Номер провадження: 22-ц/785/8050/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Варикаші О.Д., Станкевича В. А.

при секретарі Сідлецькій Ю. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу досудового слідства, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ширяївського районного суду Одеської області від 18. 10. 2016 р.,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 18. 10. 2016 р. задоволено клопотання ОСОБА_3 і закрито провадження у даній справі за зазначеним позовом ОСОБА_2 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування ухвали суду і ухвалення нового рішення, яким задовольнити позов з тих підстав, що закриваючи провадженням справу суд не звернув увагу, що підстави позову змінилися і ставиться питання про розгляд позовної заяви на підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 підтримали доводи апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши доводи скарги і перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Закриваючи провадження у даній справі суд першої інстанції виходив з положень ст. ст. 205 ч. 1 п. 2 ЦПК України і того, що відповідач ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст. 205 ч. 1 п. 2 ЦПК України, яке обґрунтовує тим, що в провадженні цього ж суду вже знаходилася аналогічна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органу досудового слідства, по якій судом 16. 06. 2015 р. було винесено рішення про відмову в задоволенні позову та яке вступило в законну силу відповідно до чинного законодавства.

Проте такий висновок суду є необґрунтованим і не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 205 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно зі ст. 206 ч. 3 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Встановлено, що 08. 06. 2016 р. до суду першої інстанції надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органу досудового слідства, з проханням стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 100000 грн. з посиланням на те, що позивач інвалід 3 групи, її син душевно хворий інвалід 2 групи, і 27. 05. 2013 р. слідчим слідчого відділення Ширяївського ВП Любашівського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 порушено кримінальне провадження № 000666 і на даний час (вже більше 3 років) по кримінальному провадженню не завершено досудове розслідування і це повязане з діями та бездіяльністю слідчого Пельтик Р. В., якому (крім його безвідповідальності та непрофесіоналізму) не завадило належним чином провести досудове розслідування і справу з обвинувальним висновком направити до суду, але він впевнений, що можна нічого не робити по справі і йому за це нічого не буде.

Згідно журналу судового засідання у даній справі від 18. 10. 2016 р. та змісту оскаржуваної ухвали суду в судовому засіданні, ще до початку розгляду справи по суті, відповідач заявив усне клопотання про закриття провадження у справі, яке обґрунтовує тим, що в провадженні цього ж суду вже знаходилася аналогічна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органу досудового слідства, по якій судом 16. 06. 2015 р. було винесено рішення про відмову в задоволенні позову та яке вступило в законну силу відповідно до чинного законодавства; позивач та її представник заперечували проти задоволення цього клопотання, а суд без дослідження будь-яких доказів у справі та стосовно заявленого клопотання вийшов до нарадчої кімнати, після чого оголосив оскаржувану ухвалу суду про закриття провадження у справі.

При цьому, у справі відсутні копія рішення суду 16. 06. 2015 р. та копія позову, за яким це рішення суду, на яке посилався відповідач, ухвалене, що виключало можливість суду першої інстанції дати оцінку цим документам у співвідношенні до позовних вимог у даній справі.

Разом з тим, в оскаржуваній ухвалі суду на порушення вимог ст. 210 ЦПК України відсутній опис встановлених судом обставин по суті заявленого відповідачем клопотання та відсутнє мотивування прийнятого судом рішення з цього питання, оскільки зміст оскаржуваної ухвали суду фактично звівся до викладення позицій сторін та викладення положень ст. 205 ч. 1 п. 2, ст. 206 ч. 3 ЦПК України, в тому числі в ухвалі суду відсутній висновок суду стосовно того чи мало місце рішення суду, на яке посилався відповідач, та яке воно має значення для розгляду даної справи.

Крім того, суд першої інстанції при прийнятті рішення про закриття справи не врахував, що відповідач посилається на рішення суду від 16. 06. 2015 р., що набрало чинності, а позовні вимоги у даній справі стосуються подій з часу порушення кримінального провадження 27. 05. 2013 р. по час звернення позивача до суду 08. 06. 2016 р., тобто і подій які відбувалися після 16. 06. 2015 р.

Тобто, на підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що у даному випадку встановлено неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи і порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи і необґрунтованому закриттю судом першої інстанції провадження у справі.

Відповідно ж до вимог п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженні у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи і порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, у суду першої інстанції не було підстав для закриття провадження у даній справі і відповідно до ст. ст. 307, 311 ЦПК України ухвала суду про закриття справи підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, ст. 307 ч. 2 п. 4, ст. 311, ст. ст. 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Скасувати ухвалу Ширяївського районного суду Одеської області від 18. 10. 2016 р. і направити цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу досудового слідства для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області А. П. Бабій

ОСОБА_5

ОСОБА_6