Справа № 127/2-1702/11 Провадження № 22-ц/772/1891/2016Головуючий в суді першої інстанції Бар'як А. С.
Категорія Доповідач Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів : Жданкіна В.В., Марчук В.С.

при секретарі Агеєвій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 7 квітня 2014 року про задоволення подання державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Свідри Т.В. про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Свідра Т.В. звернулась до суду із поданням про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, мотивуючи такі вимоги тим, що на виконанні в Ленінському відділі державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції перебуває виконавчий лист, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 21 червня 2013 року по справі № 2-1702/11 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак боржником рішення суду від 26 грудня 2011 року, на підставі якого було видано вказаний виконавчий лист, не виконується, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 29 058 грн. 07 коп. Викладені обставини стали підставою для звернення до суду із поданням про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання ним зобов'язань, що виникли на підставі зазначеного виконавчого документа.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 7 квітня 2014 року вимоги подання задоволено.

Не погодившись із постановленим судовим рішенням ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні вказаного подання державного виконавця.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок для його вирішення.

Суд, встановивши факт наявності у ОСОБА_2 зобов'язання за вказаним вище виконавчим документом та виниклу заборгованість у зв'язку з невиконанням цього зобов'язання, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в України громадян України», ст. 377-1 ЦПК України, дійшов висновку про доведеність державним виконавцем тих обставин, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від сплати аліментів, а тому задовольнив вимоги подання.

Із висновками, який дійшов суд першої інстанції, погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України (за кордон) слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов'язання, покладеного на неї рішенням суду.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 377-1 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Крім того, відповідно до п. 12.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, що набрала чинності з 17 квітня 2012 року та затверджена наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 подання повинно містити: а) найменування суду, до якого направляється подання; б) реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; в) реквізити виконавчого провадження; г) прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); ґ) підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) передбачає наявність з об'єктивної сторони таких діянь (дії чи бездіяльності) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Враховуючи обов'язковість виклику державного виконавця при розгляді подання в порядку ст. 377-1 ЦПК України та можливого витребування необхідних документів, розгляд подання повинен здійснюватись в день його надходження (за наявності необхідних документів), але не пізніше наступного дня з моменту його подання.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається обов'язок доказування.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець Свідра Т.В. не надала доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язань щодо сплати аліментів, а також доказів, які б свідчили про доцільність обмеження останнього у праві виїзду за кордон.

Крім того, державним виконавцем не надано доказів щодо того чи дійсно особа, відносно якої встановлюються обмеження, свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції належним чином не з'ясував фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення даного питання та дійшов передчасного висновку про задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання ним своїх зобов'язань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 7 квітня 2014 року скасувати. Питання щодо обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 передати на новий розгляд у суд першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Ковальчук

Судді : В.В. Жданкін

В.С. Марчук