Ухвала іменем україни 23 листопада 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Червинської М.Є., суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М., Коротуна В.М., Попович О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до громадської спілки «Громада Щасливого», голови громадської спілки «Громада Щасливого» ОСОБА_4 про визнання інформації недостовірною та зобов'язання спростувати її, за касаційною скаргою голови правління громадської спілки «Громада Щасливого» - ОСОБА_4 - на ухвалу апеляційного суду Київської області від 15 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що в мережі інтернет на сторінці www.hromadaschaslyve.com.ua, відповідачі розмістили статтю під назвою «Тільки усі разом ми зможемо навести лад на нашій з Вами землі». В цій статті містилась інформація з таким змістом: «Як і обіцяли, починаємо публікацію майна голови сільради та його родичів: ОСОБА_3. Авто-парк: два BMW-X5, Mitsubishi Pajero, Toyota Camry.Нерухомість: торговий дім «ІНФОРМАЦІЯ_1» АДРЕСА_1; кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2»

с. Щасливе, АДРЕСА_1 (засновник); кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» с. Проліски; хоз. магазин (бувший гуртожиток АДРЕСА_1 - (засновник); ресторан та ПАБ «2012» по АДРЕСА_2; ТОВ «Кіа Центр» - (засновник); 1 га в

с. Проліски в березовому гаї - добудовує два шестиповерхових дома».

Зазначав, що йому не належать зазначені в статті автомобілі та об'єкти нерухомого майна, також він не є засновником вказаних магазинів та господарського товариства, а наведена інформація не відповідає дійсності.

Враховуючи зазначене, просив суд визнати недостовірною інформацію розповсюджену в мережі інтернет на сторінці www.hromadaschaslyve.com.ua в статті під назвою «Тільки усі разом ми зможемо навести лад на нашій з Вами землі» та зобов'язати відповідачів спростувати поширену ними інформацію шляхом розміщення копії рішення суду на інтернет-сторінці www.hromadaschaslyve.com.ua.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від

05 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 15 березня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недостовірною інформацію, розповсюджену на інтернет-сторінці www.hromadaschaslyve.com.ua, в статті під назвою «Тільки усі разом ми зможемо навести лад на нашій з Вами землі» за змістом: «Як і обіцяли, починаємо публікацію майна голови сільради та його родичів: ОСОБА_3. Авто-парк: два BMW-X5, Mitsubishi Pajero, Toyota Camry.Нерухомість: торговий дім «ІНФОРМАЦІЯ_1» АДРЕСА_1; кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2»

с. Щасливе, АДРЕСА_1 (засновник); кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» с. Проліски; хоз. магазин (бувший гуртожиток АДРЕСА_1 - (засновник); ресторан та ПАБ «2012» по АДРЕСА_2; ТОВ «Кіа Центр» - (засновник); 1 га в

с. Проліски в березовому гаї - добудовує два шестиповерхових дома».

Зобов'язано громадську спілку «Громада Щасливого» (далі - ГС «Громада Щасливого») спростувати цю інформацію шляхом розміщення рішення суду на інтернет-сторінці: www.hromadaschaslyve.com.ua.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі голова правління ГС «Громада Щасливого» -

ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить змінити ухвалу апеляційного суду, не передаючи справу на новий розгляд, визнати інформацію, викладену в листівці ГС «Громада Щасливого», як таку, що відповідає дійсності.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що відомості, які були розміщені відповідачем на інтернет-сторінці, не підтверджуються належними доказами, а тому є недостовірними.

Колегія суддів не може погодитись із висновками судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на таке.

Судами встановлено, щона інтернет-сторінці: www.hromadaschaslyve.com.ua, була розміщена стаття під назвою «Тільки усі разом ми зможемо навести лад на нашій з Вами землі», в якій містилась інформація з текстом: «Як і обіцяли, починаємо публікацію майна голови сільради та його родичів: ОСОБА_3. Авто-парк: два

BMW-X5, Mitsubishi Pajero, Toyota Camry. Нерухомість: торговий дім «ІНФОРМАЦІЯ_1» АДРЕСА_1; кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» с. Щасливе, АДРЕСА_1 (засновник); кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» с. Проліски; хоз. магазин (бувший гуртожиток АДРЕСА_1 - (засновник); ресторан та ПАБ «2012» по АДРЕСА_2; ТОВ «Кіа Центр» -(засновник); 1 га в с. Проліски в березовому гаї - добудовує два шестиповерхових дома».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_3 зазначав, що інформація у вказаній статті є недостовірною, оскільки не відповідає дійсності.

Статтею 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» (далі - Постанова), при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя.

Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

У зв'язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Відповідно до ст. ст. 94, 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 15 Постанови, під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення у мережі інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно із ч. 2 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

У пункті 19 Постанови судам роз'яснено, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Суди попередніх інстанцій визнаючи недостовірною інформацію, зазначену у статті «Тільки усі разом ми зможемо навести лад на нашій з Вами землі», що була розміщена в мережі інтернет на сторінці www.hromadaschaslyve.com.ua, виходили із того, що зазначене в статті майно не належить ОСОБА_3, проте судами не було взято до уваги те, що зазначена стаття містила публікацію не лише майна ОСОБА_3, а також його родичів. Обставин щодо недостовірності інформації про належність зазначеного майна родичам ОСОБА_3 судами попередніх інстанцій встановлено не було.

Враховуючи зазначене, висновок судів першої та апеляційної інстанцій з приводу недостовірності вказаної інформації не можна вважати обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій ухвалили рішення з порушенням норм процесуального права, неповно встановили фактичні обставини справи, що відповідно до

ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених рішень із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 343-345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу голови правління громадської спілки «Громада Щасливого» - ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від

05 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від

15 березня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

В.М. Коротун

Л.М.Мазур

О.В.Попович