НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24 травня 2016 рокуСправа № 322/178/16

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: ОСОБА_4

про: визнання недійсним свідоцтва на право власності на нерухоме майно.

23 лютого 2016 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд: визнати недійсним свідоцтво на право власності на нерухоме майно по вул. Леніна, 48-ж, смт. Новомиколаївка, Запорізька область, виданого приватним нотаріусом ОСОБА_5 20.04.2007 за № 695.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

У березні 2005 року відділом державної виконавчої служби Запорізького обласного управління юстиції проводились торги з продажу нежитлової будівлі, що розташована по вул. Леніна, 48-ж, смт. Новомиколаївка, Запорізька область.

ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 вирішили придбати цю нежитлову будівлю.

Під час проведення торгів виконавчою службою, ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 виступали як окремі особи. На той час ОСОБА_6, працював директором Новомиколаївського відділення ТОВ «Дніпротрактор» і мав намір свою частину нежитлової будівлі здати в оренду вищевказаному відділенню і отримувати за це кошти. Тому, відповідач запропонував учасникам торгів ОСОБА_1 та ОСОБА_7, аби переможцем був саме він ОСОБА_6

Переможцем на торгах став ОСОБА_6. За домовленістю позивачем надано ОСОБА_4 відповідні кошти у розмірі 2 150,00 грн. за частину нежитлової будівлі, шо розташована по вул. Леніна, 48-ж, смт. Новомиколаївка, Запорізька область, а саме: бокс 1-1.

З липня 2005 року позивач почав використовувати бокс 1-1 частини нежитлової будівлі, що розташована по вул. Леніна, 48-ж, смт. Новомиколаївка, Запорізька область, відповідно до домовленості із співвласниками.

У звязку з тим, що майно знаходилось в арешті згідно з постановою державної виконавчої служби від 04.08.2004 AM № 183172, яка зареєстрована Новомиколаївською нотаріальною конторою 16.08.2004 за № 1239586, можливості оформлення та продажу спірного майна у ОСОБА_4 не було.

На протязі 10 років позивач використовував бокси 1-1 частини нежитлової будівлі, що розташована по вул. Леніна, 48-ж, смт. Новомиколаївка, Запорізька область, як власник і здійснював там господарську діяльність.

20.09.2014 із позову ОСОБА_4 позивач дізнався, що відповідач отримав на спірне майно свідоцтво на право власності видане приватним нотаріусом ОСОБА_5 20.04.2007 за № 695.

Передавати у власність бокс 1-1 частини нежитлової будівлі, що розташована по вул. Леніна, 48-ж, смт. Новомиколаївка, Запорізька область ОСОБА_6 відмовляється мотивуючи, що згідно свідоцтва про право власності він є власником.

Виходячи з наведеного та посилаючись на норми Закону України «Про нотаріат», позивач просив задовольнити його вимоги та підтримав їх у судовому засіданні.

Відповідач позову не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість.

У судовому засіданні 24.05.2016 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та зясувавши обставини цивільної справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

ОСОБА_6 є власником нежитлової будівлі, розташованої по вул. Леніна, 48-ж в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, а саме автогаражу на 10 автомашин, на підставі свідоцтва про право власності від 20.04.2007, зареєстрованим в реєстрі за № 695, дата проведення державної реєстрації 30.11.2009, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 10.02.2016 № 52968993.

Вищезазначене свідоцтво про право власності від 20.04.2007, яке оскаржується позивачем, було видано приватним нотаріусом Новомиколаївського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 на підставі Акту про проведені повторні прилюдні торги, затвердженого начальником підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Запорізького обласного управління юстиції ОСОБА_8 від 15.03.2005.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За правилами частини третьої статті 10, частини першої статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів того, що свідоцтво про право власності від 20.04.2007, зареєстроване в реєстрі за № 695, порушує його права стосовно нежитлової будівлі, розташованої по вул. Леніна, 48-ж в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, а так само і доказів наявності у нього будь-яких прав на цей обєкт нерухомого майна.

Таким чином, недоведеність обставин, на які посилався позивач в обґрунтування заявленого позову, та відсутність порушення його прав є підставою для відмови в задоволенні позову в повному обсязі.

Документально підтверджені судові витрати, понесені відповідачем, у справі відсутні.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва на право власності на нерухоме майно

відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Суддя С.С. Гасанбеков