03.03.2016 Єдиний унікальний № 371/55/16-ц
Провадження 2/371/107/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 березня 2016 року Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Гаврищука А.В.,

при секретарі - Смиченку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миронівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Владиславської сільської ради Миронівського району Київської області про визнання права на завершення приватизації та отримання свідоцтв про право власності на земельні ділянки у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2016 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду із названим позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на земельні ділянки, розташовані на території Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області. За життя померлий розпочав оформлення технічної продукції на земельні ділянки, проте отримати свідоцтв про право власності на земельні діляки не встиг.

Він та його сестра ОСОБА_3 є єдиними спадкоємцями за законом першої черги після смерті батька. Проте сестра у встановленому законом порядку відмовилася від прийняття спадщини. Позивач в межах шестимісячного строку звернувся до приватного нотаріуса Миронівського районного нотаріального округу Шепітко В.В. із заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки.

У зв'язку з цим він змушений звернутися до суду та просить визнати за ним право на завершення приватизації та одержання свідоцтв про право власності на земельні ділянки, розташовані на території Владиславської сільської ради Миронівського району Київської області, в порядку спадкування після смерті батька.

У судове засідання позивач не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник Владиславської сільської ради сільський голова Лясківська Т.М. у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом та заповітом відповідно достатті 1217 ЦК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 18 травня 2015 року виконавчим комітетом Владиславської сільської ради Миронівського району Київської області /а.с.6/.

Позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька, що підтверджується матеріалами спадкової справи /а.с.54-78/.

У встановлений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Миронівського районного нотаріального округу Шепітко В.В. із заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки /а.с.13/.

Сестра позивача ОСОБА_3 у встановленому законом порядку відмовилася від прийняття спадщини, про що подала нотаріусу відповідну заяву /а.с. 57/.

Позивач спадщину частково оформив, зокрема отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що належав його батькові ОСОБА_6 /а.с. 70/, а також свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,0035 га /а.с. 76 зі зворотної сторони/.

Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовано положеннями ЗК України в частині виникнення права на земельні ділянки та ЦК України в частині виникнення права на прийняття спадщини.

Згідно ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до положень ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

Судом також встановлено, що на підставі рішення вісімнадцятої сесії шостого скликання Владиславської сільської ради Миронівського району Київської області від 31.05.203 №217-18-VI ОСОБА_2 надано дозвіл на проведення інвентаризації земельних ділянок, які знаходилися у його користуванні: по АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства на території Владиславської сільської ради Миронівського району Київської області по АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, по АДРЕСА_3 орієнтовною площею 0,1150 га, у тому числі 0,0300 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,0850 га - для ведення особистого селянського господарства.

За життя ОСОБА_2 розпочав процедуру виготовлення технічної документації із землеустрою, уклавши договір із ТОВ «Земприватцентр» №ТД-727, проте землевпорядна організація не завершила виготовлення документації до його смерті, а тому ОСОБА_2 не отримав за життя свідоцтво про право власності на вищевказані земельні ділянки.

Пунктом 4.20 гл. 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 282/20595, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Витягу з Державного земельного кадастру.

У матеріалах справи міститься відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно. Вказана обставина підтверджуються листом приватного нотаріуса Миронівського районного нотаріального кругу Шепітко В.В. №1190/02-4 від 02.12.2015 та матеріалами спадкової справи померлого ОСОБА_2 №207/2015.

За положеннями ч.ч. 9, 10 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз'яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця.

Померлий ОСОБА_2 розпочав процедуру приватизації земельних ділянок відповідно до чинного законодавства України, проте помер, не завершивши її та не отримавши правовстановлюючого документа ці земельні ділянки.

Право на завершення процедури приватизації та отримання земельних ділянок у власність, яке належало померлому на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, який є спадкоємцем померлого за законом.

Враховуючи ті обставини, що позивач успадкував право на одержання земельних ділянок у власність, яке мав спадкодавець, та в установленому порядку не може завершити процедуру приватизації і одержати правовстановлюючий документ на вказане майно, то успадковане право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

У статті 16 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до Законів України "Про державний земельний кадастр" та Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються, а тому за позивачем в порядку захисту його спадкових прав необхідно визнати право на завершення приватизації та отримання свідоцтва про право власності на земельні ділянки.

На підставі викладеного, ст.ст. 373, 1216, 1218, 1223, 1225, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 25,79-1,125,152,158 ЗК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57- 60, 64, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 0,0316 га, кадастровий номер НОМЕР_3, призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, за адресою: АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 0,0376 га, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_3 земельну ділянку площею 0,0494 га, кадастровий номер - НОМЕР_4, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_2 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в Апеляційний суд Київської області через Миронівський районний суд в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис А.В. Гаврищук

Згідно з оригіналом

Суддя: А.В. Гаврищук