Справа № 460/2921/14 Головуючий у 1 інстанції: Тесля Б.І.
Провадження № 22-ц/783/2742/16 Доповідач в 2-й інстанції: Зверхановська Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 18 лютого 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 18 лютого 2016 року задоволено позов Фермерського господарства «Обрій-С» до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Ухвалено витребувати із незаконного володіння ОСОБА_2, (і.н. НОМЕР_1), жительки АДРЕСА_1 трактор марки Т-150К, заводський номер НОМЕР_2, та передати його Фермерському господарству «Обрій-С».

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним та небгрунтованим, висновок суду не відповідає обставинам справи, судом порушено вимоги ст.212 ЦПК України. Вказує на те, що районний суд повинен був встановити наявність права власності на витребуване майно у позивача та відсутність правової підстави у відповідача для володіння витребуваним майном. Вважає, що вона законно заволоділа трактором марки Т-150К (що підтверджено належними доказами), а висновок суду першої інстанції про те, що дане майно не входить до пайового фонду сільськогосподарського підприємства, є необ'єктивним та передчасним, так як на момент розгляду справи є чинними рішення прийняті зборами пайовиків 09 червня 2014 року.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ФГ «Обрій-С» відмовити.

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, у тому числі і апелянта ОСОБА_2, котрі належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України повідомлені про час та місце розгляду справи, але не з'явилися в судове засідання.

Крім того, ОСОБА_2 повторно не з'явилася в судове засідання, за клопотанням її представника ОСОБА_3 розгляд справи уже було відкладено 25.04.2016 року, а тому відповідно до ч.1 ст.305 ЦПК України причини неявки відповідача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 в судове засідання колегія суддів не визнає поважними та вважає, що клопотання ОСОБА_3 про повторне відкладення розгляду справи свідчить про зловживання ним своїми процесуальними правами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Сторонами по справі визнано, що 20.06.2014 року ОСОБА_2 забрала трактор Т -150К з господарського двору ФГ «Обрій-С».

Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

З матеріалів справи вбачається, що згідно протоколу №1 від 09.02.2001 року загальних зборів пайовиків СФГ «Обрій» одним з питань, що були вирішені зборами, було рішення про створення Об'єднання співвласників цілісного майнового комплексу та обрання його голови, а також затвердження договору міни.

Згідно договору міни від 09 лютого 2001 року співвласники ЦМК передають СФГ «Обрій» майно, список якого наводиться у Додатку -2, а господарство зобов'язується оплатити вартість цього майна у формі сільськогосподарської продукції та продуктів її переробки. Право власності переходить до кожної із сторін з моменту підписання актів приймання - передачі.

Перелік викупленого майна пайового фонду, що передається СФГ «Обрій» згідно договору міни від 09.02.2001 року та акт прийому - передачі даного майна від 20.12.2005 року знаходяться на а.с.19-23. Серед іншої техніки, включеної у цей перелік, є два трактори Т-150К, один з яких вартістю 4020 грн., а інший - вартістю 2814 грн.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 19.06.2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання недійсним вищевказаного договору міни від 09.02.2001 року.

Згідно протоколу загальних зборів колишніх членів реорганізованого КСП «Авангард» від 09.06.2014 року та додатку №10 до нього було вирішено передати ОСОБА_2 та ОСОБА_6 саме трактор Т-150К вартістю 2814 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що дії ОСОБА_2 по заволодінню спірним трактором були протиправними та ними порушено законні права позивача як власника цього майна.

На думку судової колегії, безпідставними є твердження апелянта про те, що суд не надав належної оцінки доказам по справі, так як оцінюючи зібрані по справі докази, суд дотримався встановленого ст.212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін, та дав їм належну оцінку.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржене рішення у повній мірі відповідає даним вимогам, а доводи апеляційної скарги у тій частині, що рішення є незаконним та необґрунтованим, неспроможними.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 18 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: