У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ІваненкоЮ.Г., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 30 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним в частині, що стосується покупця та визнання права власності,

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 24 листопада 2008 року між ним та ТОВ «Автомир-Кіровоград» було укладено договір первинного внеску № 2411/08 щодо внесення коштів за автомобіль Ssang Yong Rodius, № куз. НОМЕР_1, бежевого кольору.

Відповідно до умов договору, він, як покупець, вніс в касу продавця 150 000 грн згідно квитанції № 2/2411.

Позивач також зазначив, що мав на меті передати автомобіль у користування свого племінника ОСОБА_3, тому між ними була досягнута домовленість, що залишок суми в розмірі 16 900,00 грн оплатить останній.

При подальшому оформленні договору купівлі-продажу автомобіля він присутній не був, але придбаний автомобіль він вважав своєю власністю. З моменту його придбання автомобілем користувався ОСОБА_3

В 2015 році позивач переїхав проживати до ОСОБА_3 та довідався про те, що відповідно до рішення суду автомобіль оформлений на ОСОБА_3 і є спільною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Посилаючись на те, що 9/10 частин його вартості автомобіля сплатив саме він, позивач просив суд позов задовольнити.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 30 березня 2016 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним в частині, що стосується покупця та визнання права власності відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з відсутності доказів того, що спірний автомобіль був придбаний за кошти позивача.

Доводи касаційної скарги та зміст судових рішень першої та апеляційної інстанції не дає підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій були допущені порушення норм процесуального та матеріального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним в частині, що стосується покупця та визнання права власності.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Ю.Г. Іваненко