Номер провадження: 22-ц/785/2177/16
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Ісаєвої Н.В.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 січня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, третя особа Обслуговуючий кооператив «Садівничий кооператив «Едем» про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, третя особа Обслуговуючий кооператив «Садівничий кооператив «Едем» про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації, посилаючись на те, що розпорядженням Овідіопольської РДА Одеської області 1183 від 21.09.2007 року «Про безоплатну передачу у власність громадянам України земельних ділянок в ОК «СК «Едем» на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів) ОСОБА_6 передано безоплатно у власність земельну ділянку № 45 площею 0,0682 га на території ОК «СК «Едем».

На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_4 отримала державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЖ №30084, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю №31 від 24.07.2008 року, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:1933.

30 червня 2009 року ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_5 земельну ділянку, площею 0,0682 га, розміщену на землях, що перебувають у віданні Таїровскої селищної ради Овідіопольського району Одеської області, надану для ведення садівництва, склад угідь - рілля - 0,0682 га, що знаходиться в ОК «СК «Едем», ділянка №45.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Овідіопольської районної державної адміністрації, за участю третіх осіб Обслуговуючого кооперативу «Садівничого кооперативу «Едем», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання протиправним пункту 3 розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації №323 від 21.03.2008 року, скасування його в цій частині та визнання державного акту недійсним, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені повністю, визнаний протиправним та скасований пункт 3 Розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації №323 від 21.03.2008 року «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 12.01.2007 року №14, від 03.05.2007 року №488, від 21.09.2007 року №1183 «Про безоплатну передачу у власність громадянам України земельних ділянок в ОК «СК «Едем» на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів)»; визнаний недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку ЯЖ №300684 від 24.07.2008 року, виданий на імя ОСОБА_4

Постанова Одеського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2011 року залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2013 року.

Також позивачка зазначила, що, внаслідок визнання адміністративним судом протиправним розпорядження органу виконавчої влади та відповідно визнання недійсним державного акту про право приватної власності ОСОБА_4 на спірну земельну ділянку, недійсними є також й подальші правочини, що були вчинені ОСОБА_4 із спірною земельною ділянкою, зокрема, договір дарування від 30.06.2009 року та подальша реєстрація права власності гр. ОСОБА_7 на земельну ділянку №45 в ОК «СК «ЕДЕМ» на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області.

Однак, ОСОБА_5 відмовляється добровільно повернути позивачці займану ним земельну ділянку, а оскільки позивачка вважає себе власником нерухомого майна, вона звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила витребувати з незаконного володіння відповідача вищевказану земельну ділянку та скасувати державну реєстрацію нерухомого майна.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_7 позов не визнав.

Відповідачі ОСОБА_4, представник Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції, а також представник третьої особи обслуговуючого кооперативу «Садівничий кооператив «Едем» в судове засідання не зявилися, про слухання справи були повідомлені належним чином.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 січня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, третя особа Обслуговуючий кооператив «Садівничий кооператив «Едем» про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2, представник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи, судом неповно зясовані фактичні обставини справи, суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що на підставі розпорядження Овідіопольської районної адміністрації Одеської області за № 1183 від 21.09.2007 року було передано безоплатно у власність громадянам України членам обслуговуючого кооперативу «Садівничий кооператив «Едем» на теріторії Таїровської селищної ради (а.с. 13 т. 1).

Згідно з додатком до розпорядження Овідіопольської районної адміністрації Одеської області за № 1183 від 21.09.2007 року, ОСОБА_6 передається безоплатно ділянка № 45 ОК СК «Едем» площею 0,0682 га (а.с. 14 т. 1).

Пунктом 3 розпорядженням Овідіопольської районної адміністрації Одеської області за № 323 від 21.03.2008 року в розпорядження Овідіопольської районної адміністрації Одеської області за № 1183 від 21.09.2007 року були внесені зміни, та замість ОСОБА_6 зазначена ОСОБА_4, якої передається безоплатно ділянка № 45 ОК СК «Едем» площею 0,0682 га (а.с. 17 т. 1).

На підставі змін до розпорядження за № 1183 від 21.09.2007 року, ОСОБА_4 отримала державний акт на земельну ділянку № 45 площею 0,0682 га, надану для ведення садівництва, що знаходиться на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області в ОК «СК «Едем».

30 червня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений договір дарування земельної ділянки, порсвідченим приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрованим в реєстрі за №568 (а.с.27-28 т. 1).

На підставі договору дарування, 30.04.2013 року ОСОБА_5 отримав свідоцтво про право власності на земельну ділянку за № 45 площею 0,0682 га, надану для ведення садівництва, що знаходиться на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області в ОК «СК «Едем» (а.с. 100-101 т. 1).

В подальшому постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2011 року, яке залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2013 року, визнано противоправним та скасовано п. 3 розпорядження Овідіопольської районної адміністрації Одеської області за № 323 від 21.03.2008 року та визнано недійсним державний акт, який видано ОСОБА_4, на земельну ділянку № 45 ОК СК «Едем» площею 0,0682 га (а.с. 19-26 т. 1).

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 не отримала у власність земельну ділянку, в звязку з тим, що державний акт серії ЯЕ № 672225, який був виданий на імя ОСОБА_6, та який був наданий до суду, не зареєстрований у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) право власності та право постійного користування виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації.

Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Грабовенок ОСОБА_6 звернулась з позовом до суду про витребування майна з чужого незаконного володіння у відповідності до ст.. 388 ЦК України та скасування державної реєстрації.

Частиною 3 ст. 388 ЦК України передбачено, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

З матеріалів справи вбачається, що після скасування розпорядження, земельна ділянка не перейшла у власність до ОСОБА_6, тому, що не була завершена процедура отримання земельної ділянки у власність у відповідності до ст. 125, 126 ЗК України.

Згідно зі ст. 84 Земельного Кодексу України, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених Земельним Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не є власником земельної ділянки, яка знаходиться на теріторії Таїровської селищної ради, за межами населеного пункту, а власником спірної земельної ділянки є держава, в особі органів виконавчої влади відповідно до своїх повноважень .

Відмовляючи в задоволені позову ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, суд першої інстанції виходив з того, що звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка не надала суду жодних доказів, які б підтвердили її право власності на спірну земельну ділянку.

В звязку з чим, суд першої інстанції відмовив позивачці у задоволенні її позову про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_5, є похідними від позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння, а тому також не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до обґрунтованого висновку, про те, що позивачка не набувала права власності на спірну земельну ділянку, а також не набувала права користування вказаною земельною ділянкою, оскільки ОК «СК «Едем» до своєї ліквідації, а саме до 27.06.2008 році на підставі договору оренди від 28.09.2006 року був користувачем земельної ділянки площею 38 га.

Судова колегія погоджується з вказаними висновками суду, та не находить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 про те, що суд приймаючи рішення, не звернув уваги на те, що позивачкою було надано до суду достатньо доказів, які свідчать про незаконне позбавлення її права придбання та реалізації права на земельну ділянку, отриману безоплатно у власність розпорядженням Овідіопольської районної державної адміністрації, що також підтверджується і іншими наданими до суду документами, а саме актом встановлення меж земельної ділянки, технічною документацією, реєстраційною карткою земельної ділянки, державним актом на право власності, не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме тим, що під час розгляду справи до суду позивачкою не були надані жодні докази на підтвердження її права приватної власності на спірну земельну ділянку, відповідно до земельного законодавства України, тому, що право власності на момент виникнення спірних правовідносин, набувалося тільки після реєстрації державного акту на право власності, тобто позивачка не довела, що вона зареєструвала вказану земельну ділянку на своє імя, як того вимагає Закон.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в звязку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_9