справа №176/411/16-ц
провадження №2/176/798/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Волчек Н.Ю.,

за участі секретаря Ханіної М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до ОСОБА_2, у якій просить ухвалити судове рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 26 лютого 1993 року відділом ЗАГС Жовтоводського міськвиконкому, за актовим записом № 90.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що з серпня 2015 року подружніх відносин вони не підтримують, внаслідок різних поглядів на життя та несумісність характерів. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і примирення в ній неможливе. Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають.

Позивач, як і відповідач, у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. У матеріалах справи містяться заяви сторін, де ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять справу розглядати за їх відсутності. При цьому, позивач позовні вимоги підтримує і просить шлюб розірвати, а відповідач позов визнає, також зазначаючи на необхідності розірвання шлюбу, зареєстрованого між ним та ОСОБА_1

З урахуванням поданих сторонами по справі заяв, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

Сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 26 лютого 1993 року відділом ЗАГС Жовтоводського міськвиконкому, за актовим записом № 90, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.5). При цьому сторони свої прізвища у зв'язку з реєстрацією шлюбу не змінювали.

Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Однак, з серпня 2015 року подружні стосунки між сторонами припинені і на даний час відновлювати відносини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не бажають. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на життя та несумісність характерів.

Спір про розподіл майна між сторонами відсутній.

За таких обставин, позивач, як і відповідач, наполягають на розірванні шлюбу, вважають, що примирення між ними не можливе.

За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.

За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч.4. ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене те, що позивач та відповідач просять шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, від спільного життя неповнолітніх дітей сторони не мають, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а відтак позов необхідно задовольнити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 88, 174, 213-215, 294 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити .

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, 26 лютого 1993 року відділом ЗАГС Жовтоводського міськвиконкому, за актовим записом № 90 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище сторін залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у десятиденний строк з дня його проголошення, через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду Н.Ю. Волчек