Номер провадження: 22-ц/785/2868/16
Головуючий у першій інстанції Максимович Г. В.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 22 січня 2016 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

встановила:

30 грудня 2015 року до суду звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») Капля А.С. із заявою, в якій вказав, що 20 квітня 2015р. між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір факторингу №17, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №0 від 05.06.2007р., укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд замінити у виконавчому провадженні стягувача ПАТ «Укрсиббанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Сторони в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання (а.с.103, 104).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 22.01.2016 року у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» ставить питання про скасування даної ухвали та постановлення нової - про задоволення його заяви про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

До суду апеляційної інстанції всі особи, які беруть участь справі, не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання, у зв'язку з чим та на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису в суді апеляційної інстанції не здійснюється.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив із того, що відступлення прав вимог (договір цесії) не є правонаступництвом.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна, з огляду на наступні обставини.

Так, у відповідності до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною 5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», а також ч. 1 ст.378 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічних позицій дотримується Верховний Суд України у Постанові від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13.

Так, у вказаній постанові зазначено, що за змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Таким чином, підставою правонаступництва юридичної особи є зокрема й відступлення права вимоги за договорами, яке підтверджено документально.

Правонаступником у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 28.05.2014 року з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стягнуто солідарно заборгованість за кредитом на користь ПАТ «УкрСиббанк» в розмірі 100 145,89 грн. та судовий збір в розмірі 1 001,45 грн.

На підставі цього рішення було видано виконавчі листи, які в подальшому скеровано до ВДВС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області та за якими відкрито виконавчі провадження.

Однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою, які передбачені ст. 512 ЦК України, є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.

Відповідно до п.1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта з приводу того, що укладення між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» Договору Факторингу №17 стало підставою заміни кредитора з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у зобов`язанні з виплати заборгованості за кредитним договором та підставою для правонаступництва цивільних прав та обов'язків первісного кредитора новим кредитором за нормами матеріального права.

Апелянт також обґрунтовано зазначив, що судовий процес по справі повинен завершуватись виконанням рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили. Ця стадія - стадія виконання судових рішень - спрямована на практичну їх реалізацію і відповідно до ч. 4 ст. 124 Конституції України є обов'язковою для виконання на всій території України.

Відмова судом в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження унеможливлює виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області у справі №501/1301/14-ц, згідно якого позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого, відповідно до Договору факторингу №17 стало ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» були задоволені в повному обсязі, а з Боржників було присуджено солідарно до стягнення заборгованість в розмірі 100 145,89 грн. та судовий збір в розмірі 1 001,45 грн.

Оскільки зазначені обставини є недопустимими, то колегія суддів дійшла висновку про незаконність оскаржуваної ухвали та необхідності її скасування.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її повністю спростовують, ухвалу постановлено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою замінити стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні по виконанню виконавчих листів від 01.03.2014 р., виданих для примусового виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 28 травня 2014 року у цивільній справі № 501/1301/14-ц.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.2 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 22 січня 2016 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні по виконанню виконавчих листів від 01.03.2014 р., виданих для примусового виконання рішення у цивільній справі № 501/1301/14-ц.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко