Справа № 459/188/16 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/783/3283/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. Л.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючий суддя Шумська Н.Л.

судді: Левик Я.А., Шандра М.М.

секретар Бадівська О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на заочне рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 лютого 2016 року за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, з участю третьої особи відділу ДВС Червоноградського МУЮ ГУ юстиції у Львівській області про звільнення майна з-під арешту,-

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 лютого 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, з участю третьої особи відділу ДВС Червоноградського МУЮ ГУ юстиції у Львівській області про звільнення майна з-під арешту відмовлено.

Дане рішення оскаржив позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що у позивача виникло право на реалізацію предмету іпотеки відповідно до рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 06.03.2014 року, відповідно до якого видані виконавчі листи та надано право ПАТ КБ «Приватбанк» на реалізацію предмета іпотеки шляхом продажу його від імені ОСОБА_2 будь-якій третій особі, у відповідності із ЗУ «Про іпотеку». Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Статтею 54 цього Закону передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення майна з-під арешту. Вважає, що державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь інших стягувачів, які не є іпотеко держателями. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити з таких підстав.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам не відповідає.

Відмовляючи у позову, районний суд виходив з того, що згідно з ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, проте позивач не є власником чи володільцем арештованого майна, а є лише іпотекодержателем.

Однак такі висновки не ґрунтуються на законі та обставинах справи.

Як убачається із матеріалів справи, ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про звільнення з-під арешту квартири загальною площею 29,90 кв.м., яка розташована за адресою: Львівська область, Червоноград, вул. Грінченка, 7/7, яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2

Судом установлено, що 11.04.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № CGR0GK00390495, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 15000,00 доларів США.

Цього ж дня із метою забезпечення виконання зобов»язаннь за вказаним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки квартири, згідно з умовами якого банку було передано в іпотеку квартиру загальною площею 29,90 кв.м., яка розташована за адресою: Львівська область м.Червоноград вул. Грінченка, 7/7 , що належить на праві власності ОСОБА_2. Сторони визначили, що вартість предмету іпотеки складає 95950,00 грн (п.11, 33.4 договору).

У той же час, 29.07.2009 року ВДВС Червоноградського МУЮ відповідно до № 8924420 зареєстровано реєстратором Львівська філія ДП «Інформаційний центр» Постанову про арешт майна боржника, а саме квартиру АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_2

08.12.2011 року ВДВС Червоноградського МУЮ відповідно до № 11941985 зареєстровано реєстратором Львівська філія ДП «Інформаційний центр» Постанову про арешт майна боржника, а саме квартиру АДРЕСА_1.

12.02.2010 року ВДВС Червоноградського МУЮ відповідно до № 9516527 зареєстровано реєстратором Львівська філія ДП «Інформаційний центр» Постанову про арешт всього нерухомого, яке належить ОСОБА_2.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 6 березня 2014 року у справі №459/5456/13-ц задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CGR0GK00390495 від 11.04.2007 року в розмірі 12 854. 39 дол. США звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 11.04.2007 року. укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2. а саме на квартиру, загальною площею 29,90 кв.м, житловою площею 16,5 м.кв, що знаходиться за адресою: Львівська область м.Червоноград вул. Грінченка, 7/7, що належить ОСОБА_2, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем, з отримання витягу Державного реєстру прав власності, а також надання ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет перед незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом.

Відповідно до Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5 та ч.3 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Із матеріалів справи вбачається, що у ПАТ КБ «Приватбанк» право застави виникло з 11.04.2007 року, а постанови про накладення арешту були винесені пізніше 05.12.2011р., 29.07.2009 року, 28.01.2009 року.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що на користь стягувача, який не є заставодержателем, були ухвалені судові рішення раніше, ніж у позивача виникло право застави, а також відсутні докази того, що вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника перед заставодержателем.

Відповідно до п.4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Проте державний виконавець не виконав вимог ч.4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», яка регулює особливість звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями.

Таким чином, накладені державними виконавцями арешти на майно, до складу якого входить і майно, яке є предметом іпотеки, порушує права позивача як іпотекодержателя, оскільки зареєстроване 11.04.2007 року у Державному реєстрі іпотек за ПАТ КБ «Приватбанк» обтяження на належне боржнику ОСОБА_2 нерухоме майно має вищий пріоритет над іншими обтяженнями щодо останнього, а позивач заперечує проти звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог іншого кредитора.

Накладений арешт унеможливлює здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» задоволення своїх грошових вимог за рахунок предмета іпотеки.

Право заставодержателя звернутися до суду позовом про зняття арешту із заставленого майна передбачено ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, рішення суду, як таке, що не відповідає вимогам матеріального закону й дійсним обставинам справи, в силу вимог ч.1 ст. 309 ЦПК України, залишатись в законні силі не може і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Заочне рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, з участю третьої особи відділу ДВС Червоноградського МУЮ ГУ юстиції у Львівській області про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Звільнити з-під арешту, зареєстрованого реєстраційним номером обтяження № 8924420 реєстратором Львівська філія ДП «Інформаційний центр» від 29.07.2009 року, заявник відділ державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції майно, а саме квартиру №7 загальною площею 29,90 кв.м., яка розташована за адресою- вул. Грінченка, 7 у м. Червонограді Львівської області, яка належить ОСОБА_2

Звільнити з-під арешту, зареєстрованого реєстраційним номером обтяження № 9516527 реєстратором Львівська філія ДП «Інформаційний центр» від 10.02.2010 року, заявник відділ державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції майно, а саме все нерухому майно, яке належить ОСОБА_2

Звільнити з-під арешту, зареєстрованого реєстраційним номером обтяження № 11941985 реєстратором Львівська філія ДП «Інформаційний центр» від 08.12.2011 року, заявник відділ державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції майно, а саме квартиру №7 загальною площею 29,90 кв.м., яка розташована за адресою по вул. Грінченка, 7 у м. Червонограді Львівської області, яка належить ОСОБА_2

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 1378 грн. судового збору за подачу позову та 1515 грн. 80 коп за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді: