У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Гончара В. П., Остапчука Д. О.,

Дербенцевої Т.П., Парінової І. К.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України», авіакомпанія «EmiratesAirline» в особі представництва «Емірейтс Ерлайн» в Україні, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вімед», про захист прав споживачів, сплату компенсацій та відшкодування шкоди, за касаційними скаргами Державної комерційної корпорації «Емірейтс» та ОСОБА_14, яка діє в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_15 та ОСОБА_7, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_16, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 звернулися до суду з указаним позовом, у якому, посилаючись на те, що внаслідок затримки Приватним акціонерним товариством «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» (далі - ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ») у відправці рейсу «Київ - Дубай» та у зв'язку із цим подальша нестиковка з рейсом «Пекін - Дубай» та анулювання авіакомпанією «Emirates Airline» бронювання на наступні сегменти маршруту та на зворотний рейс, вони зазнали значних матеріальних затрат, з урахуванням уточнень просили солідарно стягнути з ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ», авіакомпанії «Emirates Airline» в особі представництва «Емірейтс Ерлайн» в Україні на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_17, ОСОБА_6 кожному по 14 512 грн компенсації за відмову у перевезенні; 2 885 грн вартості невикористаної частини квитка; 7 124 грн вартості придбаних власним коштом квитків; 1 580 грн шкоди, заподіяної внаслідок затримки у перевезенні; 885 грн вартості за проживання у готелі; 1 144 грн на відшкодування витрат на засоби першої необхідності; на користь ОСОБА_8, ОСОБА_7 - кожному по 14 512 грн компенсації за відмову у перевезенні; 2 885 грн вартості невикористаної частини квитка; 8 498 грн вартості придбаних власним коштом квитків; 1 580 грн шкоди, заподіяної внаслідок затримки у перевезенні; 885 грн вартості за проживання у готелі; 1 144 грн на відшкодування витрат на засоби першої необхідності; на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - кожному по 14 512 грн компенсації за відмову у перевезенні; 2 885 грн вартості невикористаної частини квитка; 8 055 грн вартості придбаних власним коштом квитків; 1 580 грн шкоди, заподіяної внаслідок затримки у перевезенні; 1 144 грн на відшкодування витрат на засоби першої необхідності; на користь ОСОБА_11 та ОСОБА_12 - кожному по 14 512 грн компенсації за відмову у перевезенні; 2 885 грн вартості невикористаної частини квитка; 3 830 грн вартості придбаних власним коштом квитків; 1 580 грн шкоди, заподіяної внаслідок затримки у перевезенні; 1 144 грн на відшкодування витрат на засоби першої необхідності.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ», авіакомпанії «Emirates Airline» в особі представництва «Емірейтс Ерлайн» в Україні на користь ОСОБА_3, ОСОБА_17, ОСОБА_6 на кожного по 2 885 грн вартості невикористаної частини квитка, 7 124 грн вартості придбаних власним коштом квитків та 885 грн вартості за проживання у готелі; на користь ОСОБА_4 2 885 грн вартості невикористаної частини квитка та 7 124 грн вартості придбаних власним коштом квитків; на користь ОСОБА_15 та ОСОБА_7 кожному по 2 885 грн вартості невикористаної частини квитка та 8 498 грн вартості придбаних власним коштом квитків; на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на кожного по 2 882 грн вартості невикористаної частини квитка та 8 055 грн вартості придбаних власним коштом квитків; на користь ОСОБА_11 та ОСОБА_12 кожному по 2 885 грн вартості невикористаної частини квитка та 8 752 грн вартості придбаних власним коштом квитків; на користь ОСОБА_13 2 885 грн вартості невикористаної частини квитка та 3 830 грн вартості придбаних власним коштом квитків.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року в частині задоволення позову до ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову до ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ».

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі Державна комерційна корпорація «Емірейтс», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_14, яка діє в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_15 та ОСОБА_7, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалене у справі рішення апеляційного суду просить скасувати, а рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про стягнення компенсації за відмову у перевезенні пасажирів змінити, задовольнивши позов у цій частині.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційних скарг та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню на таких підставах.

Ухвалюючи рішення про солідарне стягнення з ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» та авіакомпанії «Emirates Airline» в особі представництва «Емірейтс Ерлайн» в Україні на користь позивачів вартості невикористаної частини квитків (авіарейсів «Дубай - Пекін», «Пекін - Дубай»), вартості придбаних власним коштом квитків (авіарейсу «Пекін - Київ») та вартості проживання у готелі «Пекін», суд першої інстанції виходив із того, що у зв'язку із затримкою ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» авіарейсу «Київ - Дубай» та у зв'язку із цим подальша нестиковка з авіарейсом «Пекін - Дубай» та анулювання авіакомпанією «Emirates Airline» бронювання на наступні сегменти маршруту та на зворотний рейс, позивачі зазнали матеріальних затрат та моральної шкоди.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення компенсації за відмову у перевезенні у Пекін, суд першої інстанції, з висновками якого в цій частині погодився і апеляційний суд, виходив із того, що оскільки бронювання квитків позивачів на зворотний напрямок було анульовано, то до спірних правовідносин приписи ст. 104 Повітряного кодексу України (далі - ПК України) не застосовуються.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення компенсації на засоби першої необхідності внаслідок відмови у перевезенні, суди виходили із того, що така компенсація можлива у разі неприбуття багажу в пункт призначення разом із пасажиром.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову до ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що позивачі понесли матеріальні збитки у зв'язку із анулюванням авіакомпанією «Emirates Airline» зворотних квитків, тому саме остання має компенсувати їм понесені затрати.

Проте з такими висновками апеляційного суду повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 10 червня 2013 року позивачами через туроператора ТОВ «Вімед» було придбано 10 електронних авіаквитків на авіарейс 03-04 вересня 2013 року «Київ - Дубай - Пекін», який виконувався ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» - сегмент Київ - Дубай та авіакомпанією «Emirates Airline» (Fly Dubai) - сегмент Дубай - Пекін та на зворотній авіарейс 17-18 вересня 2013 року «Пекін - Дубай - Київ», які виконувала авіакомпанія «Emirates Airline».

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_16, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 придбали квитки за ціною 6 320 грн кожен, а ОСОБА_9 19 липня 2013 року придбала квиток вартістю 6 340 грн.

Літак, який виконував рейс «Київ - Дубай», відлітав з аеропорту «Бориспіль» 03 вересня 2013 року о 17 год. 55 хв. Стикувальний рейс «Дубай - Пекін» авіакомпанія «Emirates Airline» - 04 вересня 2013 року о 04 год. 10 хв. Виліт літака з Києва до Дубай, який здійснювала Авіакомпанія «МАУ», відбувся із затримкою, оскільки під час проведення передпольотної перевірки екіпаж виявив технічну несправність та на борту літака знаходився пасажир з явними ознаками алкогольного сп'яніння, який своєю поведінкою заважав іншим пасажирам. У зв'язку із затримкою рейсу позивачі втратили стиковку із рейсом, що здійснювала авіакомпанія «Fly Dubai», а авіакомпанія «EmiratesAirline» відмовилася надавати пасажирам пересадку на свій наступний рейс у Пекін.

До пункту призначення - Пекіну - позивачі дісталися наступним рейсом, квитки, які були придбані Авіакомпанією «МАУ». Зворотні квитки були заброньовані на 17 вересня 2013 року та в цей день авіакомпанія «Emirates Airline» відмовила позивачам у реєстрації на рейс «Пекін - Дубай», у зв'язку з анулюванням їх зворотних квитків з причин запізнення на рейс 04 вересня 2013 року «Дубай - Пекін» та відсутністю підтвердження бронювання квитків на зворотній рейс.

У зв'язку з наведеними обставинами позивачі були вимушені придбати квитки на зворотній напрямок за особисті кошти та витрачати кошти на проживання в готелі, в зв'язку з чим понесли додаткові витрати, які і просили відшкодувати на свою користь солідарно з відповідачів.

Відповідно до ч. 16 ст. 100 ПК України пасажир має право на компенсацію від авіаперевізника і надання допомоги у разі відмови у перевезенні, скасування чи тривалої затримки рейсу, зниження класу обслуговування пасажира в порядку, встановленому цим кодексом, авіаційними правилами України та міжнародними договорами України.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 105 ПК України авіаперевізник, скасовуючи або затримуючи рейс, повинен надавати пасажирам на їх запит пояснення щодо підстав скасування чи затримки рейсу. У разі необхідності забезпечення своєчасної пересадки трансферних пасажирів на стикувальні рейси перевізник за першої можливості повинен запропонувати їм альтернативні маршрути перевезення. Перевізник не зобов'язаний виплачувати компенсацію, передбачену ч. ч. 5 і 6 ст. 104 цього кодексу, якщо він може надати підтвердження того, що причиною скасування рейсу була дія непереборної сили або надзвичайна ситуація, якій не можна було запобігти, навіть якби було вжито усіх заходів.

Відповідно до п. 4 глави І Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України 30 листопада 2012 року № 735 (далі - Правила), надзвичайні обставини - обставини, які призводять до тривалої затримки або скасування одного або більше рейсів, навіть якщо відповідним авіаперевізником було вжито всіх розумних заходів, щоб запобігти затримкам або скасуванням. Надзвичайними обставинами є, зокрема, але не виключно, військові дії, масові безлади, диверсія, ембарго, пожежі, паводки чи інші стихійні лиха, вибухи, дії чи бездіяльність державних органів, страйки, технічні перешкоди, що виникли внаслідок відмови та збоїв, несправностей систем електропостачання, зв'язку, комунікацій, обладнання, програмного забезпечення.

Так, відповідно до ст.19 Варшавської конвенції та ст. 19 Конвенції для уніфікації деяких правил міжнародних повітряних перевезень, підписаної у м. Монреалі 28 травня 1999 року, приписи яких є спеціальними нормами, у тому числі і щодо врегулювання спірних правовідносин, перевізник несе відповідальність за шкоду, що сталась внаслідок затримки при повітряному перевезенні пасажирів, багажу чи вантажу. У той же час, перевізник не несе відповідальності за шкоду, що сталась внаслідок затримки, якщо він доведе, що ним та його службовими особами і агентами вжиті всі заходи для того, щоб відвернути шкоду, або що було неможливо вжити таких заходів.

За змістом зазначених норм пасажир має право на відшкодування перевізником шкоди, що сталась унаслідок затримки повітряного перевезення, при цьому згадані міжнародні акти не конкретизують вид шкоди (матеріальна чи моральна), що підлягає відшкодуванню, а встановлюють лише обмеження щодо розміру її відшкодування.

Вирішуючи спір по суті, апеляційний суд виходив із того, що оскільки затримка авіарейсу «Київ - Дубай» сталася з технічних причин та знаходження на борту літака пасажира у стані сильного алкогольного сп'яніння, то вини ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» у затримці авіарейсу «Київ - Дубай» не має, тому понесені позивачами матеріальні затрати у вигляді вартості придбаних власним коштом квитків (авіарейсу «Пекін -Київ») та вартості проживання у готелі Пекін має відшкодувати авіакомпанія «Emirates Airline» в особі представництва «Емірейтс Ерлайн» в Україні.

У той же час апеляційний суд не навів будь-яких мотивів, із яких він виходив, вважаючи, що такі обставини є надзвичайними, і при наявності яких виключається відповідальність ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ»; не зазначив, якими доказами підтверджуються такі обставини; не перевірив, чи була можливість усунути зазначені обставини іншими заходами, що виключали б затримку авіарейсу та чи виконала Авіакомпанія «МАУ» свій обов'язок, передбачений ч. ч. 2, 3 ст. 105 ПК України, щодо пропозиції позивачам альтернативного зворотного маршруту.

Крім того, встановивши, що авіакомпанія «Emirates Airline» правомірно анулювала зворотне бронювання квитків позивачів у зв'язку із запізненням ними на рейс та без повідомлення авіаперевізника про таке затримання, у той же час апеляційний суд зробив висновок, що саме остання має відповідати за завдану позивачам шкоду у вигляді вартості невикористаної частини квитків (авіарейсів «Дубай - Пекін», «Пекін - Дубай»), вартості придбаних власним коштом квитків (авіарейсу «Пекін - Київ») та вартості проживання у готелі «Пекін».

Разом із тим на порушення приписів ст. ст. 212, 303 ЦПК України апеляційний суд не зазначив, яким нормативно-правовим актом на позивачів покладається обов'язок повідомити авіаперевізника про затримку рейсу у зв'язку з нестиковкою рейсів та не звернув уваги на те, що п. 1 глави 5 розділу IV Правил передбачено, що строк чинності квитка незалежно від виду застосованого тарифу продовжується, якщо перевізник, зокрема, своїми діями призведе до того, що пасажир не встигне на пересадку на інший стикувальний рейс, на який пасажир має підтверджене бронювання і який зазначений у тому самому квитку, де зазначено й попередній рейс.

З огляду на зазначене апеляційний суд дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для стягнення на користь позивачів збитків у вигляді компенсаційних виплат, передбачених ч. 5 ст. 104 ПК України.

Вирішуючи спір по суті, на порушення приписів ст. ст. 212, 303 ЦПК України апеляційний суд не з'ясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, які правовідносини сторін випливають з установлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, належної оцінки наданим доказам не надав.

Порушення апеляційним судом при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалене у справі рішення апеляційного суду не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу вимог ст. 338 ЦПК України в цій частині підлягає скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Державної комерційної корпорації «Емірейтс» та ОСОБА_14, яка діє в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_15 та ОСОБА_7, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. П. Гончар

Т. П. Дербенцева

Д. О. Остапчук

І. К. Парінова