Справа № 740/1639/16-ц
Провадження № 2-о/740/67/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої судді Хандоги В.М.

секретаря Бережняк О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ніжина цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до суду з заявою, яку вподальшому уточнив, та просить встановити факт прийняття ним спадщини, що відкрилася після смерті його баби ОСОБА_2, яка померла 10.09.2002 року в с. Дуболугівка Ніжинського району..

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що його баба ОСОБА_2 на день смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. . На момент смерті в даному будинку ніхто крім неї не проживав та не був зареєстрований. На випадок своєї смерті баба залишила заповіт, яким все своє майно заповіла йому. Він спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв, фактично вступивши в управління і користування спадковим майном, але нотаріально оформити спадщину не може, так як необхідно довести факт прийняття спадщини після смерті баби, що і змусило його звернутися до суду з даною заявою.

В судове засідання заявник не з»явився подавши заяву про підтримку заявлених вимог з підстав викладених в заяві і просив справу розглянути без нього.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явився, але надіслав до суду заяву, у якій не заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 та просив справу розглянути без участі їхнього представника.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з»явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові покази у справі, дійшов висновку про необхідність задоволення вимог заявника з наступних підстав.

Відповідно до ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

За змістом ст.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до п. 2 ПВС України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, які, у разі відсутності спору, розглядаються за правилами окремого провадження. Зокрема прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 померла 10 вересня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с.6/.

На день смерті ОСОБА_2 проживала одна у спірному житловому будинку №29 по вул. О.Кошового в с.Дуболугівка Ніжинського району, та станом на 15.04.1991 року була головою колгоспного двору (спірного будинку), що підтверджується довідкою Дуболугівської сільської ради за № 253 від 07.10.2015 року та за №89 від 22.04.2016 року /а.с.10, 11/.

Згідно діючого на квітень 1991 року законодавства, зареєстровані на той період члени колгоспного двору є його власниками. Таким чином на той період власником двору була спадкодавець. Відповідно суд вважає, що він належить на праві особистої власності покійній.

З довідки КП МБТІ, від 09.10.2015 року вбачається, що право власності на спірний будинок ні за ким не зареєстровано /а.с.8/.

Спадкодавець ОСОБА_2 заповіла все своє майно заявнику ОСОБА_1, що підтверджується копією заповіту /а.с.7/.

На запит суду до другої Чернігівської державної нотаріальної контори надана інформаційна довідка про те, що після померлої 10 вересня 2002 року ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася.

Про те, що заявник прийняв спадщину підтверджується крім його тверджень довідкою Дуболугівської сільської ради від 22 квітня 2016 року в якій зазначається, що після смерті ОСОБА_2 заявник ОСОБА_1 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. За свої кошти поховав ОСОБА_2 та відбув усі необхідні релігійні обряди. На протязі 6-ти місяців після її смерті вселився до будинку, дбає про технічний стан домоволодіння, обробляє земельну ділянку. На даний час ОСОБА_1 зареєстрований в даному будинку /а.с.9/.

На підставі викладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ПВС України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»та ст.549 ЦК УРСР, ст.ст. 209,212-215, 256 ЦПК України,суд-

в и р і ш и в :

заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті його баби ОСОБА_2, яка померла 10 вересня 2002 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду ОСОБА_3