Справа № 362/7321/15-ц
Провадження № 2/362/354/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

при секретарі Яренко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гребінківської державної нотаріальної нотаріальної контори Київської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить суд визнати недійсним свідоцтво про право власності, видане 27.12.2006 р. Гребінківською державною нотаріальною конторою Київської області за реєстровим №1-5734, про належність ОСОБА_3, яка померла 26.03.2002 року, ? частки в спільному сумісному майні, придбаному подружжям за час шлюбу, а саме - земельної ділянки площею 0,67 га, що розташована на території с. Ковалівка, Ковалівської сільської ради, Васильківському районі, Київської області з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та ведення особистого підсобного господарства площею 0,42 га, яка належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КВ №6864, виданого Ковалівською сільською радою Васильківського району Київської області 04.04.1997 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №265 від 04.04.1997 р.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що її батько ОСОБА_4 як і відповідач ОСОБА_2 успадкували майно, що залишилося після смерті його дружини ОСОБА_3, яка померла 26.03.2002 р., а саме ? частину житлового будинку по вул. Фастівській, 50-а у с. Ковалівка, Васильківського району Київської області (власником іншої ? частки цього будинку залишився ОСОБА_4 Після смерті 17.02.2014 р. її батька ОСОБА_4 відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,67 га, що розташована на території села Ковалівка Ковалівської сільської ради Васильківському районі, власником якої він став 04.04.1997 р. шляхом її безоплатної приватизації із земель комунальної власності. Однак, звернувшись у жовтні 2015 р. до Гребінківської нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну ділянку, отримала відмову, та зясувала, що 27.12.2006 р. державним нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5

Її батьку було видано свідоцтво про право власності, відповідно до якого нотаріус визначив вказану земельну ділянку спільним сумісним майном придбаним подружжям за час шлюбу, виділивши у приватну власність її батьку ? частку вказаної земельної ділянки, та зазначив про належність іншої ? частини його покійній дружині ОСОБА_3

Позивач вважає, що вказана земельна ділянка була приватизована покійним батьком позивача і була його особистою власністю, тобто не могла бути визначена як спільна сумісна власність подружжя та не могла підлягати поділу в частках по ? частці батьку позивача ОСОБА_4 та його дружині ОСОБА_3, тому вважає оспорюване нею свідоцтво недійсним.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечили проти позову, просили суд відмовити в його задоволенні, оскільки вважають дії державного нотаріуса по видачі свідоцтва про право власності на ? частку спірної земельної ділянки на імя ОСОБА_3 як частки в спільному майні подружжя є правомірними, оскільки спірна земельна ділянка була приватизована в 1997 р., тобто в той період, коли діяв КпШС України, і відповідно до вказаних правовідносин необхідно застосовувати норми саме цього законодавчого акту. Окрім того, на сьогоднішній день відповідач ОСОБА_2 оформила право власності на 5/12 частин житлового будинку, який знаходиться на спірній земельній ділянці.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ОК №299715, 17.02.2014 р. помер ОСОБА_4, який відповідно до свідоцтва про народження серії І-АВ №378866 є батьком позивача ОСОБА_1 (а.с.6,16).

Ще за життя ОСОБА_4 22.03.1987 р. уклав шлюб з ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 111-БК №343303 (а.с.7), яка померла 23.03.2002 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК №390581 (а.с.13).

Як вбачається з Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.01.2007 р. ОСОБА_4 належить ? частка домоволодіння по вул. Фастівській, 50-а в с. Ковалівка, Васильківського району, Київської області (а.с.9).

Також, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.03.2007 р., виданого державним нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області, 1/6 частка з спадкового майна ОСОБА_3, (тобто 1/12 частка будинку), яке складається з ? частини зазначеного домоволодіння, належить ОСОБА_4, 5/6 часток спадкового майна (5/12 частка будинку) - належить ОСОБА_2 (а.с.14).

Відповідно до свідоцтва про право власності від 27.12.2006 р., виданого державним нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області, ОСОБА_3, яка померла 26.03.2002 р. і проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, і була подружжям ОСОБА_4, належить право власності на ? частку в спільному майні, придбаному подружжям за час шлюбу. Спільне сумісне майно, право власності, на яке в зазначеній частці посвідчено цим свідоцтвом за ОСОБА_3, складається з земельної ділянки площею 0,67 г а, що розташована на території села Ковалівка Ковалівської сільської ради Васильківському районі, Київської області. ? частка зазначеного майна залишається у власності ОСОБА_4 (а.с.15).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи до майна померлої 26.03.2002 р. ОСОБА_3, ОСОБА_4 в 2006 р. звернувся до Гребінківської державної нотаріальної контори з заявою, в якій вказує, що за час перебування в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 ними були набуті житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Ковалівка Васильківського району, Київської області по вул. Фастівській, під №50-а, та земельна ділянка площею 0,67 га, що розташована на території села Ковалівка Ковалівської сільської ради Васильківському районі, Київської області, які зареєстровані на його імя. Просив видати на імя ОСОБА_3, на ? частку вказаних житлового будинку та земельної ділянки свідоцтво про право власності на частку в спільному сумісному майні, набутому подружжям за час шлюбу (а.с.с. 134).

25.12.2006 р. відповідач звернулась до нотаріальної контори з заявою про те, що не заперечу проти видачі свідоцтв про право власності в спільному майні подружжя на ? частку будинку та на ? частку земельної ділянки, що знаходиться в с. Ковалівка, Васильківського району, Київської області по вулиці Фастівській, 50-а на імя померлої 26.03.2002 року її матері - ОСОБА_3 (а.с.с.138).

Як вбачається з постанови Гребінківської державної нотаріальної контори №896/02-31 від 06.10.2015 р., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне майно після смерті ОСОБА_4 у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно з відповідною державною реєстрацією (а.с.17).

На заяву ОСОБА_1 від 17.10.2015 р. Гребінківською нотаріальною конторою було надано пояснення від 23.10.2015 р. №96902-14, яким розяснено, що 27.12.2006 р. за заявою ОСОБА_4 Гребінківською нотаріальною конторою Київської області було видано свідоцтво про право власності на ? частку будинку та на ? частку земельної ділянки, що знаходиться в с. Ковалівка, Васильківського району, Київської області по вулиці Фастівській, 50-а на імя ОСОБА_3 як частку в спільному майні, набутому подружжям за час шлюбу (а.с.с.19).

Так, як було зазначено вище, ОСОБА_4 перебував в шлюбі з ОСОБА_3 з 22.03.1987 р.

Право власності на земельну ділянку площею 0,67 га, що розташована на території села Ковалівка, Ковалівської сільської ради, Васильківському районі, Київської області з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та ведення особистого підсобного господарства площею 0,42 га, належало ОСОБА_4, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії КВ №6864, виданого Ковалівською сільською радою Васильківського району Київської області 04.04.1997 р., на підставі рішення виконкому Ковалівської сільської ради №24 від 03.07.1996 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №265 від 04.04.1997 р. (а.с.10-12).

До правовідносин у вказаному спорі застосовуються положення законодавства, діючого на момент їх виникнення

Так, на момент приватизації ОСОБА_4 відшукуваної земельної ділянки, у 1997 р. діяли положення КпШС України, які і необхідно застосовувати до вказаних правовідносин.

Відповідно до ст. 22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

При цьому слід зазначити, що поняття майна, що є особистою власністю подружжя КпШС України взагалі не містив. Було передбачено лише поняття роздільного майна подружжя до якого законодавець відносив майно яке було набуте подружжям до шлюбу, подароване, успадковане та речі індивідуального чи професійного вжитку.

Лише з 13.06.2012 р. після прийняття Закону України «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка» від 17.05.2012 р. було внесено зміни до ст. 57 Сімейного Кодексу України, після чого перелік майна, що є особистою власністю подружжя було доповнено пунктам 5 такого змісту «земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України".

Тобто, на період приватизації ОСОБА_4 спірної земельної ділянки та на момент видачі державним нотаріусом свідоцтва про право власності на частку в майні подружжя, законодавчо питання статусу приватизованої земельної ділянки одним з подружжя не був врегульованим аж до червня 2012 р.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про нотаріат» у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з них видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини.

Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку, що дії державного нотаріуса були правомірними, оскільки базувались на вимогах закону, у звязку з чим суд не вбачає підстав для скасування вказаного свідоцтва про право власності.

Окрім того, думка самого ОСОБА_4, що виражена в його заяві до Гребінківської державної нотаріальної контори з заявою про те що земельна ділянка площею 0,67 га, що розташована на території села Ковалівка, Ковалівської сільської ради була набута за час перебування в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 і є спільною сумісною власністю подружжя , вказує на правомірність дій нотаріуса та виданої ним постанови.

За таких обставин, в задоволенні позову необхідно відмовити

Враховуючи викладене, керуючись ст.22 КпШС України, ст. 71 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212-214 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Кравченко Л.М.