Ухвала

іменем україни

25 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П.,Журавель В.І., Закропивного О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова H.A., про припинення договору іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова H.A., про припинення договору іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Одеської області від 01 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним вище позовом.

В обґрунтування позовних вимог указувала на те, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" (далі - ПАТ "ОТП Банк") до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

З тексту позовної заяви та доданих до неї документів їй стало відомо, що ПАТ "ОТП Банк" пред'явив позов про звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто на спірне нерухоме майно, що належить позивачу на праві власності за договором купівлі-продажу від 21 грудня 2011 року, проте Суворовським районним судом м. Одеси 25 серпня 2010 року по справі № 2-2083/10 вже було ухвалено рішення, змінене рішенням апеляційного суду, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ "ОТП Банк" заборгованості за кредитними договорами у розмірі 58 791 грн 35 коп. На виконання рішення суду призначались прилюдні торги для продажу арештованого іпотечного майна. У зв'язку з тим, що повторні торги не відбулися банку пропонувалось залишити іпотечне майно за собою в рахунок погашення кредитної заборгованості. Однак, стягувач відмовився залишити за собою в рахунок погашення боргу нереалізоване на прилюдних торгах спірне нерухоме майно, а тому вважала договори іпотеки припиненими.

З огляду на зазначене просила визнати іпотечні договори від 01 червня 2007 року та від 05 серпня 2008 року такими, що припинили свою дію, зняти з реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1, та вилучити записи стосовно даного об'єкту з Державного реєстру іпотек.

У березні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, ПАТ "ОТП Банк", третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова H.A., про припинення договорів іпотеки зі зняттям з реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та з вилученням записів щодо іпотечного майна з Державного реєстру іпотек.

В обґрунтування позовних вимог, посилався на ті ж самі обставини, що і ОСОБА_4 у своїй позовній заяві.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 та позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено.

Визнано іпотечний договір від 01 червня 2007 року № PML-500/074/2007, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою H.A., за реєстровим № 9005, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, загальною житловою площею 116,1 м2 та підсобних приміщень, загальна площа квартири 156,9 м2, таким що припинив свою дію.

Знято з реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (підстава обтяження: іпотечний договір, реєстраційний № 9006 від 01 червня 2007 року, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова H.A., накладено заборону за реєстровим № 242) квартиру АДРЕСА_1, загальною житловою площею 116,1 м2 та підсобних приміщень, загальна площа квартири 156,9 м2, власник - ОСОБА_5

Вилучено запис з Державного реєстру іпотек (підстава обтяження: іпотечний договір, реєстраційний № 9006 від 01 червня 2007 року, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова H.A., накладено заборону за реєстровим № 242) квартиру АДРЕСА_1, загальною житловою площею 116,1 м2 та підсобних приміщень, загальна площа квартири 156,9 м2, власник - ОСОБА_5

Визнано іпотечний договір від 05 серпня 2008 року № PM-SME500/223/2008, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою H.A. за реєстровим № 12724, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, загальною житловою площею 116,1 м2та підсобних приміщень, загальна площа квартири 156,9 м2, таким що припинив свою дію.

Знято з реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (підстава обтяження: іпотечний договір, реєстраційний № 12723 від 05 серпня 2008 року, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова H.A., накладено заборону за реєстровим № 502) квартиру АДРЕСА_1, загальною житловою площею 116,1 м2 та підсобних приміщень, загальна площа квартири 156,9 м2, власник - ОСОБА_5

Вилучено запис з Державного реєстру іпотек (підстава обтяження: іпотечний договір, реєстраційний № 12723 від 05 серпня 2008 року, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова H.A., накладено заборону за реєстровим № 502) квартиру АДРЕСА_1, загальною житловою площею 116,1 м2 та підсобних приміщень, загальна площа квартири 156,9 м2, власник - ОСОБА_5

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 01 грудня 2015 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 липня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 та позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права,просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З матеріалів справи вбачається, що рішення апеляційного суду Одеської області від 01 грудня 2015 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Установивши, що дії з реалізації заставного майна (31 жовтня 2011 року та 25 листопада 11 року) відбулись після набрання чинності Законом України від 22 вересня 2011 року №3795-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг", суд апеляційної інстанції правильно застосував ч. 2 ст. 49 Закону України "Про іпотеку" в редакції Закону №3795-VI.

Оскільки за вимогами вказаних норм Закону умовою припинення іпотеки є реалізація права іпотекодержателя за результатами третіх прилюдних торгів, тоді як треті прилюдні торги щодо спірного іпотечного майна не призначалися, суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для припинення договору іпотеки.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 23 квітня 2014 року в справі № 6-26цс14, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 01 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:С.П. Штелик
В.І. Журавель
О.В. Закропивний