Справа № 349/783/16-ц
Провадження № 2/349/442/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 листопада 2016 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Рибія М. Г.,

секретар Мартиновська І. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Львівські автобусні заводи» про визнання недійсним запису в трудовій книжці, зобов'язання видати наказ про розірвання трудового договору,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Львівські автобусні заводи» про визнання недійсним запису № 31 від 10 червня 2011 року у трудовій книжці НОМЕР_1 про звільнення його згідно з ст. 28 КЗпП України як такого, що не пройшов випробування, обумовленого при прийнятті на роботу, та про зобов'язання ТОВ «Львівські автобусні заводи» видати наказ про розірвання трудового договору з ОСОБА_1 після фактичного припинення ним роботи в ТОВ «Львівські автобусні заводи» у березні 2013 року.

Позов обґрунтував тим, що з 19 серпня 1975 року працював на різних посадах на Львівському автобусному заводі (в останній період часу організаційно-правова форма та назва підприємства - ТОВ «Львівські автобусні заводи»). Зазначив, що фактично перебував у трудових відносинах з ТОВ «Львівські автобусні заводи» до квітня 2013 року. Однак в трудовій книжці, яку йому видала в. о. завідуючої архівом ТОВ «Львівські автобусні заводи» ОСОБА_2 17 червня 2016 року, виявив, що запис про розірвання трудового договору в 2013 році відсутній, а останнім є запис № 31 від 10 червня 2011 року про звільнення його згідно з ст. 28 КЗпП України як такого, що не пройшов випробування, обумовленого при прийнятті на роботу. Цей запис вважає недійсним, оскільки тривалий час до цього працював на підприємстві, угоди про випробування не укладав.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав, додатково пояснив, що працював в ТОВ «Львівські автобусні заводи» протягом 2011-2012 років, на початку квітня 2013 року з вказівки керівництва ТОВ «Львівські автобусні заводи» його не допустили на територію заводу, тому вважає трудовий договір розірваним з цього часу.

Представник ТОВ «Львівські автобусні заводи» в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду ТОВ «Львівські автобусні заводи» було повідомлено належним чином.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову частково з таких підстав.

Розпискою від 17 червня 2016 року, складеною ОСОБА_1 та в. о. завідуючої архівом ТОВ «Львівські автобусні заводи» ОСОБА_2, підтверджується факт отримання ОСОБА_1 своєї трудової книжки 17 червня 2016 року.

Дослідивши трудову книжку ОСОБА_1 НОМЕР_1, суд встановив, що запису № 31 від 10 червня 2011 року про звільнення його згідно з ст. 28 КЗпП України як такого, що не пройшов випробування, обумовленого при прийнятті на роботу, передує запис № 30 від 05 травня 2011 року про поновлення на роботі слюсарем з механоскладальних робіт п'ятого розряду в складальний цех № 2.

Поновлення на роботі, зважаючи на зміст ч. 1 ст. 235 КЗпП України, означає, що до цього працівник працював на цій роботі та був звільнений без законної підстави або незаконо переведений на іншу роботу .

Згідно з ч. 1 ст. 26 КЗпП України при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 КЗпП України строк випробування при прийнятті на роботу робітників не може перевищувати одного місяця.

Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників визначено, що слюсар з механоскладальних робіт є робітником.

Отже, оскільки позивач був прийнятий на роботу ще до 05 травня 2011 року (запис про прийняття на роботу в трудовій книжці відсутній), навіть за наявності угоди сторін про випробування (чого судом не встановлено) строк випробування повинен був закінчитися ще до 10 червня 2011 року.

Частиною 1 ст. 28 КЗпП України передбачено, що коли строк випробування закінчився, а працівник продовжує працювати, то він вважається таким, що витримав випробування, і наступне розірвання трудового договору допускається лише на загальних підставах.

Тому звільнення позивача 10 червня 2011 року у зв'язку з встановленням його невідповідності виконуваній роботі протягом строку випробування є незаконним.

Більше того, відповідно до копії наказу директора ТОВ «Львівські автобусні заводи» ОСОБА_3 від 06.02.2013 про відрядження ОСОБА_1 по виробничих питаннях в м. Київ з 07.02.2013 до 09.02.2013, копії рішення Апеляційного суду Львівської області від 22 липня 2013 року про стягнення з ТОВ «Львівські автобусні заводи» на користь ОСОБА_1 заборгованості з заробітної плати за липень-серпень 2012 року, січень 2013 року, судом встановлено, що ОСОБА_1 працював, принаймі деякий час, в ТОВ «Львівські автобусні заводи» як в 2012, так і в 2013 роках, тобто трудовий договір між ОСОБА_1 та ТОВ «Львівські автобусні заводи» продовжував діяти і після внесення запису № 31 в трудову книжку.

За таких обставин позовна вимога ОСОБА_1 про визнання недійсним запису № 31 від 10 червня 2011 року у трудовій книжці НОМЕР_1 про звільнення його згідно з ст. 28 КЗпП України як такого, що не пройшов випробування, обумовленого при прийнятті на роботу, підлягає задоволенню.

В свою чергу позовна вимога ОСОБА_1 про зобов'язання ТОВ «Львівські автобусні заводи» видати наказ про розірвання трудового договору з ОСОБА_1 після фактичного припинення ним роботи в ТОВ «Львівські автобусні заводи» у березні 2013 року не підлягає задоволенню, оскільки ст. 36 КЗпП України не передбачено такої підстави припинення трудового договору, а значить немає ні обов'язку відповідача щодо видання такого наказу, ні права позивача вимагати видання такого наказу.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 208, 213-215, 224 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним запис за № 31 від 10 червня 2011 року у трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_1 про звільнення його згідно з ст. 28 КЗпП України як такого, що не пройшов випробування, обумовленого при прийнятті на роботу.

В задоволенні позову про зобов'язання ТОВ «Львівські автобусні заводи» видати наказ про розірвання трудового договору з ОСОБА_1 після фактичного припинення ним роботи в ТОВ «Львівські автобусні заводи» у березні 2013 року відмовити.

Стягнути з ТОВ «Львівські автобусні заводи» в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Рішення може бути переглянуте Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М. Г. Рибій