Справа № 308/7249/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі: головуючої судді - Лемак О.В., при секретарі - Ревачко І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 Марії до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою до ОСОБА_2 посилаючись на те, що подружнє життя між ними не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя, та зазначає, що спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем є неможливим та суперечитиме її інтересам, а тому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем.

Позивач ОСОБА_1-В. в судове засідання не зявилася, однак представник позивача ОСОБА_3 надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд розглянути справу без їх участі за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак представник відповідача ОСОБА_4 надав суду заяву, згідно якої вбачається, що відповідач позов визнає та просить суд шлюб розірвати.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи свідоцтва про шлюб серія І-БК №197781, 22 серпня 2012 року між громадянином України ОСОБА_2 та громадянкою ОСОБА_5 Республіки ОСОБА_1 Евеліною-Марією було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис №517.

З матеріалів справи вбачається, що почуття любові та поваги у них втрачені, вони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, неповнолітніх дітей не мають, спір про поділ спільного майна відсутній.

Відповідно до ст. 410 ЦПК України іноземці, та особи без громадянства, іноземні держави, юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ст. 414 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до абз.6 п.4 Листа від 16.05.2013 № 24-754/0/4-13 Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» вбачається, що справи про визнання шлюбу недійсним, про розірвання шлюбу між одним з подружжя - громадянином України та другим із подружжя незалежно від його громадянства, які проживають за межами України, підсудні судам України (статті 63, 64 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Відповідно ст.63 Закону України «Про міжнародне приватне право»: припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно роз'яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Зясувавши фактичні обставини справи, суд, у відповідності до ст.112 СК України, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення, а тому згідно вимог ч.3 ст.105 СК України шлюб слід розірвати.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 551,21 грн.

Керуючись ст.ст. 105, 110-114 СК України та ст.ст. 212-215, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 Евеліни-Марії до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 Евеліною-Марією та ОСОБА_2, що 22 серпня 2012 року зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис №517, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Евеліни-Марії сплачений позивачем судовий збір в розмірі 551,21 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6