Справа № 317/3982/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 р. м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого-судді: Нікітіна В.В.

при секретарі: Московкіній І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району міста Запоріжжя до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2015 року позивач - Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

17 грудня 2015 року відкрито провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Відповідачка ОСОБА_1 є матір'ю чотирьох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4

Відомості про батька дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 внесено до свідоцтв про народження дітей на підставі ст. 135 СК України.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком спільної з ОСОБА_1 дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4

В квітні 2015 року на адресу позивача надійшло подання Комунального закладу "Запорізька загальноосвітня школа-інтернат № 4" відносно дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які систематично пропускали заняття у школі без поважних причин. При цьому, працівниками школи-інтернату було встановлено, що діти проживають в небезпечних для життя умовах в дачному будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Вказаний будинок не придатний для постійного проживання, оскільки в ньому відсутні належні умови для організації побуту та проживання дітей.

Згідно до характеристик педагогічних працівників, ОСОБА_3 має багато пропусків занять без поважних причин, не завжди дотримується встановлених правил поведінки, сперечається з дорослими, не має друзів серед однокласників, не в повній мірі дотримується санітарно-гігієнічних правил, має таку шкідливу звичку як паління.

ОСОБА_4, за характеристикою педагогів, вчиться нижче своїх можливостей, оскільки має багато пропусків занять без поважних причин.

Позивачем було проведено обстеження умов проживання сім'ї ОСОБА_4, під час якого встановлено, що санітарний стан помешкання вкрай незадовільний, будинок потребує ремонту та вологого прибирання. Підлога в будинку земляна, місцями вкрита відходами будівельних матеріалів. Опалення пічне. Електропостачання в будинку відсутнє (відключене за борги), їжу готують на вулиці на відкритому вогнищі. Водопостачання в будинку відсутнє.

За даними УСЗН Запорізької РДА з жовтня 2015 року державні соціальні виплати ОСОБА_1 були призупинені на підставі листа Служби у справах дітей Запорізької РДА.

За інформацією "Запорізького районного центру первинної медико-санітарної допомоги" Запорізької районної ради інформацію про стан здоров'я дітей ОСОБА_1 надати неможливо, оскільки діти не мешкають за адресою реєстрації (в Запорізькому районі Запорізької області) і в поліклініці відсутні їх амбулаторні картки.

Відповідно до інформації, отриманої з Запорізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, родина ОСОБА_1 перебуває на обліку в центрі.

У 2011 році діти з сім'ї ОСОБА_1 вилучались спеціалістами служби у справах дітей Запорізької РДА за ухилення матері від виконання своїх батьківських обов'язків, але згодом були повернуті до сім'ї.

В 2013 році діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були оформлені відповідачкою ОСОБА_1 на навчання до КЗ "Запорізька загальноосвітня школа-інтернат № 4", а діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були влаштовані до православного дитячого будинку "Надія" ім. Златолинської Н.М.

З 21 вересня 2015 року малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за заявою відповідачки ОСОБА_1 перебувають на повному державному забезпеченні в Комунальному закладі "Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей".

08 жовтня 2015 року питання виконання батьківських обов'язків відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розглянуте комісією з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району.

За підсумками розгляду батькам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було надано термін 1 місяць для покращення умов проживання дітей та попереджено про можливість позбавлення їх батьківських прав за неналежне виконання батьківських обов'язків.

03 листопада 2015 року спільною комісією позивача та Запорізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді було проведено повторне обстеження умов проживання родини ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Комісією встановлено, що протягом місяця батьки жодним чином не покращили умови проживання, не підключили електропостачання, не зробили ремонт та прибирання, не запаслись продуктами харчування.

05 листопада 2015 року при повторному розгляді питання виконання батьківських обов'язків відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з огляду на невиконання ними зобов'язань, покладених на них, було прийняте рішення про тимчасове залишення дітей в державних закладах до вирішення питання їх подальшої долі в судовому порядку.

На підставі викладеного, позивач просив

●позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4;

●позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4;

●передати дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 під опіку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району.

25 грудня 2015 року прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 було подано заяву про вступ прокурора до даної цивільної справи в інтересах неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні представники позивача підтримали поданий позов та наполягали на його задоволенні.

Прокурор в судових дебатах висловила думку про передчасність позбавлення відповідачів батьківських прав та, відповідно, про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечили проти позову та зазначили, що вони роблять все можливе для того, щоб влаштувати побут дітей, але через важке фінансове становище, вони не можуть в повній мірі зробити ремонт в будинку. Пояснили, що вони не мають змоги офіційно працевлаштуватись, тому вимушені займатись тимчасовими заробітками, які приносять мінливий дохід.

Суд, вислухавши представників позивача, відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, дослідивши подані докази та враховуючи думку прокурора, прийшов до наступних висновків.

В матеріалах справи міститься копія витягу з протоколу Комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району № 25 від 08 жовтня 2015 року, відповідно до якого комісією прийняте рішення взяти під контроль родину ОСОБА_2; ЗМЦСССДМ взяти родину ОСОБА_2 під соціальний супровід; зобов'язати матір ОСОБА_1 відвідувати молодших дітей в Запорізькому обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей та надати їй місячний строк для покращення умов проживання дітей (підключення електро- і водопостачання та покращення санітарного стану помешкання тощо) (а.с. 4).

Як вбачається з витягу з протоколу № 29 комісії від 05 листопада 2015 року, відповідачка ОСОБА_1 не виконала вказані в протоколі № 25 від 08.10.2015 року рекомендації (а.с. 5, 6).

Відповідно до вказаного протоколу, позивачу було рекомендовано звернутись з даним позовом до суду, а Комунальному закладу "Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" та Комунальному закладу "Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 4" направлено прохання не віддавати дітей батькам до вирішення питання про позбавлення їх батьківських прав.

В матеріалах справи міститься висновок № 01-14/0793 від 01 грудня 2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який видано Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Заводському району (а.с. 7).

У відповідності до копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1, виданого на ім'я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, його батьками є ОСОБА_7 та відповідачка ОСОБА_1 (а.с. 8).

Така ж інформація міститься в копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Батьками дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 є відповідачі у справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 10, 11).

З копії подання № 295 від 06 квітня 2015 року та повідомлення № 409 від 15 травня 2015 року вбачається, що адміністрація КЗ "Запорізька загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів № 4" Запорізької обласної ради двічі зверталась до позивача з інформацією про те, що діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 протягом тривалого часу не відвідували заняття у школі (а.с. 16, 17).

За інформацією Запорізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 17 листопада 2015 року (лист № 2164/03-3), родина ОСОБА_3 перебуває на обліку в центрі. У 2013 році родина переїхала до міста Запоріжжя та проживає в дачному кооперативі "Кіровець-1", дільниця 228 на території Заводського району міста Запоріжжя. Під час обстежень побутових умов родини ОСОБА_3 було виявлено, зокрема, що родина мешкає в будинку з двох кімнат (відсутні кухня та коридор); санітарно-гігієнічний стан будинку не відповідає нормі; в будинку відсутнє електропостачання, відсутня побутова техніка та ін. (а.с. 18).

У відповідності до інформації Комунального закладу "Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей", в даному закладі на повному державному забезпеченні перебувають діти ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8 Діти прийняті до закладу на підставі заяви матері (а.с. 19).

В матеріалах справи також містяться характеристики на дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10, в яких визначено рівень навчальних здібностей дітей та зазначено, що вони мали багато пропусків занять у школі (а.с. 20, 21).

Згідно з актами обстеження умов проживання родини ОСОБА_4 від 16 червня 2015 року та від 03 листопада 2015 року, в дачному будинку, який розташований на дільниці АДРЕСА_1 і в якому мешкає родина ОСОБА_4, відсутні нормальні умови для проживання дітей. Санітарно-гігієнічний стан в даному будинку не відповідає вимогам щодо нормального проживання дітей. Належні побутові умови для проживання не створені (а.с. 22, 23).

Відповідно до довідки № 5763 від 19 жовтня 2015 року, ОСОБА_1 отримувала державну допомогу на трьох дітей до вересня 2015 року включно (а.с. 29). Виплату вказаної допомоги було призупинено на підставі листа служби у справах дітей від 05 жовтня 2015 року (а.с. 30).

В матеріалах справи міститься лист КЗ "Запорізького обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей" № 01-14/271 від 08 грудня 2015 року, відповідно до якого діти ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11 перебувають у вказаному закладі згідно до заяви матері (а.с. 55). Мати відвідувала дітей 09 жовтня 2015 року та 04 грудня 2015 року.

Суд також враховує характеристики на дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 62, 63).

Під час судового розгляду справи позивачем було проведено обстеження умов проживання родини ОСОБА_6, та долучено до матеріалів справи відповідний акт від 01 лютого 2016 року (а.с. 76).

Відповідно до вказаного акта, комісією позивача було проведено обстеження умов проживання родини ОСОБА_6, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, під час якого встановлено, що опалення даного будинку здійснюється пічкою (дрова та брикети), санітарний стан незадовільний - брудні стіни, вікна, меблі, підлога. Електропостачання на момент проведення огляду відновлене. Наявне пічне опалення. Водопостачання відсутнє. Зазначено про наявність приготованої їжі та запасу продуктів.

До матеріалів вказаного акта долучено фототаблиці на семи аркушах (13 фотографій) - а.с. 77-83, які відтворюють обстановку як в будинку відповідачів, так і на подвір'ї.

Відповідачем ОСОБА_1 до матеріалів справи також долучено копії медичних карток за формою 063-о на дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3, в яких зазначено дати та вид вакцинацій дітей (а.с. 84, 97).

У відповідності до ч. 1 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток - ч. 2 ст. 150 СК України.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 статті 164 Сімейного кодексу України, мати або можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона або він:

1.не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2.ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3.жорстоко поводяться з дитиною;

4.є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5.вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6.засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Вказаний перелік є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та з поданих позивачем доказів, позов про позбавлення відповідачів батьківських прав подано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України - за ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків - ч. 2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства».

Пріоритетність інтересів дитини визначена статтею 3 "Конвенції про права дитини" (далі - Конвенція) від 20 листопада 1989 року (Ратифікована Україною 27 лютого 1991 року): в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про охорону дитинства», законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Суд констатує наявність в цій справі підстав вважати, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в недостатній мірі виконують свої обов'язки з виховання дитини, про що свідчать вказані вище докази. Відповідачі не забезпечують належний побут дітей, не проявляють належного інтересу щодо їх навчання та дозвілля, не слідкують за дотриманням дітьми правил особистої гігієни.

В той же час, суд вважає, що застосування до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такого заходу, як позбавлення батьківських прав, є передчасним і, у даному випадку, не відповідає інтересам дитини.

Так, як роз'яснено Верховним Судом України в п. 15 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав суд має забезпечити реалізацію права дитини на врахування її думки при вирішенні даного питання, яке є вкрай важливим в житті дитини - ст. 171 СК України.

Необхідність врахування судом думки дитини при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав, зазначена в ч. 2 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства».

Думка щодо необхідності встановлення думки дитини в разі вирішення судом питання про позбавлення її батьків батьківських прав щодо неї, також неодноразово проголошувалась Європейським судом з прав людини (пункти 42, 51 Рішення "Савіни проти України" від 18 грудня 2008 року; п. 62 Рішення "Гавелка та ін. проти Чеської Республіки" від 21 червня 2007 року).

В судовому засіданні, яке відбулось 15 січня 2016 року, разом з відповідачами були присутні їх діти: неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

В судовому засіданні діти заявили, що категорично проти того, щоб їх розлучили з батьками. Зазначили, що в їх сім'ї дуже теплі родинні відносини, мати та батько люблять їх, а вони люблять своїх батьків.

В судовому засіданні діти були вдягнені належним чином, з урахуванням погодних умов. Діти проявляли явну схильність до своїх батьків - відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та просили не розлучати їх з батьками.

Крім того, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачі в міру своїх можливостей та матеріального стану за час розгляду справи здійснили певні заходи з поліпшення умов проживання в будинку: підключено електропостачання, відновлено піч, здійснено початковий ремонт самої будівлі, в якій проживає сім'я, зроблено певний запас продуктів (а.с. 76, 78, 80-82).

Вказане свідчить про наявність позитивних змін в ставленні відповідачів до виконання їх батьківських обов'язків.

Суд також враховує той факт, що відповідачі не вживають спиртних напоїв (в усіх документах, які надані позивачем до справи як докази, не зазначено протилежного, а представник позивача в судовому засіданні визнав той факт, що жодного разу не помічала відповідачів у стані алкогольного сп'яніння) та не ведуть антисоціального способу життя. До адміністративної та кримінальної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не притягались. ОСОБА_2 був раніше судимий, але судимість погашена в порядку, встановленому статтею 89 КК України.

Вказане свідчить про те, що такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не буде відповідати ані ступеню їх неналежного виконання батьківських обов'язків, ані інтересам неповнолітніх дітей.

В даному випадку суд погоджується з думкою прокурора і вважає, що ставити питання про позбавлення відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав відносно їх дітей, на момент розгляду справи передчасно.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району міста Запоріжжя до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав залишити без задоволення.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя В.В. Нікітін