_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/1098/16-ц
Провадження № 2/520/2007/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2016 року

Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В. при секретарі Цапенко О.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одеса цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між ним та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір. Позивачем було надано відповідачу кредит у розмірі 104000 долари США з порядком повернення кредиту та сплатою 12,25% річних та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 18 березня 2023 року або достроково у випадках, передбачених Договором кредиту.

Однак відповідачем ОСОБА_1 не виконуються вищевказані умови кредитного договору та станом на 25.01.2016 року заборгованість відповідача за Кредитним договором склала 136353,40 доларів США.

Поручителем за зобовязаннями ОСОБА_1, відповідно до договору поруки від 19.03.2008р., виступила ОСОБА_2, яка свої зобовязання також не виконала.

Позивач просить суд стягнути з відповідачів вказану заборгованість та судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив суд задовольнити позов.

Відповідачі ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 позов не визнали, просили суд застосувати строк позовної давності.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 19.03.2008р. укладено кредитний договір №2008/25-100-54. Позивачем відповідачу ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 104000 долари США з порядком повернення кредиту, передбаченим п.1.1 Договору кредиту зі сплатою 12,25% річних та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 18 березня 2023 року або достроково у випадках, передбачених Договором кредиту.

В цей же день з відповідачем ОСОБА_2 укладено договір поруки №2008/25-102-18 за яким вона виступила поручителем щодо зобовязань ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором.

Судом встановлено, що відповідно до п.3.3 позичальник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі погашати Кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1 цього Договору.

В силу ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору.

В силу ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання та після після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст.256,257 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Крім цього пунктом 1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені) встановлена скорочена позовна давність в один рік.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ч.5 ст.261 Цивільного кодексу України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 Цивільного кодексу України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п.1.1.1 Договору кредиту погашення кредиту здійснюється до 10 числа кожного за передбаченим графіком.

З урахуванням цього право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення у відповідності до п.4.5 Договору кредиту, згідно якого у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п.п.3.3.8, 3.3.7 цього Договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф,пеню).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем зобов'язання за кредитним договором не виконуються з дати останнього платежу за тілом кредиту з 16.06.2009 року та за відсотками з 22 квітня 2011 року.

А відтак початок перебігу позовної давності за кредитним договором по сплаті суми кредиту, відсотків та штрафних санкцій починається з моменту порушення строку його погашення, а саме - з 22.04.2011 року.

Стаття 266 Цивільного кодексу України передбачає, що зі спливом позовної до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Отже, у відповідності до ст.266, ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом 3.02.2016 року, загальна заборгованість за договором нарахована станом на 25.01.2016 року, а останнє погашення простроченої заборгованості відповідачем відповідно до розрахунку відбулось 22.04.2011 року. Тобто з цього вбачається, що відповідно до умов кредитного договору зобов'язання по погашенню всієї суми кредиту настало 11 січня 2009 року, за процентами 22.04.2011р., тому саме з цього дня починається відлік строку позовної давності для звернення банку до суду.

Таким чином суд, вважає, що необхідно застосувати до позовної вимоги позивача про стягнення з обох відповідачів заборгованості строк позовної давності, та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Такий висновок суду також ґрунтується на правовій позиції яку висловив Верховний Суд України у цивільній справі №6-249цс15ц яка переглядалася в порядку передбаченим Главою 3 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено учасниками процесу до апеляційного суду Одеської області упродовж 10 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя Бескровний Я. В.