Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1254/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Панфілова А. В.
Доповідач Єгорова С. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

01.06.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Єгорової С.М.

суддів: Дуковського О.Л., Письменного О.А.

із секретарем Яковлєвою Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Креатив груп» на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 квітня 2016 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Креатив груп» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року ОСОБА_2звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона працювала у Публічного акціонерного товариства «Креатив груп»(далі - ПАТ «Креатив груп») з 10.06.2013 року на посаді фахівця з договірних робіт департаменту сільського господарства ПАТ «Креатив Груп», 11.08.2015 року її було звільнено за п.5 ч.І ст. 36 КЗпП України - переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство. На день звільнення заборгованість ПАТ «Креатив Груп» по нарахованій та не виплаченій заробітній платі становила більше ніж за 1 місяць (за повний липень та 7 робочих днів серпня 2015 року). 08.09.2015 року ПАТ «Креатив Груп» було проведено часткову оплату готівкою через касу підприємства заборгованості по заробітній платі, а саме за липень 2015 року у сумі: 4424,20 за липень 2015 року, а 24.09.2015 року -часткову оплату безготівково шляхом перерахування на банківську картку заборгованості по заробітній платі: - 1548,67 за 7 робочих днів серпня 2015 року. Розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку визначено позивачем- 7674,30 грн.: дата звільнення - 11.08.2015 року; дата остаточного розрахунку - 24.09.2015 року; кількість робочих днів у серпні 2015 року -13 (з 12.08.2015 року по 31.08.2015 року); кількість робочих днів у вересні 2015 року - 17 (з 01.09.2015 року по 23.09.2015 року) - заробітна плата за червень - 5500 грн.; кількість робочих днів у червні - 20; заробітна плата за липень 2015 року - 5500 грн.; кількість робочих дніє у липні 2015 року - 23; середньоденна заробітна плата становить: (5500 грн. + 5500 грн.) : (20+23)= 255,81 грн. Сума середнього заробітку за час затримки розрахунку : 255,81 (розмір середньоденної заробітної плати) х 30 днів (кількість днів затримки з 12.08.2015 року по 23.09.2015 року) = 7674,30грн., яку позивач просила стягнути з відповідача.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 квітня 2016 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ПАТ «Креатив груп» на користь ОСОБА_2 7674,30 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку без відрахування обо'язкових зборів та платежів. Стягнуто з ПАТ «Креатив груп» на користь держави 551,20 грн. судового збору.

Представником відповідача подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування вказаного судового рішення з підстав його незаконності і необгрунтованості, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зазначається про відсутність вини підприємства у затримці при проведенні повного розрахунку зі звільненим працівником, оскільки мав місце факт зміни керівництва на підприємстві, що зайняло певний час, тобто відсутня необхідна умова для настання відповідальності за порушення прав. Крім того, при обрахуванні судом судового збору не було враховано встановлений законом на 1 січня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати - 1218 грн., що відповідно впливає на розмір судового збору.

Заслухавши доповідача, представника ПАТ «Креатив Груп» Макарову А.О., яка підтримала доводи своєї скарги, позивача ОСОБА_2, яка заперечувала проти скасування чи зміни рішення суду, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та в межах позовних вимог, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що працювала ОСОБА_2 на на посаді фахівця з договірних робіт департаменту сільського господарства ПАТ «Креатив Груп» з 10.06.2013 року. 11.08.2015 року звільнена з посади за п.5 ч.І ст. 36 КЗпП України - переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, що підтверджується копією трудової книжки (а.с 10-14).

Відповідно до ст. 116 КЗпП України всі суми, що належать працівникові до виплати від підприємства, установи, організації, повинні бути виплачені саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 цього Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що у разі якщо працівникові не були виплачені належні йому платежі при звільненні, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а не при проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

У п.25 цієї ж постанови Пленуму зазначено, що не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.

Аналогічна позиція в частині перебігу строку звернення до суду викладена і в рішенні Конституційного суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, у якому суд дійшов висновку, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зідно ст. 24 Закону України «Про оплату праці» виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи.

За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов'язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі -Порядок), пунктом 8 якого передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Однак, в порушення зазначених норм КЗпП України позивачу не було повідомлено про нараховані суми перед звільненням та не було проведено повного розрахунку в день звільнення.

На день звільнення заборгованість ПАТ «Креатив Груп» перед позивачем по нарахованій та не виплаченій заробітній платі становила більше ніж за 1 місяць (за повний липень та 7 робочих днів серпня 2015 року). 08.09.2015 року ПАТ «Креатив Груп» було проведено часткову оплату готівкою через касу підприємства заборгованості по заробітній платі, а саме за липень 2015 року у сумі: 4424,20 за липень 2015 року та 24.09.2015 року ПАТ «Креатив Груп» було проведено часткову оплату безготівково шляхом перерахування банківську картку заборгованості по заробітній платі: - 1548,67 за 7 робочих днів серпня 2015 року . (а. с. 17).

Сума середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 7674,30 гри.: дата звільнення - 11.08.2015 року; дата остаточного розрахунку - 24.09.2015 року; кількість робочих днів у серпні 2015 року -13 (з 12.08.2015 року по 31.08.2015 року); кількість робочих днів у вересні 2015 року - 17 (з 01.09.2015 року по 23.09.2015 року) - заробітна плата за червень - 5500 грн.; кількість робочих днів у червні - 20; заробітна плата за липень 2015 року - 5500 грн.; кількість робочих дніє у липні 2015 року - 23; середньоденна заробітна плата становить: (5500 грн. + 5500 грн.) : (20+23)= 255,81 грн.; Сума середнього заробітку за час затримки розрахунку : 255,81 (розмір середньої заробітної плати) х 30 днів (кількість днів затримки з 12.08.2015 року по 23.09.2015 року) = 7674,30грн.( без урахування обов»язкових платежів та зборів).

Враховуючи вищевикладене, суд перщої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позову.

Представник відповідача не спростував висновків суду і не надав доказів щодо відсуттності вини роботодавця у несвоєчасному розрахунку при звільненні.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду щодо наявності підстав для стягнення з відповідача середнього заробітку на користь позивача за час затримки розрахунку після звільнення, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Проте, при вирішенні питання про розподіл судових витрат судом було допущено помилку при обрахуванні розміру судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

При поданні позову необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп., проте відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України"Про судовий збір" позивачі - у справах про стягнення заробітної плати, тому згідно положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір у зазначеному розмірі підлягає стягненню в дохід держави з відповідача.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України судове рішення необхідно змінити в частині вирішення питання про судові витрати, а в іншій частині рішення суду є законним і обгрунтованим, тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Креатив груп» задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 квітня 2016 року змінити в частині вирішення питання про відшкодування судового збору.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Креатив груп» на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: