачем розрахунком.

При визначенні розміру заборгованості зі сплати послуг за утримання будинку та прибудинкової території суд керувався розрахунком ОСББ «Лісова пісня» про розмір заборгованості, а при визначенні заборгованості за утримання машиномісця за період з грудня 2011 року по жовтень 2015 року - також і витягом з протоколу загальних зборів членів ОСББ «Лісова пісня».

Тому на підставі наданих позивачем розрахунків і відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.9, 13, 22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з січня 2014 року по жовтень 2015 року в розмірі 23 590,46 грн, за утримання машиномісця - за період з грудня 2011 по жовтень 2015 року - в розмірі 5 834,24 грн. З висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог - колегія суддів погоджується, вважає їх законними і обґрунтованими.

Заперечуючи наявність підстав для стягнення заборгованості, відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що вона не є членом ОСББ «Лісова пісня», договір про надання житлово-комунальних послуг та послуг по обслуговуванню машиномісця між нею та позивачем не укладався, а тому відповідач не зобов'язаний сплачувати плату за тарифами, що встановлені позивачем самовільно, без затвердження органами місцевого самоврядування.

Проте такі доводи колегія суддів не приймає до уваги як підставу для скасування рішення, оскільки вони не ґрунтуються на нормах матеріального права та суперечать обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 вересня 2013 року на підставі акту приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс, житловий будинок по АДРЕСА_2, в тому числі і приміщення паркінгу, було передано з балансу ТОВ «Дімсервіс» на баланс ОСББ «Лісова пісня».

Відповідач ОСОБА_1 є власницею квартир № АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 та машиномісця НОМЕР_1, секція Б за зазначеною адресою.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних із діяльністю об'єднання.

Відповідно до ст. 22 вказаного Закону власники квартир, приміщень зобов'язані укласти договір про обслуговування та оплату комунальних послуг з управителем незалежно від членства в об'єднанні. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об'єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 17, ст. 20, 22, ч. 4 ст. 23 цього Закону власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об'єднання співвласників, зобов'язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна незалежно від членства в об'єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів.

Статтею 21 Закону «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що перелік та розміри обов'язкових платежів на обслуговування і ремонт неподільного та загального майна, а також порядок їх сплати встановлюються відповідно до статуту об'єднання.

Відповідно до п.1.5 Статуту ОСББ «Лісова пісня» основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами, та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

Пунктом 2.2 Статуту визначено, що завданням та предметом діяльності Об'єднання, зокрема, є належне утримання комплексу та прибудинкової території. Відповідно до п.2.3 Статуту, Об'єднання має право визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту неподільного і загального майна відповідно до Статуту; встановлювати розміри платежів і внесків членів Об'єднання, а також відрахування до резервного і ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів.

Як вбачається з витягу із протоколу загальних зборів членів ОСББ «Лісова пісня» від 02.03.2014 року, загальними зборами членів ОСББ було затверджено з 01.03.2014 року розмір щомісячних обов'язкових внесків співвласників на утримання будинку і прибудинкової території ( комунальні платежі), для квартир 1-го поверху - 3 грн. 38 коп. за метр квадратний загальної площі, для квартир 2-го і вище поверхів - 3 грн. 88 коп. за метр квадратний загальної площі ( а.с. 20).

Інформація про зазначений тариф та детальний розрахунок складових тарифу є загальнодоступною, оскільки розміщена на сайті виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - Інформаційно-аналітична система управління житловим фондом. Відповідно до вказаної інформації, будинок АДРЕСА_2 знаходиться на балансі ОСББ «Лісова пісня», яке одночасно є обслуговуючою будинок організацією, та про розрахований тариф повідомило КМДА 01.04.2014 року.

Як вбачається з розрахунку тарифу, до послуг з утримання будинку та прибудинкової території включено фактичні витрати, зокрема: витрати з прибирання прибудинкових територій та сходових клітин - 1,236 грн./кв.м.; витрати з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем ГВП і ХВП, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації - 0,4363 грн./кв.м., витрати з вивезення та знешкодження твердих побутових, великогабаритних та рідких відходів - 0,2051 грн./кв.м.; витрати з технічного обслуговування ліфтів - 0,4149 грн./кв.м.; енергопостачання ліфтів - 0,0393 грн./кв.м.; витрати з обслуговування димовентиляційних каналів - 0,0365 грн./кв.м.; витрати з освітлення місць загального користування, підвалів і підкачування води - 0,5465 грн./кв.м.; витрати з прибирання підвалів, технічних поверхів, покрівлі - 0,0369 грн./кв.м; проведення поточного ремонту - 0,7965 грн./кв.м. та інші послуги. Загальний тариф по фактичних витратах розрахований - 3,8834 грн./кв.м.

