Дата документу 25.05.2016
Справа № 501/62/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Журавля П.І.,

при секретарі Тейбаш Н.Д.,

за участю:

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

довіреної особи відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення суми гонорару, -

В С Т А Н О В И В:

14.01.2016 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулись до Іллічівського міського суду Одеської області з зазначеним позовом (а.с.3-4).

02.03.2016 року позивачі уточнили свої позовні вимоги (а.с.90-94).

Позивачі просять суд:

-Стягнути з ОСОБА_4 на користь адвоката ОСОБА_1 гонорар у розмірі 46 000 (сорок шість тисяч) гривень, інфляційні витрати у розмірі 29 302 (двадцять девять тисяч триста дві) гривні та 3% річних у розмірі 2 760 (дві тисячі сімсот шістдесят) гривень;

-Стягнути з ОСОБА_4 на користь адвоката ОСОБА_2 гонорар у розмірі 36 855 (тридцять шість тисяч вісімсот пятдесят пять) гривень, інфляційні витрати у розмірі 23 467 (двадцять три тисячі чотириста шістдесят сім) гривень та 3% річних у розмірі 2 211 (дві тисячі двісті одинадцять) гривень;

-Стягнути з ОСОБА_4 на користь адвоката ОСОБА_1 судовий збір;

-Стягнути з ОСОБА_4 на користь адвоката ОСОБА_2 судовий збір.

Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що між адвокатом ОСОБА_1 та ОСОБА_4, укладено угоду від 27.09.2013 року про захист ії прав у цивільному провадженні у Іллічівському міському суді Одеської області.

Між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладена угода від 27.09.2013 року про захист прав у кримінальному провадженні у Київському РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області та цивільному провадженні у Іллічівському міському суді Одеської області.

Згідно угоди, ОСОБА_4 повинна сплатити всі витрати, повязані з виконанням угоди та адвокатський гонорар двом адвокатам після набрання законної сили рішенням суду.

Умовами угоди визначена сума гонорару та витрат, повязаних з виконанням угоди.

Сума гонорару адвоката ОСОБА_1 становить 46 000 грн. (сорок шість тисяч).

Сума гонорару адвоката ОСОБА_2 становить 36 855 грн. (тридцять шість тисяч вісімсот пятдесят пять).

Адвокатами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було проведена підготовча робота для подання уточненого позову до Іллічівського районного суду про визнання недійсним договору купівлі - продажу будинку,що розташований за адресою: с. Бурлача Балка м. Іллічівськ Одеської області вул. Чорноморська дорога будинок№8 ряд4.

Саме завдяки новому уточненому позову та доказів, що були подані у судовому засіданні адвокатом ОСОБА_2, допиту свідків, Іллічівським міським судом Одеської області було ухвалено рішення на користь ОСОБА_4та було відмовлено ОСОБА_5 у стягненні значної суми коштів за цим договором. Цей факт підтверджується матеріалами справи № 501/750/13ц, копії якої буде долучено до цієї справи у судовому засіданні.

Адвокати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 приймали участь у судових засіданнях з 27 вересня 2013 по 28 березень 2014 року, що підтверджується журналами судових засідань, копії яких також буде долучено.

ОСОБА_4 запевнила, що відразу розрахується після набрання законної сили рішення суду від 28.03.2014 року, яке набрало законної сили 07.04.2014 року, а вже потім звернулась з проханням відкласти розрахунок на невеликій термін, у звязку з ремонтними роботами у будинку та проведенням каналізації.

Через рік після виконання умов договору, ОСОБА_4 змінила телефон та відмовилась сплатити гонорар за договором.

ОСОБА_4 не розрахувалась та не сплатила гонорар жодному адвокату, а потім ще звернулась зі скаргою голові кваліфікаційної комісії на дії адвокатів.

Так за весь термін адвокатського захисту було витрачено багато чару та витрачено особистих коштів на паливо для виконання своїх обовязків.

Вважають, що при виконанні умов договору, ОСОБА_4 повинна сплатити гонорар адвокатам за фактично виконанні умови угоди й сплатити кошти у розмірі 46 000 грн.(сорок шість тисяч грн.) та 36 855 грн. (тридцять шість тисяч вісімсот пятдесят пять гривень).

Крім того за цей час виникли інфляційні витрати, що повинна сплатити відповідачка, надаємо розрахунок заборгованості адвокату ОСОБА_1:

1)З квітня по грудень 2014 року:

46 000 грн. X 103,3 % = 47 518-46 000 =1518 грн. (за квітень)

46 000 грн. X 103,8 % = 47 748 - 46 000 =1748 грн. (за травень)

46 000 грн. X 101,0 % = 46 460 - 46 000 = 460 грн. (за червень)

46 000 грн. X 100,4% = 46 184-46 000 = 184 грн. (за липень)

46 000 грн. X 100,8% = 46 368 - 46 000 = 368 грн. (за серпень)

46 000 грн. X 102,9% = 47 334 - 46 000 = 1334 грн. (за вересень)

46 000 грн. X 102,4% = 47 104-46 000 = 1104 грн. (за жовтень)

46 000 грн. X 101,9% = 46 874 - 46 000 = 874 грн. (за листопад)

46 000 грн. X 103,0% = 47 380 - 46 000 = 1380 грн. (за грудень)

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ст.627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за субєктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.

Частинами 1,2 ст.30 ЗУ України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» регламентовано, що гонорар є формою винагороди за здійснення захисту,представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата) підстави для зміни розміру гонорару,порядок його сплати,умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до ч.8 ст.110 ЩІК України, позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів. Оскільки угода та виконання угоди було укладено та здійснено в Іллічівському міському суді Одеської області, тому позов повинен розглядатись у цьому ж суді.

В судовому засіданні позивачі підтримали свої позовні вимоги, просили їх задовольнити. При цьому позивачі не навели суду будь-яких обґрунтувань своїх вимог, крім посилань на угоди.

Позивачка в судовому засіданні заперечувала проти вимог позову, вважає ці вимоги надуманими та безпідставними, при цьому пояснила суду, що дійсно на угодах, які вона оглянула в судовому засіданні стоять її підписи, але коли вона їх підписувала, то ніяких сум гонорарів в цих угодах не було зазначено. ОСОБА_4 вважає, що позивачі за цими угодами лише по два рази були в судових засіданнях. Кожний раз після судових засідань вона розраховувалась з ними за виконану роботу.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти вимог позову, посилаючись на те, що позивачі не обґрунтували розміри гонорарів, не надали суду належних доказів і обґрунтувань сум гонорарів, не надали звітів про виконану роботу, табель обліку робочого часу і будь-чого. Посилаючись на правову позицію Верховного суду України, викладену в ухвалі від 25 травня 2011 року, вважає, що розмір винагороди, який намагаються стягнути адвокати є необґрунтованим.

Позивачі при надані правової допомоги ОСОБА_4 не досягли позитивного результату по справі, яку розглядала суддя Ледньова Т.В.

Представник відповідача, вважає, що суми гонорарів в угодах (соглашениях), були позивачами дописані вже після підписання цих угод і без відома ОСОБА_4

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і матеріали цивільної справи №501/750/13ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, стягнення збитків, встановив наступні факти, та відповідні їм правовідносини.

Із ксерокопії «соглашения по гражданському делу» від 27.09.2013 року укладеної адвокатом ОСОБА_2 з ОСОБА_4 вбачається, що ця угода була укладена з метою, що адвокат ОСОБА_2 буде представляти інтереси ОСОБА_4 в Іллічівському міському судді Одеської області по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 і ОСОБА_6 (а.с.5).

В томі 2 на а.с.74 цивільної справи №501/750/13ц Іллічівського міського суду Одеської області є оригінал угоди укладеної адвокатом ОСОБА_2 з ОСОБА_4 27.09.2013 року, за якою адвокат ОСОБА_2 взялась представляти інтереси ОСОБА_4 у Київському РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, в Приморському РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, та в Іллічівському міському суді Одеської області по цивільній справі №501/750/13ц (а.с.6-копія).

Ці дві угоди не співпадають між собою, що визиває у суду сумнів у їх достовірності, тому що, в матеріалах цивільної справи №501/750/13ц є довіреність від 09.12.2010 року видана ОСОБА_4 на представлення її інтересів в судах ОСОБА_2 Ця довіреність дійсна до 09.12.2013 року (т.1 а.с.127).

Якщо вірити, що 27.09.2013 року ОСОБА_2 уклала угоду з ОСОБА_4 про надання правової допомоги, то чому ОСОБА_2 надаючи в Іллічівський міський суд судді Ледньовій Т.В. заяви, клопотання, уточнення позовних вимог: 30.09.2013 року, 22.10.2013 року, 01.11.2013 року, 28.11.2013 року, 05.12.2013 року, 12.12.2013 року, 16.12.2013 року (т.1 а.с.128,155,159,198-205,218,219,221-222,233-240), 16.12.2013 року, 25.12.2013 року, 26.12.2013 року, 22.01.2014 року, 27.03.2014 року (т.2 а.с.1,5,6-7,50,70,72-73,240-242), підписувала їх, як представник позивача ОСОБА_4 за довіреністю.

Суд не може визнати, як доказ «соглашение по гражданскому делу» від 27.09.2013 року (а.с.5), так як сумнівається у його достовірності.

27.09.2013 року адвокат ОСОБА_1 уклала «соглашение №36 по гражданскому делу» з ОСОБА_4 про представництво в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про визнання правочину недійсним (а.с.8).

В матеріалах цивільної справи Іллічівського міського суду за №501/750/13ц знаходиться оригінал «соглашение по гражданскому делу» від 25.12.2013 року, за яким ОСОБА_4 довірила адвокату ОСОБА_1 цивільну справу за позовом визнання правочину недійсним до ОСОБА_5 про договори купівлі-продажу (т.2 а.с.23).

Із наданої суду ксерокопії «соглашение №36» від 27.09.2013 року видно запис «Гонорар у розмірі 46000 (сорок шість тисяч) грн.. після набрання законної сили рішення на користь замовника» (якого?), а в оригіналі «соглашения №42» від 25.12.2013 року про гонорар немає ніякого запису.

25.12.2013 року адвокат ОСОБА_1 виписала ордер ОД №94922 для участі у розгляді цивільної справи в Іллічівському міському суді (т.2 а.с.22).

26.12.2013 року адвокат ОСОБА_1 була присутня в судовому засіданні по цивільній справі №501/750/13ц, але участі в його роботі не приймала, засідання проводилось 31 хвилину (т.2 а.с.27-28).

10.02.2014 року адвокат ОСОБА_1 була присутня в судовому засіданні при розгляді цивільної справи №501/750/13ц, але участі в розгляді не приймала. Засідання йшло 1 годину 20 хвилин (т.1 а.с.97-98).

У відповідності з ордером ОД №94972 від 21.01.2014 року позивач ОСОБА_2 у якості адвоката вступила у розгляд Іллічівським міським судом цивільної справи 22.01.2014 року (т.2 а.с.74). приймала участь у розгляді цієї справи у судових засіданнях 22.01.2014 року протягом 1 год. 24хв. (т.2 а.с.81-83), 10.02.2014 року протягом 1 год. 21 хв. (т.2 а.с.97-98), 20.02.2014 року протягом 49 хв. (т.2 а.с.119-120), 20.03.2014 року протягом 1 год. 50 хв. (т.2 а.с.215-217), 27.03.2014 року протягом 2 год. 46 хв. (т.2 а.с.245-247), а всього 8 годин 20 хвилин.

Рішенням суду по цивільній справі №501/750/13ц позовні вимоги ОСОБА_4 були задоволені частково, задоволена лише одна вимога з семи, крім того, за зустрічним позовом з ОСОБА_4 стягнуто 49000 грн. (а.с.119-125).

У своїй ухвалі від 25.05.2011 року колегія суддів Верховного Суду України зазначає, що відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить сутті зобовязання. Згідно зі ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникли не з вини виконавця, замовник зобовязаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобовязаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст.203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Законом України «Про адвокатуру» визначає дотримання Правил адвокатської етики, як одного з основних зобовязань адвоката, які він бере на себе, складаючи присягу адвоката України.

Правила, адвокатської етики, схвалені Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 1 жовтня 1999 року протокол від 1-2 жовтня 1999 року №6/VI визначають уніфіковане тлумачення норм адвокатської етики, у тому числі щодо винагороди адвоката за виконані ним дії про надання правової допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.17, ч.1-6 ст.33 Правил адвокатської етики в угоді про надання правової допомоги мають бути чітко і неоднозначно визначені всі головні умови, на яких адвокат приймає доручення клієнта. Гонорар є єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту. Гонорар отримуваний адвокатом за надання правової допомоги, повинен бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром.

Фактори, що повинні братися до уваги при визначенні обґрунтованого розміру гонорару включають в себе: 1)обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення; 2)вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання в звичайному часовому режимі; 3)необхідністю виїзду у відрядження; 4)важливість доручення для клієнта; 5)роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату якого бажає клієнт; 6)досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт; 7)особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; 8)характер і тривалість професійних відносин даного адвоката з клієнтом; 9)професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.

Кожний з факторів, зазначених в ч.3 ст.33 Правил, не має самостійного значення; вони підлягають врахуванню в їх взаємозвязку стосовно до обставин кожного конкретного випадку. Розмір гонорару і порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі, тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Дослідивши надані позивачами суду угоду і «соглашения», які вони уклали з відповідачкою, суд констатує, що жоден із факторі визначених Правилами адвокатської етики при «укладанні» цієї угоди і «соглашений» не знайшли свого відтворення. Крім того, у суду є сумніви, щодо визнання угоди і «соглашений» допустимими доказами.

У відповідності з нормою ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачі не надали суду будь-яких обґрунтувань, щодо стягнення з відповідачки гонорарів. Не спростували позивачі і твердження відповідачки про те, що вона після кожного судового засідання проводила виплати грошей позивачам за роботу.

За таких обставин у суду не має не правових, ні субєктивних, ні обєктивних підстав для задоволення вимог позову.

У суду не має потреби обґрунтовувати безпідставність вимог, щодо стягнення інфляційних витрат і 3% річних.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 360-7 ЦПК України, ст.ст.203, 901, 903 ЦК України, Законом «Про адвокатуру», Правилами адвокатської етики, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1, ОСОБА_2 у задоволені позовних вимог про стягнення суми гонорару.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П.І. Журавель