Справа № 591/936/16-ц
Провадження № 2/591/979/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2016 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Грищенко О.В., секретаря Ханюкової-Липової І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Сумської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком; зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа служба у справах дітей Сумської міської ради про визначення місця проживання дитини з матірю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 свої вимоги мотивує тим, що після розірвання шлюбу з відповідачкою їх спільна неповнолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживає разом з ним, хоча рішенням суду про розірвання шлюбу місце проживання дитини не визначено. Всі витрати на утримання дитини несе позивач, мати дитини не приділяє доньці необхідної уваги, рідко зустрічається з нею, і дитина після цих зустрічей часто плаче. Вважає, що визначення місця проживання дитини разом з батьком повністю відповідатиме інтересам дитини, оскільки у неї вже склалися стійкі соціальні звязки у родині, у школі, де вона навчається.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та заявила зустрічні вимоги про визначення місця проживання дитини з матірю.

Представник служба у справах дітей Сумської міської ради підтримав позовні вимоги ОСОБА_1, надавши суду висновок органу опіки і піклування про доцільність визначення місця проживання дитини з батьком.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 обґрунтований і підлягає задоволенню, а в задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 необхідно відмовити за необґрунтованістю, виходячи з наступного.

Встановлено, що з 12.08.2006 до 18.07.2012 року сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18.07.2012 р. (а.с.6). Як вбачається з рішення суду, що набрало законної сили, донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає разом з батьком та перебуває на його утриманні, тому суд відмовив позивачці матері дитини в задоволенні позову про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини з ОСОБА_1

З 2008 р. по травень 2014 р. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, відвідувала Низівський ДНЗ я/с «Журавонька», і актьивну участь у її вихованні брав батько ОСОБА_1, що підтверджується довідкою та характеристикою (а.с.9,10).

Як вбачається з квитанцій, ОСОБА_1 оплачував перебування доньки ОСОБА_3 у дитячому садочку (а.с.11-12).

Згідно з довідкою Низівської ЗОШ , ОСОБА_3 навчалася в цій школі з 01.09.2013 р. по 08.06.2015 р. та була відрахована у звязку із зміною місця проживання, вихованням дитини займався батько (а.с.7, 8).

На даний час ОСОБА_3 навчається в Сумській ЗОШ № 7, що підтверджується довідкою начального закладу (а.с.13).

З приводу визначення місця проживання дитини та участі у її вихованні сторони зверталися до органу опіки і піклування СМР, про що позивачу надана письмова відповідь (а.с.14).

Як вбачається з актів обстеження умов проживання від 21.10.2016 року, службою у справах дітей СМР проведено обстеження за місцем мешкання позивача та відповідача та встановлено, що обидва батьки мають належні умови для проживання та виховання доньки ОСОБА_3 (а.с.70, 71).

Згідно з висновком завідувача відділу практичної психології та соціальної роботи управління освіти і науки Сумської міської ради, в сімї, де проживає дівчинка разом з батьком і його дружиною та малолітнім братом, створені сприятливі умови, вона називає мамою свою мачуху, і вважає батька найважливішою фігурою в сімї.

Служба у справах дітей СМР надала суду висновок, в якому зазначено, що враховуючи думку неповнолітньої дитини та її бажання проживати з батьком, та її інтереси, доцільно визначити місце проживання ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1

Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, що досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 161 Сімейного кодексу України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести:

етичні і інші особисті якості батьків, відносини, існуючі між кожним з батьків і дитиною;

можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини від 20 листопада 1959 р., малолітня дитина не повинна крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю.

З висновку служби у справах дітей, вбачається можливість залишення неповнолітньої ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1

На думку суду, позивач за зустрічним позовом не надав суду достатніх доказів в обґрунтування своїх доводів.

Вирішуючи спір про визначення місця проживання дитини, суд виходить з інтересів самої дитини. При цьому суд вважає, за можливе взяти до уваги думку самої дитини, яка вказує, що хоче проживати із своїм татом. На думку суду, дитина, яка дійсно протягом тривалого часу проживає з батьком, навчається у школі за місцем проживання, має дуже добрі стосунки як із батьком, так і з членами родини, в якій проживає та почувається в цій сімї комфортно, в силу свого віку здатна обєктивно оцінити всі обставини. Як вбачається з матеріалів справи, обидва батьки позитивно характеризуються, мають приблизно рівні умови для забезпечення нормального розвитку дитини. В той же час, враховуючи думку самої дитини, та виходячи з її інтересів, враховуючи також її більшу прихильність до батька, з урахуванням положень Декларації про права дитини, суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог та задовольнити позов ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 160, 161 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10-11, 57-60, 88, 130, 174, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, який мешкає за адресою АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана особою яка була присутня при оголошенні рішення суду протягом 10 днів з дня його оголошення, а особою яка не брала участі в розгляді справи протягом 10 днів з дня отримання копії рішення до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо скаргу не було подано.

Суддя