набрала чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/781/16-ц
17.11.2016 Чаплинський районний суд Херсонської області
головуючого судді: Кузьменка А.Д.,
секретаря: Собчук М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду всмт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, -
Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, завчасно. Представник позивачки ОСОБА_4 подала до суду письмове клопотання, в якому просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися,хоча про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, завчасно; подали до суду письмові заперечення проти викладених позовних вимог та просили суд позовні вимоги задовольнити частково, стягувати з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовити. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, докази по справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження від 02 серпня 2005 року, актовий запис №985, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва, відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно копії рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 26 лютого 2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 04 лютого 2005 року, розірвано.
З копії довідки від 20 квітня 2016 року №160, виданої ліцеєм «Голосіївський» №241 м. Києва слідує, що ОСОБА_3, дійсно навчається в ліцеї «Голосіївський» №241 Голосіївського району,м. Києва, в 5-А класі.
З довідки, виданої 26.05.2016 року №2080 Чаплинською селищною радою вбачається, що складі сімї ОСОБА_1 є донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.
Згідно копії договору №3675 від 14.11.2015 року про надання медичних послуг ТОВ «Боріс» та ОСОБА_1 уклали цей договір про надання платних медичних послуг пацієнту ОСОБА_3
Відповідно до розрахунку оплати та послуг медичної допомоги ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікування в одномісній палаті з 14.11.2015 року по 15.11.2015 року, сума розрахунку складає 3679, 20 грн.
Згідно квитанції №151114/046 від 14.11.2015 року, маніпуляційні процедури становлять 1538,84 грн.
Відповідно до копій квитанцій ВАТ «Стоматологічний центр «Венеція» від 18.04.2016 року, 22.04.2016 року, 25.04.2016 року ОСОБА_3 було проведено стоматологічне лікування на суму 1910 грн.
Згідно квитанції оптики «Новий зір» від 19.04.2016 року ОСОБА_3 були придбані лінзи на суму 1453 грн.
Відповідно до копій квитанцій від 09.11.2015 року та 01.02.2016 року в магазині «Ельдорадо» та «Фокстрот» були придбані телефон-смартфон «SamsyngGalaxyS-3» та захисну плівку, на суму 4458,82 грн. та ноутбук НР255, компютерну мишку до нього на суму 7449,80 грн.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а статтею 181 ч.3 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, який є непрацюючою особою, як вказує в позовній заяві позивачка «фрілансером», тобто без постійного місця роботи, з мінливим доходом. При цьому є здоровою та працездатною особою, яка матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.
Таким чином, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 28 квітня 2016 року і до досягнення нею повноліття.
Статтею 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Отже поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину.
Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів").
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).
Таким чином, додаткові витрати - це витрати, які є незапланованими та не можуть бути враховані при вирішення питання щодо визначення розміру аліментів, що стягуються щомісячно.
Щодо стягнення додаткових витрат на дитину у зв'язку із стоматологічним, офтальмологічним лікуванням та надання останній послуг медичної допомоги лікувальним закладом ТОВ «Борис», то суд зазначає, що позивачкою надані копії відповідних квитанцій та розрахунків надання вказаних медичних послуг ОСОБА_3, в яких зазначено обсяг та методи лікування.
Так, відповідно до квитанцій про отримання стоматологічного лікування, позивачкою сплачені витрати на стоматологічні послуги доньки на загальну суму 1910 грн. Також відповідно до копії чеку оптики «Новий зір» ОСОБА_3 було проведено офтальмологічний огляд та придбані лінзи на суму 1453 грн. Крім того, ОСОБА_3 були надані медичні послуги у медичному закладі «Богдан» із проведення маніпуляційних процедур на суму 5218,04 грн., що підтверджується розрахунками оплати послуг.
Також згідно позовних вимог позивачка просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 щомісячно додаткові витрати до досягнення дитиною повноліття на суму 1500 грн. Однак, у підтвердження понесення додаткових витрат на утримання дитини на вказану суму, позивачем не надано належних та допустимих доказів, зокрема таких: які конкретно додаткові витрати будуть понесені, розрахунок цих витрат, обґрунтування необхідності цих витрат у майбутньому, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Окрім того, як зазначила в своїй позовній заяві позивачка, нею понесені додаткові витрати, пов'язані з розвитком та навчанням дитини, а саме придбання ноутбуку та телефону смартфону, на підтвердження чого надала чеки, однак суд зазначає що придбання даних технічних засобів не є додатковими та необхідними витратами на дітей, що викликані особливими обставинами, передбаченими ст.185 СК України.
Таким чином, при визначенні розміру додаткових витрат на дитину, суд врахував стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, тобто відповідача по справі ОСОБА_2, і вважає, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково, оскільки виходячи з наявних в матеріалах справи доказів слідує, що позивачкою понесені витрати на медичне обслуговування доньки ОСОБА_3: стоматологічне лікування 1910 грн., офтальмологічне лікування 1453 грн., і надання доньці медичних послуг на суму 5218,04 грн., а всього 8581,04 грн. Отже, з урахуванням того, що кожен з батьків повинен приймати участь у додаткових витратах на дитину, з ОСОБА_2 підлягає стягненню фактично понесені додаткові витрати в розмірі 4290,52 грн. (8581,04 : 2).
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 74, 88, 169, 209, 213-215, 218, 292, 294 ЦПК України, ст.ст.141, 150, 154,155, 179-182,184,185 СК України суд, -
Позов задовольнити частково.
У решті частини позову відмовити.
Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя А.Д. Кузьменко