Провадження № 22-ц/783/2128/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 І. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Кабаля І.І.,

суддів: Копняк С.М., Монастирецького Д.І.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: представника ОСОБА_2- ОСОБА_3,

представника ОСОБА_4- ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 04 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа: ОСОБА_4, про визнання протиправними дій, зобовязання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 04 січня 2016 року, у якій ухвалою від 18 квітня 2016 року виправлено описку, виключено запис «судового засідання», відмовлено у відкриті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа: ОСОБА_4, про визнання протиправними дій, зобовязання до вчинення дій.

Ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається порушення судом норм матеріального та процесуального права, при неповно зясованих обставинах справи. Вказує, що зважаючи на те, що в ухвалі Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2015 року зазначено, що дана справа випливає з сімейних правовідносин та, беручи до уваги те, що оскаржуються саме дії Шевченківської районної адміністрації, а не сам висновок, як це вказано в оскаржуваній ухвалі, а тому судом не повно досліджено позовні вимоги та винесена неправомірна ухвала, яка позбавила її, як позивача, конституційного права на захист своїх прав, свобод чи інтересів. Просить ухвалу суду скасувати і направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2- ОСОБА_3, на підтримання апеляційної скарги, представника ОСОБА_4- ОСОБА_5 на її заперечення, перевіривши матеріали справи і доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, та з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до положень ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно із ч. 2 ст. 19 СК України, рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).

За змістом ч. 2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті

провадження в цивільній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку цивільного

судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа: ОСОБА_4, та просила визнати неправомірними дії органу у справах дітей, органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про розвязання спору за позовом ОСОБА_4 до неї про участь у вихованні дитини та зобовязати Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради повторно розглянути питання способу участі у вихованні дитини та надати новий висновок, винесений з дотриманням законодавства та з врахуванням інтересів дитини.

Відмовляючи у відкритті провадження на підставі ч.2 п.1 ст.122 ЦПК України, суд першої інстанції, дійшов вірного висновку, що оспорюваний висновок органу опіки та піклування сам по собі не породжує прав та обов'язків сторін та не є документом, на підставі якого виникають, змінюються або припиняються права та обов'язки, не є правочином і не може визнаватись в судовому порядку недійсними або незаконним у відповідності до положень ст.16 ЦК України, а є лише одним із доказів у справі, який підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами при вирішенні спору.

Аналогічна позиція виcловлена й в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 листопада 2015 року у справі №6-33366ск15, постановленої в межах вирішення справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Шевченківська районна адміністрація ЛМП про участь у вихованні дитини.

Доводи апеляційної скарги про те, що дана справа випливає з сімейних правовідносин та позивачкою оскаржуються саме дії Шевченківської районної адміністрації, а не сам висновок є безпідставними та спростовуються вищенаведеним та матеріалами справи, оскільки обєктом вивчення в межах розгляду цивільної справи про участь у вихованні дитини є саме висновок органу опіку й піклування, а не дії щодо його видачі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Зважаючи на вищенаведене, характер спірних правовідносин сторін, суть заявлених позовних вимог, суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, прийшов до правильного висновку про відмову у відкритті провадження у справі та постановив ухвалу з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 314 ч.1 п.4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 04 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Кабаль І.І.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_6