Справа №613/751/15-ц Провадження № 2/613/27/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Кузіної Н.П., за участю секретаря Герасимюк Л.А., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Інгосстрах», третя особа яка заявляє самостійні вимоги: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з ОСОБА_2 «СК «Інгосстрах» на його користь 53599,18 грн. невиплаченого страхового відшкодування та врахувати інфляційні витрати на цю суму; Стягнути 80000,00 грн. компенсації моральної шкоди за понесені моральні страждання. Судові витрати по справі покласти на відповідача.

Згодом позивач уточнив свої вимоги та просив стягнути з відповідача: суму основного боргу в розмірі 53599 грн. 18 коп., та за прострочку виплати страхового відшкодування згідно з договором страхування - суму інфляційних витрат за час прострочки виплати грошового зобовязання в розмірі 43565 грн. 41 коп., та суму 3% річних за час прострочки виплати грошового зобовязання в розмірі 4656 грн. 52 коп., що всього в загальній сумі складає 101821 грн. 11 коп. та стягнути 80000,00 грн. компенсації моральної шкоди.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 31 серпня 2011 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено угоду про передачу позивачу на умовах фінансового лізингу легкового автомобіля марки «DAEWOO Nexia» 1,5 GL, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 71502,48 грн. Передача автомобіля в лізинг відбулася за беззаперечної умови укладання Договору страхування автомобіля саме з ОСОБА_2 «СК «Інгосстрах». Однак, 06 березня 2013 року з автомобілем стався нещасний випадок. Внаслідок пожежі яка сталася о другій годині ночі автомобіль та гараж були повністю знищені. 07 березня 2013 року він звернувся через ПАТ КБ «ПриватБанк» до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, але у відповідь на свою заяву ОСОБА_1 отримав два листа від 17 квітня 2013 року та від 22 квітня 2013 року, якими йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування з необґрунтованих та незаконних причин, яких немає в Договорі страхування та в Умовах страхування. ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до п. 7 Договору страхування, перелік страхових випадків включає в себе «Пошкодження ТЗ внаслідок пожежі, самозаймання» (п.п 7.1.6). Тобто знищення автомобіля пожежею, наданого на умовах фінансового лізингу, є прямим та безперечним страховим випадком, який має бути оплачений страховою компанією на повну суму страхового відшкодування, яка має дорівнювати повній вартості автомобіля. Згідно п. 6 Договору страхування, у разі повного знищення автомобіля сума страхового відшкодування має розмір 53599,18 грн. Після отримання відмови страхової компанії у виплаті страхового відшкодування та припустивши, що лізингодавець отримав таке страхове відшкодування згідно свого договору страхування з ОСОБА_2 «СК «Інгосстрах», ОСОБА_1 вніс оплату ще двох щомісячних лізингових платежів і припинив подальшу їх оплату.

ОСОБА_1 зазначив, що відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування є необґрунтованою та безпідставною. Вважає, що відповідач свідомо та упереджено порушив умови договору страхування з метою уникнення виплати страхового відшкодування, чим порушив свої обовязки за договором страхування, п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про страхування», ч. 1 ст. 990 ЦК України, порушив право позивача на вчасне та повне отримання страхового відшкодування.

Крім того, ОСОБА_1 вважає, що порушення відповідачем своїх зобовязань за договором страхування та наступна відмова у виплаті, спричинило йому та його родині значні душевні хвилювання. Оскільки внаслідок пожежі був знищений його автомобіль та гараж, а ніякого відшкодування від страхової компанії він не отримав. Порушилися його нормальні життєві звязки, звичний уклад його життя та діяльності. Так як ОСОБА_1, його дружина та донька зайвий час проводять в громадському транспорті, який виснажує фізично та морально, зменшує спільне часопроведення, час відпочинку, час на працю та на домашні роботи.

Також ОСОБА_1 вказує, що відповідач порушив його законні права, як споживача послуг. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» він має право на належну якість обслуговування та звернення до уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав.

У звязку з вищевикладеним ОСОБА_1 був змушений звернутися до суду для вирішення спірного питання.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягали з вищевикладених підстав та пояснили, що не згодні з постановою про закриття кримінального провадження від 29 березня 2013 року та висновком пожежно-технічного дослідження пожежі від 27.03.2013 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 «СК «Інгосстрах» в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Також надав суду письмові заперечення, згідно яких заперечував проти задоволення позовних вимог. Пояснив, що відповідно до договору страхування наземного транспорту № HAG5A+-128H191 від 23.09.2012 року укладеному між ПАТ «СК «Інгосстрах» (страховиком), ОСОБА_1 (страхувальником), ПАТ КБ «ПриватБанк» (вигодонабувачем) був застрахований транспортний засіб DAEWOO NEXIA 1,5. GL 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Вважають, що обов'язок по виплаті страхового відшкодування у ПАТ «СК «Інгосстрах» не настав. Оскільки обовязок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. З наявних матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1В, передавав транспортний засіб третім особам для виконання робіт з ремонту автомобіля повязаних з електрикою, та причина пожежі повязана з виникненням аварійних режимів роботи електромережі автомобіля. За таких обставин, відповідач вважає подія, що відбулась не є страховим випадком передбаченим п.16.3 Умовами страхування. На підставі вище викладеного представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Представник третьої особи ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності.

Суд, вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого.

Судом встановлено, що 23.09.2012 року між ПАТ «СК «Інгосстрах» (страховиком), ОСОБА_1 (страхувальником), ПАТ КБ «ПриватБанк» (вигодонабувачем) укладений договір страхування наземного транспорту № HAG5A+-128H191, відповідно до якого був застрахований транспортний засіб «DAEWOO NEXIA» 1,5 GL, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Страхова сума 53599,18 грн.

06 березня 2013 року з автомобілем стався нещасний випадок, через самозаймання автомобіля сталася пожежа, внаслідок якої вогнем було знищено автомобіль та гараж

Згідно акту про пожежу від 06.03.2013 року, пожежа виникла 06.03.2013 року о 02-00 год. у гаражі в якому знаходився автомобіль НОМЕР_2, за адресою смт. Пересічне, вул. Чапаєва, 80-а Харківської області. Пожежу ліквідовано 04-33 год. 06.03.2013 року. Пожежею знищено автомобіль НОМЕР_2, та гараж на площі 24 м2.

Відповідно до Акту діагностичного обслідування автомобіля НОМЕР_2 встановлено, що наслідком займання автомобіля, виходячи з огляду автомобіля, може бути коротке замикання в електричній мережі силових дротів або дротів низької напруги. Місце займання автомобіля, виходячи з пояснень водія та часу горіння автомобіля, може бути в моторному відсіку. Система уприскування автомобіля (паливний бак та газовий балон) не могли бути причиною займання.

Згідно постанови слідчого СВ Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області від 29 березня 2013 року закрито кримінальне провадження внесеного до ЄРДР за № 0000425 06.03.2013 року у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення за ст. 194 ч. 2 КК України. Встановлено, що в середині лютого 2013 року у вищевказаного автомобіля почалися проблеми з електрикою (замикало датчик колінчатого валу). Вказану несправність ОСОБА_1 ремонтував у свого знайомого. 05.03.2013 року ОСОБА_1 повернувся додому та поставив свій автомобіль в гараж, закрив двері гаражу на замок та близько 23-30 год. всі лягли спати. 06.03.2013 рожу близько 02-45 год. його розбудив тесть, та повідомив про пожежу. За день до пожежі в автомобілі іскрила електропроводка.

Відповідно до висновку пожежно-технічного дослідження пожежі, що сталася 06.03.2015 року в зазначеному автомобілі, складеного дослідно-випробувальною лабораторією Управління забезпечення діяльності Головного управління Держтехногенбезпеки у Харківській області від 27.03.2013 року № 4/Д-2013, за результатами розгляду матеріалів за фактом пожежі, встановлено, що осередкова зона пожежі знаходиться в об'ємі моторного відсіку легкового автомобілю «DAEWOO NEXIA», д/н. АА3869ОМ; Джерело запалювання відноситься до групи «Теплові прояви електричної енергії»; Найбільш вірогідно, що причина пожежі пов'язана з виникненням аварійних режимів роботи електромережі автомобіля «DAEWOO NEXIA», д/н. АА3869ОМ.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ч 2 ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування і на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Отже обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно п. 7 договору страхування наземного транспорту № HAG5A+-128H191 від 23.09.2012 року, встановлено перелік страхових випадків за цим Договором яким визнаються: 7.1.1 «ДТП» - Пошкодження застрахованого ТЗ внаслідок ДТП за його участю без вини водія; 7.1.2 «ДТП» - Пошкодження застрахованого ТЗ внаслідок ДТП за його участю за вини водія; 7.1.3 «НЗ» - незаконне заволодіння ТЗ (угон); 7.1.4 «ПДТО» - пошкодження ТЗ внаслідок противоправних дій третіх осіб; 7.1.5 «СЛ» - пошкодження ТЗ внаслідок стихійних явищ, падіння предметів, нападу тварин; 7.1.6 «ПС» - пошкодження ТЗ внаслідок пожежі, самозаймання.

Відповідно до п.16.3 Умов страхування які є невідємною частиною Договору страхування, не визнається страховим випадком втрата, знищення або пошкодження ТЗ, його частин, деталей, приладів, обладнання, які сталися внаслідок пожежі з причини порушення правил техніки безпеки під час користування легкозаймистими рідинами, або пошкодження вогнем, що виник всередині ТЗ внаслідок дії системи електрозапалення двигуна внутрішнього згорання, короткого замикання в системі електроживлення, куріння та т. ін.

Отже, причиною пожежі, відповідно до постанови слідчого СВ Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області про закриття кримінального провадження від 29.03.2013 року та висновку пожежно-технічного дослідження пожежі, що сталася 06.03.2015 року, складеного дослідно-випробувальною лабораторією Управління забезпечення діяльності Головного управління Держтехногенбезпеки у Харківській області від 27.03.2013 року, була осередкова зона пожежі в об'ємі моторного відсіку легкового автомобілю «DAEWOO NEXIA», д/н. АА3869ОМ. Джерело запалювання відноситься до групи «Теплові прояви електричної енергії». Найбільш вірогідно, що причина пожежі пов'язана з виникненням аварійних режимів роботи електромережі автомобіля «DAEWOO NEXIA», д/н. АА3869ОМ, що відбулися в результаті того, що ОСОБА_1 передавав ТЗ третім особам для виконання робіт з ремонту автомобіля повязаних з електрикою.

Таким чином відповідачем ОСОБА_2 «СК «Інгосстрах» правомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Не вірити вказаній постанові у суду не має підстав, так як вказана постанова позивачем не була оскаржена, та набрала законної сили.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України інших належних та допустимих доказів причин займання автомобіля, позивачем суду не надано.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог у звязку з ненастанням страхового випадку передбаченого умовами договору страхування.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, тому вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми 3% річних за час прострочки виплати грошового зобовязання та стягнення моральної шкоди.

Керуючись 979, 990 ЦК України, ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про страхування», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Інгосстрах», третя особа яка заявляє самостійні вимоги: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Богодухівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