Разом з тим, тариф, затверджений для даного будинку розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 1292 від 17.11.2009 року становить 5 грн. 22 коп./кв.м.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1, яка не є членом ОСББ «Лісова пісня», але яка отримує послуги, що надаються позивачем, з утримання будинку та прибудинкової території, не сплачувала їх у обсязі, визначеному рішенням зборів ОСББ, прийнятим згідно зі ст. 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Також рішенням загальних зборів членів ОСББ «Лісова пісня» було затверджено щомісячні обов'язкові внески власників машиномісць на утримання паркінгу та компенсації витрат з його експлуатації.

Згідно з довідкою-розрахунком, у період з грудня 2011 року по жовтень 2015 року відповідач не сплачувала внесків за утримання належного їй машиномісця НОМЕР_1, секція Б, а тому виникла заборгованість на суму 5 834,24 грн.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за обслуговування машиномісця на суму 5 834,24 грн.

Статтею 22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що у разі, якщо правління об'єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором з постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об'єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об'єднання комунальних послуг.

Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 109-112) відповідачу було нараховано до оплати житлово-комунальні послуги за період з січня 2014 року по жовтень 2015 року в розмірі 23 590,46 грн

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у сумі 23 590,46 грн.

Також із наданого розрахунку заборгованості вбачається, що вартість послуг з постачання холодної та гарячої води відповідачем не оплачується, плата за надані послуги нарахована позивачем за нормативами споживання, за період з січня 2014 року по жовтень 2015 року.

В апеляційній скарзі відповідач посилається те, що заборгованість зі сплати послуг з постачання холодної та гарячої води є необґрунтованою, оскільки позивачем не враховано, що у квартирі відповідача встановлені лічильники холодного та гарячого водопостачання.

Проте зазначені доводи колегія суддів не приймає до уваги , оскільки вони висновків суду першої інстанції у викладеній частині - не спростовують, враховуючи наступне.

Пунктом 9 «Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року передбачено, що у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установленн засобів обліку води і теплової енергії проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік.

Підпунктом 29 п.5 та п.п.32 п.9 вказаних Правил передбачено право споживача установити в квартирі засоби обліку, а обов'язок виконавця за заявою споживача взяти їх на абонентський облік.

Відповідно до п.п. 9 п. 19 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, виконавець послуг зобов'язаний забезпечувати за заявою споживача взяття на абонентський облік у тижневий строк квартирних засобів обліку води і теплової енергії.

Таким чином, нарахування плати за постачання гарячої та холодної води відповідно до показань засобів обліку здійснюється після прийняття засобів обліку води на абонентський облік за відповідною заявою споживача.

Доказів таких обставин відповідач не надала.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги відповідача щодо безпідставного стягнення пені колегія суддів вважає обґрунтованими, а висновки суду першої інстанції - такими, що не ґрунтуються на нормах матеріального права та не відповідають обставинам справи.

Так, статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов'язок споживача у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Враховуючи, що на даний період часу відсутній закон, який встановлює розмір пені, що сплачується споживачами за несвоєчасну оплату житлово-комунальних послуг, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення пені у сумі 14 954,42 грн., нарахованої на заборгованість за житлово-комунальні послуги за подвійною обліковою ставкою НБУ, та пені в сумі 5 479,14 грн, нарахованої за такою ж ставкою на плату за утримання машиномісця.

Доводи представника позивача про те, що стягнення пені передбачено Типовим договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 529 від 20.05.2009 року, - колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки пункт 8 Типового договору також містить посилання на те, що розмір пені, яка стягується із споживача, встановлюється законом.

Посилання представника позивача на те, що з іншими власниками квартир укладено договори про надання послуг з утримання будинків, прибудинкових територій та житлово-комунального обслуговування, якими встановлено розмір пені за несвоєчасну оплату послуг - подвійну облікову ставку НБУ, - колегія суддів вважає безпідставними, оскільки такий договір з відповідачем не укладено, а чинним законодавством не встановлено розміру пені.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині стягнення пені у сумі 14 954,42 грн. та 5 479,14 грн, з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Щодо наявності підстав для притягнення відповідача до відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України, то висновки суду першої інстанції в цій частині колегія суддів вважає правильними.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові № 6-59цс13 від 30.10.2013 року , за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

Доводів щодо необґрунтованості розрахунків 3% річних від простроченої суми, що здійснені позивачем апеляційна скарга не містить, а відтак - підстав перевіряти його законність і обґрунтованість у цій частині у суду апеляційної інстанції немає.

Також апеляційна скарга не містить доводів щодо обґрунтованості стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат.

Інші доводи апеляційної скарги відповідача щодо невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення у повному обсязі, оскільки решти висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду у частині вирішення позовних вимог про стягнення пені у сумі 14 954,42 грн., нарахованої на заборгованість за житлово-комунальні послуги за подвійною обліковою ставкою НБУ, та пені в сумі 5 479,14 грн, нарахованої за такою ж ставкою на плату за утримання машиномісця скасувати та ухвали в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307-309, 313-317, 218 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану її представником ОСОБА_2, задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення пені скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді