Справа № 639/6681/16-ц
Провадження № 2/639/2179/16
09 грудня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Гаврилюк С.М.,
при секретарі судового засідання - Макушенко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.05.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 4800 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2., п.3.3. Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно яких клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
Представник позивача Сафір Ф.О., що діє на підставі довіреності, подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував, просив розглядати справу без участі представника позивача.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.37).
Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки.
Частиною 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
В порушення ч.2 ст. 77 ЦПК України відповідач про причини неявки суд не повідомив. Відповідачем також не подано заяви про розгляд справи за її відсутності .
Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на вищевикладене суд прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 224 ЦПК України , щодо розгляду даної справи зі згоди представника позивача у заочному порядку.
Відповідачем надано через канцелярію суду заперечення, у яких він зазначив, що позовні вимоги не визнає . ОСОБА_1 вказано, що оскільки пройшло 8 років з моменту надання кредитних коштів, то він не пам'ятає чітко чи отримував кредитні кошти у розмірі 3951,40 грн. та чи взагалі отримував кредитні кошти від позивача. Відповідач зазначив, що оскільки адміністрування інтернет-сайту, на якому розміщені Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифами Банку здійснюються його власником - позивачем у справі, що свідчить про реальну можливість позивача змінити дані умови без повідомлення про це відповідача, що також не відповідає ознакам письмового договору. Також наявність його підпису у заяві про те, що він погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифами Банку, викладеними на інтернет-сайті Банку не може вважатися дотриманням письмової форми договору відносно таких Умовами та правилами надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифами Банку, оскільки їх конкретний зміст на дату підписання заяви не був зафіксований. Звертає увагу суду, що нарахування грошових сум, які позивач просить стягнути, здійснювалося з 2008 по 2016 роки, у зв'язку із чим, у випадку, коли суд дійде висновку про задоволення позовних вимог, просить застосувати до нарахувань (окрім неустойки), які виникли до 16.09.2013 року загальну позовну давність, а до нарахувань неустойки, які виникли до 16.09.2015 року спеціальну позовну давність в один рік та відмовити в задоволенні вимог позивача в частині тих нарахувань, які виникли за межами строків позовної давності.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного ЗАТ Комерційний банк «ПриватБанк» з ОСОБА_1 договору № б/н від 26.05.2008 року, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.8).
ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ Комерційний банк «ПриватБанк» (а.с. 19).
Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2., п.3.3. Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно яких клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, тарифами складають між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується його підписом у заяві.
При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому вказаним договором.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.
Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Суд критично відноситься до письмових пояснень відповідача стосовно пропуску позивачем строку позовної давності, оскільки сторони, укладаючи зазначений договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо від держателя картки не надійшло заяви про закриття картрахунку, а відтак продовжується строк дії кредитного договору, тобто момент досягнення домовленості вважається таким, що настав. На даний час, з моменту укладання кредитного договору, ніхто із сторін не заявив про намір його припинити, відповідач не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку, таким чином строк дії картки і строк дії кредитного договору пролонгувався з кожним роком, а тому позивач не пропустив строк позовної давності. Стосовно пропуску строку щодо стягнення неустойки, то як вбачається із розрахунку заборгованості, нарахування до стягнення таких сум відсутнє.
Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» сплачений позивачем, що підтверджується матеріалами справи (а.с.2), судовий збір у сумі 1378 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 5, 6,10, 11, 57, 60,61, 88, 208, 209, 212 -215,224 ЦПК України , ст.ст. 527, 526, 530, 610-612, 625,1049, 1054, 1050 ЦК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Гаврилюк