Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої - судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря - Слончак А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, сплачуваних ним на підставі рішення Богунського районного суду міста Житомиравід 16.12.2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до нього про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 1/6 частини його заробітку щомісячно. В обґрунтування позовних вимог вказав, що після стягнення судом з нього аліментів у вересні 2010 року між ним та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, від якого в них народилося двоє дітей - малолітні дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. На теперішній час в нього змінилося сімейне та матеріальне становище, на його утриманні, окрім сина ОСОБА_3 знаходяться ще двоє малолітніх дочок та дружина ОСОБА_7, яка знаходячись у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує 860,00 грн. щомісячної допомоги і не має можливості працювати, а також враховуючи тяжку економічну ситуацію в Україні, тому він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку.

У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, обґрунтовуючи викладеними в ньому обставинами та пояснив, що він має трьох малолітніх дітей і кожна дитина повинна отримувати від нього однаковий розмір матеріального забезпечення.

Відповідач та її представник у судовому засіданні вимоги позову не визнали, пояснивши, що матеріальне становища позивача не погіршується, а покращується, так як його заробітна плата за останній час збільшилася, а малолітній син ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку за станом здоров'я і часті захворювання вимагають від неї витрат на придбання для нього ліків.

Суд, заслухавши позивача, відповідача та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду міста Житомиравід 16.12.2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини позов задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29.10.2009 року та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с. 4).

Вказане рішення суду набрало законної сили та на його виконання із заробітної плати позивача на користь відповідача вираховуються аліменти, зокрема за грудень 2015 року в сумі 2008,74 грн., за січень 2016 року в сумі 3286,97 грн., за лютий 2016 року в сумі 3771,86 грн., що підтверджується довідками про його доходи, виданими Житомирським військовим інститутом імені С.П. Корольова та випискою по карткових рахунках відповідача за період з 01.01.2015 року по 02.03.2016 року (а.с. 32, 33, 34, 35).

03.09.2010 року позивач одружився з ОСОБА_4, від цього шлюбу в них народилися двоє дітей - малолітні дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, підтвердженням чому є копії свідоцтв про шлюб та про народження дітей (а.с. 6, 7, 8) і вони входять до складу його сім'ї згідно довідки Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова від 24.07.2015 року № 484 (а.с. 9).

Позивач працює начальником науково-дослідної лабораторії впровадження засобів кібернетичної та інформаційної безпеки Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова та отримує заробітну плату в середньому за останні 6 місяців 12162,72 грн. (а.с. 32, 33). Його дружина ОСОБА_7 отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в сумі 860,00 грн. (а.с. 10).

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на дітей віком з 6 до 18 років визначено в розмірі: з 1 січня - 1455,00 грн., з 1 травня - 1531,00 грн., з 1 грудня - 1637,00 грн.

Відповідач, будучи батьком малолітніх дітей, зобов'язаний здійснювати їх утримання до досягнення ними повноліття, що відповідає положенням ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України.

Статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що розмір відрахувань із заробітної плати боржника у разі стягнення аліментів не може перевищувати п'ятдесяти відсотків заробітної плати.

Зважаючи на те, що обов'язок утримувати малолітню дитину до її повноліття є рівною мірою обов'язком як батька, так і матері, а також враховуючи зазначений встановлений розмір прожиткового мінімуму на дитину, який у даному випадку для неповнолітнього сина позивача ОСОБА_3 на теперішній час не може бути меншим 1455,00 грн., тому кожен із його батьків має надавати щомісячно на утримання свого сина для забезпечення прожитковим мінімумом не менше як по 727,50 грн.

Сума матеріального забезпечення у грошовому виразі для кожної дитини позивача від нього має бути однаковою, а отже, враховуючи середньомісячний розмір заробітку позивача в сумі 12162,72 грн. та визначене законом обмеження відрахувань із його заробітку на аліментні зобов'язання, можливий розмір надання позивачем кожній дитині матеріального забезпечення становить 2027,12 грн. (12162,72 грн. х 50 % = 6081,36 грн., 6081,36 грн. : 3 = 2027,12 грн.), що відповідає 1/6 частині заробітку позивача.

У пункті 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Виходячи з того, що позивач вдруге одружився, окрім малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 має на утримані ще двох малолітніх дочок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, а також дружину ОСОБА_7, яка здійснює догляд за дитиною до трьох років, що свідчить про зміну його сімейного становища, прожитковий мінімум для малолітнього ОСОБА_3 складає на теперішній час 1455,00 грн., а батьки зобов'язанні утримувати дитину порівну, тому беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості та розумності, суд вважає, що заявлений позов про зменшення розміру аліментів з урахуванням сімейного та матеріального положення сторін, стану здоров'я дітей, їх батьків, сумлінність ставлення батька до виконання своїх обов'язків по утриманню дітей, підлягає задоволенню шляхом зменшення розміру аліментів, визначивши його у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Окрім того, з огляду на те, що згідно довідки Центральної дитячої міської лікарні м. Житомира (поліклініка № 3) від 10.12.2015 року (а.с. 26) малолітній ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку та в разі понесення відповідачем витрат на його лікування вона має право на пред'явлення до ОСОБА_1 позову про їх стягнення як додаткових витрат на дитину, а також у разі погіршення стану його здоров'я вона може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання сина у зв'язку з цією обставиною.

Також із відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави, так як позивач звільнений від сплати судового збору за подання до суду позову, що відповідає правилам розподілу судових витрат, визначеним ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 180, 182, 183, 192 СК України, ст. ст. 10, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Змінити розмір стягнутих рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 16 грудня 2009 року аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, визначивши у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М. Семенцова