Справа № 752/6880/16-ц
Провадження по справі № 2/752/3632/16
У Х В А Л А

02.06.2016 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г., розглянувши заяву публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про забезпечення позову,

встановив:

04.05.2015 року до провадження судді передано позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Звертаючись в суд з позовом про стягнення заборгованості, позивач просив його забезпечити шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме на нежиле приміщення хімічного цеху (в літ. «Е»), загальною площею (кв.м.): 13491.3, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_1 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження в межах суми стягнення; направити до Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України заяви про реєстрацію обтяжень на нерухоме, а саме на нежиле приміщення хімічного цеху (в літ. «Е»), загальною площею (кв.м.): 13491.3, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_1; обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов»язань; заборонити: відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб видачу ОСОБА_1 паспорта/ проїзного документа, адміністрації Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у ОСОБА_1 паспортів/проїзних документів, обмежити особу (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов»язань.

В обґрунтування заявлених вимог, зазначили, що відповідач на протязі тривалого часу не виконує взяті на себе зобов»язання. У банку відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 припинить недобросовісні дії щодо виконання обов»язків перед кредитором.

Заявник або ж його представник у судове засідання не викликалися.

За правилами ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Питання щодо забезпечення позову може вирішуватися судом на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв»язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування виду забезпечення позову, який належить застосувати. Відповідно до змісту ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими вимогами.

Пленумом Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 року звернуто увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як видно зі змісту позовної заяви між позивачем та відповідачем існує спір про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову, ПАТ КБ «Приватбанк» просить його забезпечити шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме на нежиле приміщення хімічного цеху (в літ. «Е»), загальною площею (кв.м.): 13491.3, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_1 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження в межах суми стягнення; направити до Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України заяви про реєстрацію обтяжень на нерухоме, а саме на нежиле приміщення хімічного цеху (в літ. «Е»), загальною площею (кв.м.): 13491.3, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_1

На підтвердження заявлених вимог, позивачем надано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо суб»єкта.

Однак, за даними наданої суду довідки, відповідач у справі ОСОБА_1 є іпотекодержателем об»єкту нерухомого майна - нежилого приміщення хімічного цеху (в літ. «Е»), загальною площею (кв.м.): 13491.3, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, а не власником, як зазначено заявником у заяві про забезпечення позову.

Крім того, заявник також просить обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов»язань; заборонити: відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб видачу ОСОБА_1 паспорта/ проїзного документа, адміністрації Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у ОСОБА_1 паспортів/проїзних документів, обмежити особу (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов»язань.

Однак, такий спосіб обмеження може бути застосований тільки на стадії примусового виконання судового рішення.

Відтак, заявлені вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про забезпечення заявленого ними до ОСОБА_1 позову про стягнення заборгованості, у виді накладення арешту арешту на нерухоме майно, а саме на нежиле приміщення хімічного цеху (в літ. «Е»), загальною площею (кв.м.): 13491.3, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_1 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження в межах суми стягнення; направити до Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України заяви про реєстрацію обтяжень на нерухоме, а саме на нежиле приміщення хімічного цеху (в літ. «Е»), загальною площею (кв.м.): 13491.3, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_1, задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

ухвалив:

заяву публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про забезпечення заявленого ним до ОСОБА_1 позову про стягнення заборгованості, залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п»яти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк