У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Шеремет А.М., Максимчук З.М.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 7 жовтня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Рівненського міського суду від 7 жовтня 2016 року Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів") відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі позивач. покликається на його незаконність та необґрунтованість, що фактично полягають в порушенні норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та помилковому застосуванні норм матеріального права.

На її обґрунтування зазначалось про неврахування судом тих обставин, що надані позивачем докази свідчать про виконання свого обов'язку Публічним акціонерним товариством "Платинум Банк" (далі - ПАТ "Платинум Банк" або банк) щодо передачі кредитних коштів відповідачу, а також щодо прострочення ОСОБА_1 обв'язку з повернення одержаного кредиту.

Вважає, що неможливість надання позивачем належних копій договорів відступлення права вимоги за зобов'язаннями відповідача спростовується тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Бізнесфінанс" (далі - ТОВ "ФК "Бізнесфінанс"), як другий кредитор, не в змозі надати договори відступлення права вимоги, що були укладені між ним та ПАТ "Платинум Банк" - першим кредитором. При цьому наводить ті причини, що інформація, зазначена у цьому договорі, є комерційному таємницею. Натомість 17 червня 2015 року було укладено тристоронній договір про заміну сторони в зобов'язанні, де сторони погодилися про те, що останнім кредитором є ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів", що в сукупності із наявністю у позивача повного пакета документів вказує про законність його вимог.

Перед зверненням позивача до суду первісний кредитор надав йому детальні розрахунки заборгованості за кредитом, а тому ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" не вправі змінювати розмір кредитного боргу.

Також покликався на те, що відповідачу було надіслано підписані і завірені оригінали повідомлення про відступлення права вимоги та повідомлення про порядок погашення заборгованості за кредитним договором, що судом залишено без уваги.

Окрім того, при підготовці позову до суду було допущено помилку в розрахунку заборгованості, яка відрізняється на 18, 55 гривень, внаслідок чого борг складається із 10 027, 66 гривень заборгованості за тілом кредиту, 2 127, 11 гривень заборгованості за процентами та комісією за користування кредитом і 8 930, 41 гривень пені за порушення графіку погашення заборгованості. Вважає, що інформація, яка відноситься до предмета спору, містить комерційну таємницю, до суду першої інстанції було надано лише витяги з договору факторингу та реєстру заборгованостей, через що він надав апеляційному суду повну інформацію, але з ретушованими даними щодо інших боржників.

З наведених міркувань просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції, ухваливши нове - про задоволення позову частково, стягнувши 10 027, 66 гривень заборгованості за тілом кредиту, 2 127, 11 заборгованості за процентами та комісією, 8 930, 41 гривню пені за порушення графіку погашення заборгованості, 1 378 гривень судового збору за пред'явлення позову та 1 515, 80 гривень судового збору за подання апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи позивача, колегія суддів прийшла до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачем не було надано належних і переконливих доказів про перехід прав та обов'язків кредитора від банку до ТОВ "ФК "Бізнесфінанс", які останній передав на користь ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів". Цієї обставини доведено не було, а тому відсутні й підстави стверджувати про існування права вимоги позивача в тому обсязі і на тих умовах, які набув первісний кредитор, у зв'язку з чим в задоволенні позову обґрунтовано відмовлено.

Матеріалами справи встановлено, що 13 травня 2013 року між ПАТ "Платинум Банк" і ОСОБА_1 укладено кредитний договір зі страхуванням життя позичальника (пошта) №377/7784CLAPS, за умовами якого банк надав а відповідач одержала 10 266 гривень кредитних коштів (8 700 гривень безпосередньо виданого кредиту + 1 566 гривень страхової премії) зі сплатою процентів за користування грішми у 12 % річних з остаточною датою повернення відповідно до графіка платежів до 3 червня 2016 року (а.с. 5-5, зв., 6, 7).

Вважаючи, що ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" внаслідок кількох відступлень права вимоги є правонаступником прав та обов'язків банку, позивач пред'явив у липні 2016 року позов до ОСОБА_1 про стягнення з неї 21 152, 71 гривні заборгованості за кредитним договором, яка складається із 10 027, 66 гривень заборгованості за основною сумою кредиту, 2 145, 66 гривень заборгованості за процентами і комісією, 8 980, 03 гривні пені за порушення графіка погашення заборгованості.

Між тим, суд першої інстанції правильно встановив факт відсутності законного переходу прав та обов'язків від ПАТ "Платинум Банк" до ТОВ "Бізнесфінанс".

Так, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено заміну кредитора у зобов'язанні іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.ст. 513, 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять прав первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Натомість будь-яких даних про передання прав кредитора ПАТ "Платинум Банк" на користь ТОВ "ФК "Бізнесфінанс" матеріали справи не містять, позивач їх не надав, а судом не було здобуто. Тому не заслуговують на увагу колегії суддів посилання автора скарги на існування обов'язку ОСОБА_1 погасити прострочену заборгованість за кредитом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тому саме по собі існування норми ст. 614 ЦК України щодо презумпції винуватості боржника в зобов'язальних правовідносинах за відсутності доказів про існування між сторонами у справі матеріально-правового зв'язку не спростовує правильності висновків суду про відмову в позові ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів".

Не можна погодитися і з тристороннім договором про заміну сторони у зобов'язанні як з доказом про перехід прав та обов'язків кредитора від банку до ТОВ "ФК "Бізнесфінанс" та від ТОВ "ФК "Бізнесфінанс" до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів", оскільки цей правочин передбачає лише проведення розрахунків, передачу документації між контрагентами і не визначає умов відступлення права вимоги, на що покликається позивач.

Доводи апеляційної скарги про комерційну таємницю, що забороняє надати суду об'єктивні і переконливі докази про відступлення права вимоги від банку на користь ТОВ "ФК "Бізнесфінанс", спростовуються матеріалами справи та положеннями закону.

Повно і правильно з'ясувавши обставини справи та встановивши, що норми матеріального права, на застосуванні яких наполягав ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів", застосуванню не підлягають, адже доказів про існування матеріально-правової вимоги у ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" на стягнення кредитної заборгованості з відповідача надано не було, суд прийшов до обґрунтованого висновку про залишення позову без задоволення.

Норми ст. 303 ЦПК України визначають межі розгляду справи апеляційним судом, а саме, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" відхилити, а заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 7 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: