У Х В А Л А

09 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Ковальчук Н.М., Рожина Ю.М.

секретар судового засідання Пиляй І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу виконавчого комітету Рівненської міської ради на ухвалу Рівненського міського суду від 16 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виділ частки майна в натурі та зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про виділ частки майна в натурі,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Рівненського міського суду від 16 липня 2015 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виділ майна в натурі та зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про виділ майна в натурі.

Визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виділ майна в натурі на слідуючи умовах:

ОСОБА_8 визначено, що предметом домовленості являється визначення та поділ в натурі часток співвласників у житловому будинку з офісними приміщеннями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

ІІ. Сторони домовилися укласти мирову угоду, згідно якої кожному виділено у власність приміщення (квартири) у житловому будинку з офісними приміщеннями по АДРЕСА_1.

____________________________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/403/2016 Головуючий у 1 інстанції : Сидорук Є.І.

Доповідач : Григоренко М.П.

ІІІ. Житловий будинок з офісними приміщеннями в АДРЕСА_1 не є новоствореним об'єктом нерухомості та не потребує вводу в експлуатацію.

ІV. Сторони домовилися, що всі витрати по оформленню права власності на приміщення у житловому будинку з офісними приміщеннями по АДРЕСА_1 беруть на себе сторони справи пропорційно до виділених їм площ.

V. В результаті підписання даної мирової угоди сторони не мають одна до одної жодних майнових претензій, в тому числі щодо відшкодування понесених судових витрат по даній справі

Також роз'яснено сторонам про позбавлення права звернення до суду з аналогічним позовом.

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі виконавчий комітет Рівненської міської ради покликається на її незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вважає, що дана ухвала порушує права та інтереси виконавчого комітету Рівненської міської ради, оскільки постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 грудня 2010 року у справі № 2а-2211/10, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2011 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 грудня 2013 року за позовом Виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_9 про зобов'язання привести самочинне будівництво до затвердженого проекту, було зобов'язано попереднього власника ОСОБА_9 привести будівництво об'єкту на АДРЕСА_1 в м. Рівному у відповідність до затвердженого проекту управління містобудування і архітектури, зокрема шляхом знесення габаритних розмірів з 21 м х 8 м до 9,3 м х 6,5 м та по висоті, зменшивши граничну висоту будівлі до зазначеної в містобудівних умовах і обмеженнях №41, виданих управлінням містобудування і архітектури. Вказаною постановою встановлено, що будинок АДРЕСА_1 в м. Рівне є самочинним будівництвом.

Крім того, рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 13 серпня 2015 року скасовано рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05.07.2012 року у справі № 1715/11853/12, на підставі якого було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_10 на житловий будинок з офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1, яка придбала цей об'єкт нерухомості у ОСОБА_9

Право власності на частки позивач та відповідачі у даній справі у житловому будинку з офісними приміщеннями зареєстрували на основі правочинів з ОСОБА_10.

Відповідно до частини 2 статті 376 Цивільного кодексу України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

ОСОБА_9, як особа, яка здійснила самочинне будівництво, не могла відчужити його на користь ОСОБА_10, в подальшому частки у праві власності на яке, були зареєстровані за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Згідно листа-відповіді Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області від 05.01.2016 року № 1017-32-16 відсутня інформація щодо прийняття в експлуатацію будівель за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

В постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі № 6-159цс15 (сторінка 8) зазначено, що державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку. Визнання ж права власності на об'єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено.

Із цих підстав просить скасувати ухвалу Рівненського міського суду від 16 липня 2015 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В запереченнях на апеляційну скаргу первісний позивач ОСОБА_1, їх представник адвокат ОСОБА_12, відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_7, кожен окремо, вказують, що оскаржувану ухвалу вважають законною та обґрунтованою, тому просять залишити її без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

В ході апеляційного розгляду справи представник виконавчого комітету Рівненської міської ради підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник первісного позивача адвокат ОСОБА_12 просила відхилити апеляційну скаргу, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Статтею 175 ЦПК України передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Звертаючись до суду із позовом позивач ОСОБА_1 вказувала, що вона є співвласником житлового будинку з офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 і на підтвердження цього додавала договір про купівлю-продаж (а.с. 5) та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно яких вбачається, що загальна площа вказаного нерухомого майна становить 480.3 кв.м.

В той же час, за умовами досягнутої між сторонами у даній цивільній справі мирової угоди, яку затвердив суд першої інстанції оскаржуваною ухвалою, площа вищевказаного об'єкта нерухомості, за умови додавання площі всіх приміщень, в загальному становить 838.7 кв.м.

Проте, суд першої інстанції безпідставно не звернув увагу на цю невідповідність, у встановленому поряду не з'ясував у сторін у даній справі походження вказаної зайвої площі спірного об'єкта нерухомого майна та не запропонував цим сторонам надати відповідні правовстановлюючі документи з даного приводу, а тому, на переконання колегії суддів, оскаржувана ухвала була винесена незаконно, при тому, що виконавчий комітет Рівненської міської ради вважає, що спірний об'єкт нерухомості має ознаки самочинного будівництва і надав з даного приводу відповідні докази, які також підлягають перевірці судом першої інстанції при вирішенні даної справи по суті, в тому числі шляхом затвердження мирової угоди.

Наявний у справі технічний паспорт від 24 червня 2015 року (а.с. 70) не є документом, який підтверджує право власності сторін у даній справі на житловий будинок з офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 838.7 кв.м., так як є лише технічною документацією, яка може бути виготовлена в любий час за замовленням зацікавленої особи відповідною організацію, яка має на це відповідну ліцензію.

В зв'язку із викладеним, ухвала Рівненського міського суду від 16 липня 2015 року підлягає скасуванню, з направленням справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 110, 218, 303, 307, 312, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Рівненської міської ради задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду від 16 липня 2015 року скасувати та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.М. Ковальчук

Ю.М. Рожин