Категорія 24Доповідач Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

29 листопада 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Войтка Ю.Б., Іващука В.А.,

з участю секретаря судового засідання Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2016 року за матеріалами позовної заяви ОСОБА_2 до директора Вінницького торгівельно-економічного інституту Замкової Наталії Леонідівни про зобов'язання повернути документи, -

встановила:

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

В судовому засідання апелянт ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити.

Представник відповідача Дідушок М.С. проти вимог апеляційної скарги заперечував, просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_2 та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції як законну і обґрунтовану.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, які з'явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

ОСОБА_2 звернувся до міського суду із позовом до директора Вінницького торговельно-економічного інституту Замкової Наталії Леонідівни про зобов'язання повернути документи, яким просив суд зобов'язати відповідача повернути йому документи, згідно переліку, які незаконно утримуються останнім.

Ухвалою від 24 жовтня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернено останньому.

Визнаючи позовну заяву ОСОБА_2 неподаною та повертаючи її позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач відповідно до ухвали суду від 30 вересня 2016 року в установлений ним строк не усунув недоліки позовної заяви.

Проте такий висновок судом першої інстанції зроблений поспішно, без врахування обставин справи та з порушенням норм процесуального права.

Так, ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30 вересня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до директора Вінницького торговельно-економічного інституту Замкової Наталії Леонідівни про зобов'язання повернути документи - залишено без руху та надано п'ятиденний строк для усунення недоліків, зазначених у даній ухвалі суду.

Як зазначено в ухвалі, поданий позов не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК України, оскільки позивачем не сплачено судовий збір, не додано копії позовної заяви та копії всіх доданих до неї документів, відповідно до кількості відповідачів.

Крім того, в позовній заяві відсутнє посилання на законодавство України, яким позивач керувався при зверненні до суду із позовом, що на думку суду також є підставою для залишення позовної заяви без руху.

На виконання вимог вказаної ухвали та в межах наданого судом п'ятиденного строку з дня отримання її копії позивачем подано заяву, відповідно до якої останній надає пояснення щодо недоліків вказаних в ухвалі, а також доказ на підтвердження звільнення його від сплати судового збору, зокрема копію посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.6,7).

Відповідно до статті 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позов пов'язаний із наданням та неповерненням особистих документів позивача при його працевлаштуванні, а відтак є таким, що виникає із трудових правовідносин.

Правила цієї статті щодо подання копій документів не поширюються, зокрема на позови, що виникають з трудових правовідносин.

Відповідно до статті 119 ЦПК України позовна заява подається у письмовій формі, і повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

За змістом зазначеної норми саме на позивача покладається обов'язок обґрунтування своїх вимог з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини.

Разом з цим, сама по собі відсутність у позовній заяві чи додатках до неї доказів на підтвердження позовних вимог не перешкоджає розгляду справи, оскільки є підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною.

Позивач додав до заяви докази, які вважав за потрібне надати суду; якщо ж вони не підтверджують позовні вимоги, то це є підставою для відмови в задоволенні позову, а не для визнання позовної заяви неподаною.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 7 Постанови від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судови й збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати позовну заяву без руху, а в подальшому повертати її позивачу.

Суд не вправі також вимагати від позивача уточнювати його позовні вимоги з посиланням на законодавство України, яким він керувався при зверненні до суду, оскільки питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, вирішує суд під час ухвалення рішення (стаття 214 ЦПК України).

Суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув та всупереч вимогам процесуального закону повернув позовну заяву.

За таких умов ухвалу Вінницького міського суду від 24 жовтня 2016 року про визнання неподаною та повернення позивачу позовної заяви не можна вважати законною і обґрунтованою, вона відповідно до п. 3, 4 частини 1 статті 311 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням матеріалів позовної заяви до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження в цивільній справі.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. 311, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2016 року скасувати, а питання про відкриття провадження в цивільні справі за позовом ОСОБА_2 до директора Вінницького торгівельно-економічного інституту Замкової Наталії Леонідівни про зобов'язання повернути документи, - повернути до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/ Стадник І.М.
Судді: Згідно з оригіналом: Суддя апеляційного суду /підпис/ Іващук В.А. /підпис/ Войтко Ю.Б. Стадник І.М.