Справа № 750/8538/15-ц
Провадження № 2/750/1202/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2016 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Карапута Л.В.,

секретаря Суспо Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив:

26.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив в рахунок виконання основного забовязання щодо оплати заборгованості у розмірі 112504 грн. 37 коп. з яких тіло кредиту 77232 грн. 63 коп., відсотки 35271 грн. 74 коп. Також позивач просив за Договором про надання кредиту № 2402/0308/88-015 від 28.03.2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки за договором № б/н від 28.03.2008 року з ОСОБА_1, а саме двохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 29.03.2000 року виконавчим комітетом Чернігівської міської ради на підставі рішення виконкому Чернігівської міської ради № 71 від 20.03.2000 року, зареєстрованого в Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 29.03.2000 року, має загальну площу 52,0 кв. м., з них житлова становить 30,0 кв. м., і складається з двох кімнат в придатному для житла стані, шляхом визнання права власності на нього за Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_2 банк» та визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» право власності на двохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В судове засідання представник позивача не з»явився, в поданій заяві від 0.02.2016 року просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з?явилася, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, просила в задоволенні позову відмовити в зв»язку з повною сплатою за кредитним договором.

Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 28.03.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2402/0308/88-015, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 25000,00 дол. США з розрахунку 11,9 % річних за весь строк фактичного користування кредитом.

25.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» передає Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» права вимоги за кредитом та забезпечувальними договорами, внаслідок чого Публічне акціонерне товариство «Дельта Бан» замінює Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» переходить право вимоги (замість Публічного акціонерного товариства «Сведбанк») від боржників повного, належного реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований №1306, 1307 від 25 травня 2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_2Г.).

Таким чином, відповідно до вищевказаного Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором іпотекодавець ОСОБА_1 за договором іпотеки № 3184 від 28.03.2008 року передала у іпотеку нерухоме майно: двохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в придатному для житла стані.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 12 іпотечного договору, за вибором Іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на Предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя:

12.1. За рішенням суду.

12.2. У безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Для отримання виконавчого напису Іпотекодержатель подає нотаріусу документи, що підтверджують безспірність заборгованості Позичальника за Основним зобов»язанням, а саме: заяву про невиконання Позичальником умов Основного зобов»язання, розрахунок заборгованості, свій примірник цього Договору. Виконавчий напис вчиняється на примірнику даного Договору, який після нотаріального посвідчення буде видано Іпотекодержателю. Вчинений нотаріусом виконавчий напис може бути оскаржено Іпотекодавцями виключно в судовому порядку.

12.3. Згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя, яким вважається застереження про задоволення вимог іпотеко держателя, викладене в пп. 12.3.1 та 12.3.2 цього пункту договору.

12.3.1. Задоволення вимог здійснюється шлюхом передачі іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» у випадку задоволення вимог іпотеко держателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті п. 12.3 договору, договір про задоволення вимог іпотеко держателя,укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності іпотеко держателя на предмет іпотеки. При цьому, вважається, що предмет іпотеки набувається у власність іпотеко держателя за вартістю, що буде визначена після прийняття іпотеко держателем рішення про обрання передбаченого цим пунктом договору способу звернення стягнення на предмет іпотеки, на підставі висновку незалежного експерта субєкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом субєкта оціночної діяльності. При цьому сторони домовляються, що кандидатура субєкта оціночної діяльності визначається іпотеко держателем. При оцінці предмета іпотеки незалежний експерт повинен використовувати всі методи оцінки, які будуть передбачені чинним законодавством на момент оцінки.

Сторони, з розуміння змісту статті 37 Закону України «Про іпотеку» свідчать, що право іпотеко держателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки на підставі положень цього пункту п. 12.3 цього договору є безумовним, тобто підлягає реєстрації незалежно від претензій іпотекодавців, а рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки може бути оскаржене іпотекодавцями в судовому порядку лише у випадку, якщо він доведе, що повністю виконав основне зобовязання.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон), звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 7 Закону, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Згідно висновку суб»єкта оціночної діяльності складеного ТОВ «Експертна компанія «Професіонал» станом на 27.09.2015 року вартість квартири №42, корпус 3, в буд. 37 по вул. Бєлова в м. Чернігові складає 233237 грн. 00 коп. (а.с. 99-141-а).

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає письмову вимогу про усунення порушення. Положення цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, а саме, договорів та інших правочинів.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання, взяті сторонами за договором, повинні виконувати належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Стаття 1049 ЦК України вказує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором.

Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом, встановлено, що відповідач належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, що підтверджується довідкою за вих. №05-3278897 від 05.05.2016 року та кредитор не має фінансових та майнових претензій до ОСОБА_1 за кредитним договором.

Таким чином в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 208 - 209, 292, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.В. Карапута