Справа № 456/5086/15-ц
Провадження № 2/456/544/2016
РІШЕННЯ

іменем України

26 лютого 2016 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бораковського В. М. ,

за участю секретаря Сунак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Стрілківської сільської ради Стрийського району Львівської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності,

встановив:

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 25 травня 1988 року її дід ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок №37 по вул.Вишневій в с.Стрілків Стрийського району Львівської області. В даному свідоцтві зазначено, що житловий будинок дійсно належить на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_3, який помер 24 січня 1989 року. Спірний житловий будинок відносився до суспільної групи господарств колгоспний двір, а тому особи, які були членами цього двору, мають право на частку в праві сумісної власності на підставі статей 120, 123 ЦК УРСР. Станом на момент набрання чинності Законом України «Про власність», а саме на 15.04.1991 року членами колгоспного двору були вона, ОСОБА_1, бабця ОСОБА_4, мати ОСОБА_2 та брат ОСОБА_5. ОСОБА_4 померла 10 травня 1999 року, а ОСОБА_5 помер 21 січня 2015 року. Враховуючи, що померли члени колгоспного двору ОСОБА_4, ОСОБА_6, а ОСОБА_2 відмовляється від набуття права власності на житловий будинок, вона набула права власності на житловий будинок № 37 по вул.Вишнева в с.Стрілків Стрийського району Львівської області. На сьогоднішній день поняття «колгоспний двір» скасоване, а тому свідоцтво про право власності від 25.05.1988 року є неналежним правовстановлюючим документом. З цього приводу вона зверталась до виконкому Стрілківської сільської ради, але у звязку із вступом в силу Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виконком з 01.01.2013 року втратив повноваження щодо виготовлення свідоцтва про право власності на житловий будинок. Відсутність належного правовстановлюючого документа на спірний житловий будинок унеможливлює приватизацію земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, подальше розпорядження будинком, а також вона не має змоги виробити субсидії, передбачені чинним законодавством, зареєструвати місце проживання членів своєї сімї тощо. Оскільки виконком Стрілківської сільської ради та реєстраційна служба Стрийського МУЮ не можуть видати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, тому вона змушена звертатись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позові обставини, та просить суд їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просить суд справу слухати за її відсутності. Позовні вимоги визнає, просить їх задоволити.

Заслухавши пояснення позивача, враховуючи думку представника відповідача, третьої особи, дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З свідоцтва про народження від 04.09.1949р., актовий запис №15, батьками ОСОБА_7 є ОСОБА_3 та ОСОБА_8.

Як вбачається з свідоцтва про одруження від 24.03.1977р., актовий запис №7, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 одружились 10.11.1931р. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_3.

З свідоцтва про народження від 14.06.1980р., актовий запис №32, вбачається, що батьками ОСОБА_10 є ОСОБА_11 та ОСОБА_2.

Як вбачається з про народження від 17.07.1981р., актовий запис №31, батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_11 та ОСОБА_2.

Як вбачається з свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 25.05.1988р., цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Стрілків Стрийського району по вул. Вишневій,37 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3.

З свідоцтва про укладення шлюбу від 12.05.1998р., актовий запис №2, вбачається, що ОСОБА_12 та ОСОБА_10 уклали шлюб 12.05.1998р. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_12.

Як вбачається з свідоцтва про смерть від 22.05.2015р., актовий запис №2, ОСОБА_3 помер 24.01.1989р. в с. Стрілків Стрийського району Львівської області.

З свідоцтва про смерть від 22.01.2015р., актовий запис №4, вбачається, що ОСОБА_5 помер 21.01.2015р. в м. Стрий Львівської області.

З свідоцтва про смерть від 10.05.2015р., актовий запис №10, вбачається, що ОСОБА_4 померла 10.05.1999р. в с. Стрілків Стрийського району Львівської області.

З свідоцтва про смерть від 22.05.2015р., актовий запис №2, вбачається, що ОСОБА_3 помер 24.01.1989р. в с. Стрілків Стрийського району Львівської області.

Як вбачається з технічного паспорта від 29.05.2015р., в с. Стрілків по вул. Вишнева,37 знаходиться житловий будинок «А-1», загальною площею 91,0 кв.м., житловою площею 37,5 кв.м., разом з господарськими будівлями та спорудами: сараєм «Б», вбиральнею «В», навісом «Г», криницею «к», огорожею №1, воротами №2, хвірткою №3, огорожею №4, огорожею №5.

З листа Стрілківської сільської ради Стрийського району Львівської області від 18.11.2015р. №91 вбачається, що згідно ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» сільська рада не вирішує питання оформлення права власності на житловий будинок у звязку з скасуванням поняття «колгоспний двір».

Як вбачається з довідки ВК Стрілківської сільської ради Стрийського району Львівської області від 18.02.2016р. №277, станом на 01.04.1991р. в житловому будинку, який знаходиться в с. Стрілків по вул. Вишнева,37 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1, мати ОСОБА_2, бабця ОСОБА_13, брат ОСОБА_5

Частина 1 статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з п. 6 постанови Пленум Верховного суду України №20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до ч.2 ст. 12 ЗУ «Про власність» (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Частина 1 ст. 13 ЗУ «Про власність» (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) визначає, що об'єктами права індивідуальної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що спірний житловий будинок в по вул.Вишнева,37 в с.Стрілків Стрийського району Львівської областіналежав суспільній групі господарств колгоспний двір, членами якого були ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_5.

Після припинення існування «колгоспного двору», у звязку з прийняттям ЗУ «Про власність» (втратив чинність на підставі Закону № 997-V (997-16) від 27.04.2007) враховуючи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 померли, члени колгоспного двору ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 набули право на набуття права власності на спірний будинок.

Враховуючи, що ОСОБА_2 визнала позовні вимоги, не претендує на оформлення права власності на вказаний будинок, про що подала відповідну заяву, позивач у звязку з прийняттям ЗУ «Про власність», набула право власності на житловий будинок по вул.Вишнева,37 в с.Стрілків Стрийського району Львівської області, тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 392 ЦК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, 15.05.1980р.н., і.н., право власності на житловий будинок «А-1», загальною площею 91,0 кв.м., житловою площею 37,5 кв.м., разом з господарськими будівлями та спорудами: сараєм «Б», вбиральнею «В», навісом «Г», криницею «к», огорожею №1, воротами №2, хвірткою №3, огорожею №4, огорожею №5, що знаходяться по вул.Вишнева,37 в с.Стрілків Стрийського району Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Рішення виготовлене в одному примірнику і має силу оригіналу.

Головуючий-суддя ОСОБА_14