Cправа № 633/98/16-ц
Номер провадження 2/633/77/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2016 року Печенізький районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Танасевич О.В.,

при секретарі - Панченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Печеніги, Харківської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на боці позивачки, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Служба у справах дітей Печенізької районної державної адміністрації Харківської області, про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, позбавлення батьківських прав та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, -

В С Т А Н О В И В :

28 березня 2016 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просила:

1. позбавити батьківських прав відповідача відносно їхнього неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1;

2. виключити відомості про відповідача, як про батька, з актового запису про народження дитини № 258 від 11 вересня 2009 року Відділу реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського МУЮ в Харківській області;

3. змінити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнутих з відповідача на її користь, на підставі рішення Печенізького районного суду Харківської області від 22 червня 2010 року, та визначити аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень 00 копійок;

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що 23 жовтня 2007 року ВРАЦС Житомирського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, реєстраційний запис № 2175, який рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 22 червня 2010 року розірвано. Сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до рішення Печенізького районного суду Харківської області від 22 червня 2010 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина, в розмірі 30 % від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 8 квітня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка стверджувала, що з моменту припинення шлюбних відносин неповнолітній син ОСОБА_3 мешкає разом з нею, виховує вона дитину самостійно, без будь-якої участі з боку відповідача. Зазначала, що відповідач протягом всього часу з моменту народження дитини злісно ухиляється від виховання та матеріального утримання дитини, не цікавиться його життям, не турбується про стан здоров'я, не виплачує аліменти. Крім того, пояснила, що 9 грудня 2015 року відповідачем була підписана його нотаріальна заява про надання згоди на позбавлення його батьківських прав у відношенні його малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка у судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності (а.с. 51).

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином (а.с. 47, 48) про причини неявки суду не повідомив, згідно з нотаріально посвідченою заявою просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти позбавлення його батьківських прав не заперечував (а.с. 22).

Третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Служба у справах дітей Печенізької районної державної адміністрації Харківської області, надала заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти позбавлення відповідача батьківських прав не заперечувала (а.с. 52).

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Шлюб між ОСОБА_1 (дівоче прізвище - ОСОБА_1) та ОСОБА_2 зареєстрований 24 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 2175 (а.с. 17).

Заочним рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 22 червня 2010 року шлюб розірвано (а.с. 16), у зв'язку з чим, 25 листопада 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печенізького районного управління юстиції Харківської області видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2, актовий запис № 18 (а.с. 18).

Згідно зі Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданого 11 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуєвського міськрайонного управління юстиції Харківської області, батьками ОСОБА_3 є сторони по справі (а.с. 8).

На підставі заочного рішення Печенізького районного суду Харківської області від 22 червня 2010 року, яке набрало законної сили, з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання їхнього неповнолітнього сина - ОСОБА_3, 2009 року народження, в розмірі 30 % частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 8 квітня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.15).

За відомостями, наданими Виконавчим комітетом Печенізької селищної ради, Печенізького району, Харківської області у довідці № 1008 від 18 березня 2016 року, дитина проживає разом з позивачкою (а.с. 24).

Згідно з Довідкою Комунального підприємства «ЧУГУЇВТЕПЛО» № 1262 від 11 листопада 2015 року, ОСОБА_1 працює оператором котельні з 6 лютого 2009 року (наказ № 14-к від 5 лютого 2009 року) по даний час (а.с. 19).

Відповідно до характеристики на мешканку смт. Печеніги ОСОБА_1, виданої Виконавчим комітетом Печенізької селищної ради, Печенізького району, Харківської області № 209 від 3 березня 2012 року, компрометуючі матеріали відсутні, скарг від сусідів та мешканців села на неї не надходило (а.с. 20).

Згідно з медичною довідкою про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів серії 12ЯЯХ № 210919 та сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 12ЯЯХ № 861723, ОСОБА_1 психіатричних або наркологічних протипоказань не має (а.с. 28).

ОСОБА_3, 2009 року народження, навчається в центрі особистого розвитку, розташованому в місті Чугуїв, Харківської області в групі 10 Л за курсом «Розвиток інтелектуальних та комунікативних здібностей». Згідно з наданою характеристикою від 15 жовтня 2015 року, син позивачки навчається у даному закладі з вересня 2015 року, на заняття ОСОБА_3 приводить мати та за навчання також сплачує позивачка. Відповідач жодного разу в центрі не з'являвся та успіхами сина не цікавився (а.с. 21, 27).

Відповідно до довідки про неотримання аліментів № 27/3881 від 29 жовтня 2012 року, виданої Королівським відділом державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції, ОСОБА_2 не сплачував аліменти за період з 1 квітня 2012 року по 30 вересня 2012 року на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 25).

Вироком Королівського районного суду міста Житомира від 2 грудня 2014 року ОСОБА_2 був засіджений за частиною 1 статті 164 Кримінального кодексу України (а.с. 12-14).

9 грудня 2015 року ОСОБА_2 підписана заява про надання згоди на позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3, 28 серпня 2009 року, завірена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Демчук С.П., та зареєстрована в реєстрі за № 1668 (а.с. 22).

Відповідач з сином не спілкується, стосунків не підтримує, матеріальної допомоги на його утримання не надає, станом здоров`я та навчанням не цікавиться, вихованням не займається.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейний кодекс України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, зокрема, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 15 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Судом встановлено і це не було спростовано в ході судового розгляду, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, оскільки він не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; взагалі не спілкується з дитиною; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

Суд також бере до уваги нотаріально завірену заяву ОСОБА_2 від 9 грудня 2015 року про надання згоди на позбавлення його батьківських прав у відношенні його малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначені фактори в їх сукупності суд розцінює як ухилення відповідача від виховання сина, оскільки така поведінка є винною і є наслідком свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов'язками.

Виходячи перш за все з інтересів малолітньої дитини, суд вважає, що існують підстави для позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки для цього наявні підстави, передбачені пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 166 Сімейного кодексу України, частини 4 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 30 березня 2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду, зокрема, за позовом одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Як убачається з матеріалів справи, малолітній ОСОБА_3 навчається в центрі особистого розвитку, розташованому в місті Чугуїв, Харківської області в групі 10 Л за курсом «Розвиток інтелектуальних та комунікативних здібностей», за його навчання сплачує позивачка, що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 21, 27), що беззаперечно вимагає від позивачки додаткових витрат та зусиль для організації побуту родини, у зв'язку з чим, суд дійшов висновку про погіршення її матеріального становища, що може негативно вплинути на якість утримання ОСОБА_3 та відповідно є підставою для збільшення розміру аліментів

При визначенні нового розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач заперечень проти позову, будь-яких доказів, які б могли бути підставою для відмови у позові, відомостей про його матеріальне становище, стан здоров'я, наявність інших утриманців, суду не надав.

Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У твердій грошовій сумі передбачена можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину від якого одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, що передбачено частиною 1 статті 184 Сімейного кодексу України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України, для збільшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду.

Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для виключення відомостей про відповідача, як батька ОСОБА_3, з актового запису про народження останнього, при цьому виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 138 Сімейного кодексу України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, що є єдиною підставою для виключення відомостей про нього, як батька дитини, з актового запису про народження дитини. Тоді як згідно з пунктом 2.14. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та аналювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12 січня 2011 року, рішення суду про позбавлення (поновлення) батьківських прав є підставою внесення відповідних відміток в актові записи цивільного стану про їх анулювання (поновлення).

Враховуючи те, що позивачка не оспорює батьківство відповідача, підстави для виключення відомостей про нього, як батька ОСОБА_3, на теперішній час відсутні.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись статтями 10, 11, 209, 212, 214-215 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на боці позивачки, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Служба у справах дітей Печенізької районної державної адміністрації Харківської області, про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, позбавлення батьківських прав та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, батьківських прав у відношенні його неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі заочного рішення Печенізького районного суду Харківської області від 22 червня 2010 року у справі № 2-85/2010 рік.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 800 (восьмисот) гривень 00 копійок на місяць, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати з примусового виконання виконавчий лист за номером 2-85 від 4 серпня 2010 року, виданий на підставі заочного рішення Печенізького районного суду Харківської області від 22 червня 2010 року у справі № 2-85/2010 рік після сплати заборгованості (якщо така є) станом на день набрання цим рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 (ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1), судовий збір на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 551 (п'ятисот п'ятдесяти однієї) гривні 21 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 (ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1), судовий збір на користь держави у розмірі 551 (п'ятисот п'ятдесяти однієї) гривні 21 копійки.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Печенізький районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: