Справа № 729/407/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2016 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі: головуючої судді Булиги Н.О. з участю секретаря Савости К. Ю., відповідача ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Бобровиці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ Приват Банк звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи на те, що 29.02.2012 року між ПАТ КБ Приват Банк та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору належним чином не виконувала, тому станом на 31 січня 2016 року утворилася заборгованість перед банком, яка склала 14061,38 гривень, яку позивач і просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Також просить стягнути суму судового збору понесену позивачем при зверненні з позовом до суду.

Представник позивача в судове засідання не зявився. У своїй заяві просить справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що дійсно вона 29.02.2012 року отримала у ПАТ КБ Приват Банк кредит у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, проте ніякого кредитного договору не підписувала, а підписала лише анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Крім того вказала, що Банк без її згоди збільшив кредитний ліміт на картці. Також зазначила, що кошти з кредитної картки були зняті шахрайським шляхом, з приводу чого вона 02.12.2013 року зверталась із заявою Відділу поліції, а тому немає підстав для стягнення з неї заборгованості.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши відповідача, оцінивши докази та їх взаємний зв»язок у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 29.02.2012 року ОСОБА_1 отримала у ПАТ КБ Приват Банк кредит у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, про що не заперечувала також відповідач в судовому засіданні. ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку та зобов»язалася виконувати вимоги Умов і Правил надання банківських послуг, отже вона виявила свою волю на отримання кредиту від Банку на умовах передбачених Умовами і Правилами надання банківських послуг у Приватбанку.

За приписами частини 1 статті 626 ЦК України та ч.1 статті 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитнтй ліміт, Клієнт приймає будь-який розмір Кредитного ліміту, встановленого Банком, тому посилання відповідача на ту обставину, що Банк без її згоди збільшив кредитний ліміт на картці є безпідставним.

У випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів, комісій Банк має право достроково вимагати повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій.

Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 31 січня 2016 року загальна сума заборгованості склала 14061,38 грн., яка складається з: 1973 грн. забогованість за кредитом; 8592,17 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2350,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 645,78 грн. штраф(процентна складова).

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено право позикодавця в разі прострочення позичальником чергової частини повернення позики вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати належних процентів.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними та допустимими доказами (ст.ст. 58, 59 ЦПК України) ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на правила розподілу доказування, заявивши позов, саме на позивача покладено обов'язок з доведення факту порушення його прав, що дає право на стягнення заборгованості.В судовому засіданні позивачем належними та допустимими доказами доведено факт такого порушення відповідачем його прав, що є підставою для стягнення заборгованості, і відповідачем його не спростовано.

Так, в судовому засіданні відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що кошти з наданої їй Банком кредитної картки були зняті шахрайським шляхом, що могло б бути підставою для неповернення кредиту позивачеві. Звернення відповідача із заявою до Відділу поліції, не може бути беззаперечним доказом того, що коштами з кредитної картки заволоділа невідома особа шахрайським способом.

ОСОБА_1 змінила прізвище на Дурницька після укладення шлюбу.

Отже, ОСОБА_1 не виконала свої зобовязання за кредитним договором, а тому з неї підлягає стягненню сума заборгованості, яку просить стягнути позивач. Крім того, з урахуванням положень ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, що складаються з судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.526, 625, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приват Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк забогованість за кредитним договором в розмірі 14061,38 гривень, з них: 1973 грн. забогованість за кредитом; 8592,17 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2350 грн.- заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 645,78 грн. штраф(процентна складова) та 1378 гривень судового збору, а всього стягнути 15439 (пятнадцять тисяч чотириста тридцять девять) гривень 38 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Бобровицького райсуду Н.О. Булига