Справа №539/2453/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2016 Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді - Даценка В. М.

при секретарі Павличенко О.А.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубнах після скасування заочного рішення справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 в порядку захисту своїх прав відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів», звернувся до суду з позовом до ТОВ «Євролізинг Україна» про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів.

Позивач мотивує позов тим, що 15 червня 2015 року між ним та відповідачем було укладено договір фінансового лізингу №01611 з додатками. За вказаним договором ТОВ «Євролізинг Україна», як лізингодавець, взяло на себе зобовязання придбати предмет лізингу - автомобіль Peugeot 3008, та передати його у користування лізингоодержувачу ОСОБА_1

Менеджер компанії пояснила ОСОБА_1, що спочатку він повинен сплатити кошти в сумі 50 тисяч гривень, після чого з ним буде укладено договір лізингу та протягом кількох днів буде передано в користування предмет лізингу.

ОСОБА_1 того ж дня сплатив вказану суму коштів. Однак, коли повернувся додому, уважно ознайомився з умовами договору лізингу, оскільки такої можливості не було під час його підписання, та зрозумів, що був введений в оману, договір містить умови, які є несправедливими. Так, представником ТОВ «Євролізинг Україна» йому не було розяснено призначення платежу в розмірі 50000 грн., який виявився платежем за оформлення договору. Крім того, предмет лізингу в обіцяний строк позивач переданий не був.

Позивач вказує, що в укладеному договорі фінансового лізингу міститься ряд несправедливих умов, які порушують ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів», існує суттєвий дисбаланс прав та обов'язків сторін: значно обмежені права лізингоодержувача, як споживача, звужені обов'язки лізингодавця, повністю виключена відповідальність лізингодавця.

Крім того, позивач вказав, що фінансовий лізинг є фінансовою послугою, а відповідач не має ліцензії на надання фінансових послуг. Договір лізингу не був посвідчений нотаріально, а тому є нікчемним.

Позивач прохає суд визнати недійсним договір фінансового лізингу №01611 з додатками від 15 червня 2015 року, стягнути з ТОВ "Євролізинг Україна" 50000 гривень та сплачений судовий збір.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду від 14 листопада 2016 року було скасовано заочне рішення суду від 06.10.2016 року за вказаним позовом, а справу призначено до судового розгляду.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав. При цьому, вказав, що він повторно звернувся з позовом до ТОВ «Євролізинг Україна» про визнання того самого договору недійсним та стягнення коштів, однак повторний позов заявлений з інших підстав. В першому випадку позивач прохав визнати недійсним п.12.1 договору, а в другому - визнати недійсним договір в цілому.

Відповідач направив до суду заперечення проти позову, в яких вказав, що аналогічний позов ОСОБА_1 до ТОВ «Євролізинг Україна» вже був предметом судового розгляду. Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 31.08.2015 року по справі №539/2394/15-ц позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені. Однак, рішенням Апеляційного суду Полтавської області №22-ц/786/3360/15 рішення суду першої інстанції скасовано, а в позові ОСОБА_1 до ТОВ «Євролізинг Україна» про визнання недійсним договору та стягнення коштів відмовлено. При цьому, вважає, що укладений договір фінансового лізингу відповідає вимогам законодавства та не містить несправедливих умов, не завдає шкоди позивачу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 30.06.2015 року звертався до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до ТОВ «Євролізинг Україна» з вимогою про визнання недійсним пункту 12.1 договору фінансового лізингу №01611 від 15 червня 2015 року, розірвання договору фінансового лізингу, стягнення адміністративного платежу в сумі 50000 грн. та банківської комісії в сумі 500 грн. (цивільна справа №539/2394/15-ц).

В ході судового розгляду вказаної справи позивач 17.08.2015 року подав письмову заяву про уточнення позовних вимог, де просив визнати весь договір фінансового лізингу недійсним без зазначення підстав такої вимоги.

Таким чином, твердження позивача про те, що в заявленому раніше позові він прохав про визнання недійсним лише п.12.1 договору, не відповідають дійсності. Повторно поданий 11.08.2016 року позов виник з тих самих підстав, стосується того самого предмета, предявлений тим самим позивачем до того самого відповідача.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 31.08.2015 року по справі №539/2394/15-ц позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені. В подальшому, рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 16 листопада 2015 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано, а в позові ОСОБА_1 до ТОВ «Євролізинг Україна» про визнання недійсним договору та стягнення коштів відмовлено. При цьому, судом апеляційної інстанції констатовано, що позивачем не було доведено обставин, на які він посилався, як на підставу своїх вимог, зокрема щодо невідповідності договору фінансового лізингу вимогамст.ст.18, 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» та доказів невідповідності спірного договору загальним положенням ст.203 ЦК України.

Ухвалою ВССУ РЦКС від 10 березня 2016 року рішення Апеляційного суду Полтавської області залишено без змін.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи, що з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав було ухвалено судове рішення, яке набрало законної сили, суд вважає, що провадження у справі слід закрити.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд, -

УХ В А Л И В:

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів, закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_2 В. М.