Справа №173/2409/15-ц
Провадження №2/173/139/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1, з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача ОСОБА_2, згідно якого просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька посилаючись на наступне: 29.05.2015 року помер його батько ОСОБА_3.

Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, яке складається з частини нерухомого майна, яка розміщена в Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, а саме будинки за адресами: Верхньодніпровський район с. Василівка вул., Лугова, 40 та Верхньодніпровський район с. Корнило-Наталівка вул. Зелена, 24.

Померлим заповіт складений не був. За відсутності заповіту має місце спадкування за законом.

06.11.2015 року він разом зі своїм братом відповідно до роз'яснень, отриманих ним по телефону від фахівця сьомої Криворізької нотаріальної контори, написали заяви про прийняття спадщини після смерті батька та направили їх поштою до сьомої Криворізької нотаріальної контори. 17.11.2015 року він разом зі своїм братом зателефонували до нотаріальної контори поцікавитись чи отримані листи та чи правильно оформленні їхні заяви на що отримали відповідь, що все добре та їм потрібно з'явитись після 29.11.2015 року для оформлення свідоцтва про право на спадщину. Таким чином він був переконаний, що направив до нотаріальної контори правильно оформлену заяву про прийняття спадщини.

На початку грудня 2015 року позивач отримав лист із сьомої Криворізької державної нотаріальної контори в якому було повідомлено, що його заява оформлена з порушенням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України так як його підпис в заяві про прийняття спадщини не посвідчена нотаріально. Хоча при консультації по телефону фахівець нотаріальної контори йому цього не пояснив.

Крім того вказаний лист нотаріуса за датою його складання 10.11.2015 року був направлений позивачу лише 01.12.2015 року. Про що свідчить дата проставлена на штампі конверту поштового відправлення.

14.12.2015 року звернувшись до державного нотаріуса сьомої Криворізької нотаріальної контори позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В якій зазначено, що строк для прийняття спадщини ним пропущений та рекомендовано звернутись до суду з приводу визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.

Відповідач, ОСОБА_4, в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про слухання справи за її відсутності та письмові заперечення проти позовної заяви. Згідно поданих письмових заперечень просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що відсутні поважні причини для визначення позивачу строку для подачі заяви про прийняття спадщини. А також вважає, що позивачем обраний невірний спосіб захисту своїх прав, так як позивач повинен був оскаржити дії нотаріуса, або подати заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, що подана ним заява про прийняття спадщини подана ним у встановлений строк.

Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлено, що 29.05.2015 року помер батько заявника ОСОБА_3, в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

На день смерті ОСОБА_3, залишилось спадкове майно, яке складається з частини нерухомого майна, яка розміщена в Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, а саме будинки за адресами: Верхньодніпровський район с. Василівка вул., Лугова, 40 та Верхньодніпровський район с. Корнило-Наталівка вул. Зелена, 24.

З матеріалів справи встановлено, що позивач своєчасно направив поштою заяву про прийняття спадщини до сьомої Криворізької нотаріальної контори в якій чітко виразив свою волю на прийняття спадщини, яка була одержана нотаріальною конторою 10.11.2015 року, що підтверджується копією листа в.о. завідувача сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою від 10.11.2015 року за вих. № 1719/02-14. В цьому ж листі вказано, що подана позивачем заява складна з порушенням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та позивачу необхідно з'явитись до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини. Згідно поштового штемпеля на конверті вбачається, що даний лист на ім'я позивачки відправлений 01.12.2015 року.

Судом також встановлено, що позивач 14.12.2016 року з'явивсь до сьомої Криворізької державної нотаріальної контори, для оформлення своїх спадкових прав. Але постановою державного нотаріуса сьомої Криворізької державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_3, в зв'язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України - Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Суд , дослідивши докази по справі та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3, встановлено, що місцем його смерті є м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Тобто спадкодавець помер не за місцем проживання позивача.

Позивач ОСОБА_1, виявив бажання прийняти спадщину після смерті батька та направив своєчасно заяву про прийняття спадщини в межах шестимісячного строку після смерті спадкодавця, що підтверджується копією листа в.о. завідувача сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою від 10.11.2015 року за вих. № 1719/02-14.

Посилання відповідача на те, що позивач пізно, тобто наприкінці шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини, подав відповідну заяву до нотаріальної контори, суд вважає безпідставними, так як навіть, якщо б позивач подав таку заяву в останній день строку, вона вважається такою, що подана своєчасно.

Проте, позивач подаючи заяву про прийняття спадщини оформив її не належним чином. Про що було повідомлено йому нотаріусом. Проте таке повідомлення згідно поштового штемпеля на конверті було направлене позивачці 01.12.2015 року, хлопи датоване 10.11.2015 року. Тобто вже після закінчення строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Таким чином суд вважає, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька не зі своєї вини. А з тих причин, що лист про необхідність дооформлення зави про прийняття спадщини був направлений позивачу та отриманий ним вже після закінчення такого строку. Тому суд вважає, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважної причини. Виходячи з вищевикладеного суд вважає за потрібне визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Тривалість даного додаткового строку суд вважає за можливе визначити в три місяці з дня набрання чинності рішенням суду, що на думку суду буде достатнім для належного оформлення позивачем своїх спадкових прав.

Посилання відповідача на те, що позивачем невірно обраний спосіб захисту своїх прав суд вважає безпідставним виходячи з наступного

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України - Право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Таким чином право на вибір способу захисту своїх прав належить особі, яка звернулась до суду, тобто до позивачу.

При цьому, так як нотаріусом було надано позивачу постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини, то серед інших названих відповідачем способів захисту порушених прав, позивач має право захистити свої права і таким способом, тобто поданням позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На основі ст.ст.1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 213, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 за позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визнати поважною причину пропуску строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого 29.05.2015 року батька ОСОБА_3 тривалістю в три місяці з моменту набрання чинності рішенням суду.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 діб з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення

Рішення набирає чинності після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга поданою не була. У випадку подання апеляційної скарги рішення суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо рішення не було скасоване або змінене.

Суддя Петрюк Т.М.