Справа № 578/429/16-ц
провадження № 2/578/157/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2016 року смт Краснопілля

Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.

за участю

секретаря судового засідання Литвин А.В.

представника позивача - адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснопілля цивільну справу позовного провадження

за позовною заявою ОСОБА_2

до Турянської сільської ради Краснопільського району Сумської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ держгеокадастру у Краснопільському районі Сумської області

про визнання права на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право на спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу «Турянське» Краснопільського району Сумської області розміром 5,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, належне ОСОБА_3 згідно Сертифіката на право на земельну частку /пай/ серія СМ № 0211848 виданого на підставі рішення Краснопільської районної державної адміністрації від 20.02.1997 року за № 68 та зареєстрованого 21.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ за № 151 в порядку спадкування за законом після померлої 01 листопада 2014 року ОСОБА_4, яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після померлої 13 травня 1997 року матері ОСОБА_3.

Вимоги обґрунтовані тим, що після смерті матері відкрилася спадщина, зокрема на земельну частку /пай/, яку позивач прийняла шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріальної контори і отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене спадкове майно у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа.

Позивач у судове засідання не прибула, повідомлявся належним чином. Представник позивача адвокат ОСОБА_1П /ордер серія СМ № 48 від 27.05.2016/ в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з наведених у позові підстав /ас.79-81/.

Відповідач та третя особа в судове засідання не прибули, на адресу суду направили заяви, кожен окремо, про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують проти задоволення позову / а.с.76,78/

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог ст.ст. 158, 169 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Судовим розглядом за матеріалами справи встановлено, що право на земельну частку ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу «Турянське» Краснопільського району Сумської області розміром 5,14 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі виникло у громадянки ОСОБА_3 на підставі Сертифіката на право на земельну частку /пай/ серії СМ № 0211848, виданого на підставі рішення Краснопільської районної державної адміністрації від 20.02.1997 року за № 68 та зареєстрованого 21.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ за № 151, який власником за життя не отриманий /копії ас. 18-20, 23-28, ас. 21-22/.

13 травня 1997 року померла ОСОБА_3, місце смерті село Проходи Краснопільського району Сумської області /копія ас.6/.

На день смерті 13 травня 1997 року ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала разом з донькою ОСОБА_4 за адресою: с. Проходи Краснопільського району Сумської області /ас. 7/.

01 листопада 2014 року померла ОСОБА_4, місце смерті м. Суми / копія ас. 8/.

На день смерті 01 листопада 2014 року спадкодавець ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала самотньо за адресою: с. Проходи Краснопільського району Сумської області /ас. 9/.

Як вбачається зі спадкової справи № 110, розпочатої 28 квітня 2015 року, позивач звернулася до Краснопільської районної державної нотаріальної контори, і на частину спадкового майна отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом /копія спадкової справи ас. 49-73/. Проте 14 квітня 2016 року отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Турянське розміром 5.14 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі після померлої 01 листопада 2014 року матері ОСОБА_4, яка фактично прийняла, але юридично не оформила спадщини після померлої 13 травня 1997 року ОСОБА_3 у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа /ас. 17/.

Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру (п. 4.20 Порядку), але позивач не має можливості надати правовстановлюючий документ на спірну земельну ділянку, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) не отриманий власником за життя.

За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом.

Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) державною адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідченні у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 392 ЦК України лише власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зверталася до відділу Управління Держземагенства у Краснопільському районі Сумської області з заявою про видачу Сертифікату на право на земельну частку (пай), але їй в цьому було відмовлено по причині смерті власника /ас. 21/. Одночасно підтверджено, що ОСОБА_3 за життя особисто не отримала Сертифікат на право на земельну частку /пай/ по колишньому САПТЗТ « Турянське» серія СМ № 0211848 /ас. 21/.Таким чином, суд приходить до висновку про те, що не отримання Сертифікату на право земельну частку (пай) та неможливість отримання його спадкодавцем, який би підтверджував факт права на спірну земельну ділянку, унеможливило отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ст. 1277 ЦК України, спадщина може бути визнана відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини і може перейти у власність територіальної громади, належним відповідачем по даній справі є Турянська сільська рада Краснопільського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно.

Встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Заперечень проти позову і доказів відносно належності майна іншим особам в суд не надійшло, інших спадкоємців, які б вступили у спадщину, немає, спадщина не визнана відумерлою.

Право, яке належало ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок їх смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини, та передбачені ст. 1219 ЦК України. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, яка є спадкоємицею за законом, прийняла спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказану земельну частку /пай/ в нотаріальній конторі не може, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, тому її право підлягає захисту, іншим шляхом вирішити спір не можливо.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, позов є обґрунтованим і підставним до задоволення у повному обсязі.

Керуючись статтями 3, 10- 11, 58-61, 79, 88, 174, 197,209, 212, 214 - 215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1, право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу «Турянське» Краснопільського району Сумської області розміром 5,14 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі належне ОСОБА_3 згідно Сертифіката на право на земельну частку /пай/ серія СМ № 0211848, виданого на підставі рішення Краснопільської районної державної адміністрації від 20.02.1997 за № 68 та зареєстрованого 21.03.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ за № 151, в порядку спадкування за законом після померлої 01 листопада 2014 року ОСОБА_4, яка прийняла спадщину за законом, але не оформила своїх спадкових прав після померлої 13 травня 1997 року матері ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Краснопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу і рішення за цією скаргою не скасовано, воно набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І . Косар