АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Шкірай М.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів: Мазурик О.Ф., Слободянюк С.В.

за участю секретаря Гоін В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року про відкриття провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року позивач ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року - відкрито провадження в справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та передати справу на розгляд за підсудністю, посилаючись на те, що вона є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням правил підсудності.

Вказує, що на даний момент відповідач постійно проживає (постійне місце перебування) за адресою: АДРЕСА_1, що знаходиться в Деснянському районі м. Києва.

Підсудність обрано з метою створення незручностей для відповідача - відвідування суду та захисту своїх прав у суді. А відтак позивач діє недобросовісно.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відкриваючи провадження у справі, суд виходив з того, що даний спір підсудний цьому суду.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 р. Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов'язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованими у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

З матеріалів справи убачається, що предметом позову є кредитні правовідносини про стягнення заборгованості за договором.

Заперечуючи щодо дотримання правил підсудності при відкритті провадження у справі, апелянт вказує на непідсудність справи Святошинському районному суду м. Києва, оскільки місце проживання відповідача знаходиться поза межами цього району.

Відповідно до ч.3 ст. 122 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі п.4 ч. 3 ст. 121 цього Кодексу.

Так, в силу вимог процесуального законодавства, суд надсилав запит відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в місті Києві, згідно якого встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.42).

Отже, суд, дотримуючись процесуального порядку на підставі отриманої інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача при вирішенні питання про відкриття провадження у справі вірно встановив, що спір між сторонами підсудний саме цьому суду.

Ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на суть прийнятої ухвали не впливають.

Керуючись ст. 218,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року в справі залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді