АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 645/7052/15-ц Головуючий суддя І інстанції Ульяніч І. В.
Провадження № 22-ц/790/1328/16 Суддя доповідач Коваленко І.П.
Категорія: Спори, що виникають із
договорів надання послуг
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року судова колегія судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Коваленко І.П.,

суддів - Довгаль А.П.., Овсяннікової А.І.

при секретарі - Калюжній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2015 року по справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (надалі КП "ХТМ") звернулось з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що надає послуги з теплопостачання згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги»та Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630 тощо.

16.10.2013р. КП «ХТМ» звернулось до Фрунзенського районного суду м. Харкова з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання з відповідачів.

05.05.2015 року за заявою відповідачів судовий наказ був скасований.

Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг у відповідачів виникла заборгованість у сумі 6369,68 грн. за період з 01.07.2011р. по 01.07.2015 року.

В зв'язку з цим просили стягнути заборгованість із відповідачів по справі солідарно у сумі 6369,68 грн..

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала протии позовних вимог, просила суд застосувати строк позовної даності, наполягала на тому, що за останні три роки відповідачі сплатили суму більше ніж було нараховано та заборгованості не існує. Також зазначила, що відповідачі сплачували поточні борги за комунальні послуги, оплати проводили не кожного місяця, в один раз в 2-3 місяці, при цьому сплачували послуги за попередні місяці, в яких не було оплат, а не за 2008 чи інші роки. Позивач не брав у відповідачів дозвіл на перерахування сплачуваних сум за періоди минулих років поза межами позовної давності.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 в судове засідання не з*явились, про час, день та місце слухання справи були повідомлені належним чином, надали заяви з проханням слухати справу за їх відсутності, проти позову заперечували, оскільки вважають, що заборгованості перед позивачем не мають.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі КП «ХТМ» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги КП «ХТМ» задовольнити в повному обсязі.

Посилаються на незаконність, необґрунтованість рішення, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом і не оспорюється сторонами по справі, відповідачі мешкають в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 і є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що підтверджується випискою з особового рахунку (а.с.7).

Позивач надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-1V від 24.06.2004 р. та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг (позивачем) та споживачами, які отримують ці послуги.

Згідно з ст. 67 ЖК України комунальні послуги підлягають оплаті за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Ст. 68 ЖК України вказує, що наймач повинен своєчасно вносити квартиру платню та комунальні платежі.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-1V від 24.06.2004р. передбачено право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. З ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно до пп. 17, 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання.

В позові зазначено, що внаслідок неповної та несвоєчасної сплати відповідачами рахунків за надані послуги сума заборгованості за період з 01.07.2011р. по 01.07.2015р. складає 6369,68 грн..

Судом було встановлено, що відповідачі дійсно несвоєчасно вносили оплату за комунальні послуги, однак, підстав для стягнення заборгованості за вказаний період з 01.07.2011р. по 01.07.2015р., яка складає 6369,68 грн., не має.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Як зазначено в ч. І та ч.2 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, позовна давність переривається у разі пред'явлення позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Як вбачається з матеріалів справи позивач 16.10.2013р. звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання з відповідачів, тобто скористався своїм правом за допомогою наказного провадження стягнути з відповідачів виниклу заборгованість.

Отже, 16.10.2013р. було здійснено переривання позовної давності. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Із ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.05.2013 року вбачається, що судом наказ від 03.12.2013 року про стягнення із відповідачів суми заборгованості був скасований, у зв'язку із спором про право та стягнутою заборгованістю поза межами строку позовної давності.

В судовому засіданні встановлено, що за період з 01.07.2011р. по 01.07.2015р., за який просить стягнути заборгованість позивач, була нарахована сума до сплати 14567,96 грн. (графа 15 розрахунку).

За вказаний період відповідачами було сплачено 15975 грн. (графа 14 розрахунку).

Позивачем за вказаний період було зараховано відповідачам тільки 8198,28 грн., інші суми, як зазначив представник позивача, вони зарахували в роки де була заборгованість поза межами строку позовної давності, при цьому пояснити чому саме не була погашена поточна заборгованість вказаного періоду, а погашений період поза межами позовної давності, пояснити не змогли, посилаючись на те, що отримані гроші належать їм на праві власності.

Так як, в судовому засіданні, із наданого розрахунку заборгованості та пояснень представника відповідача встановлено, що відповідачами оплати проводились не кожного місяця, а один раз в 2-3 місяці при цьому суми були тотожними місячному або нарахуванню за 2-3 місяці та не було згоди відповідачів на погашення заборгованості минулих років, поза межами у позовної давності з приводу яких існує спір, а відповідачами погашались поточні заборгованості.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові.

За таких обставин колегія судів вважає, що ухвала суду законна і обґрунтована, постановлена з дотриманням вимог процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.2 ст.307, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» - відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2015 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: