Провадження №: 2-н/752/351/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Новак А.В., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, -

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, обґрунтовуючи її тим, що між ПАТ «Київобленерго» та ОСОБА_1, було укладено договір № 110700029 від 31.01.2006р., відповідно до умов якого заявник зобов'язувався надавати боржнику послуги з електропостачання за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 97 Цивільного процесуального кодексу України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до частини 1 статті 114 Цивільного процесуального кодексу України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.13 р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Заявник просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію, за адресою: АДРЕСА_1, що територіально не належить до Голосіївського району міста Києва.

Таким чином, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що відсутні підстави для відкриття провадження по справі у Голосіївському районному суді міста Києва.

Відповідно до частини 1 статті 100 Цивільного процесуального кодексу України, суддя повертає заяву про видачу судового наказу у разі якщо наявні обставини, зазначені у пунктах 2-4 частини третьої статті 121 цього Кодексу.

В зв'язку з цим заява про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиту електричну енергію підлягає поверненню заявнику разом з доданими до неї документами.

Керуючись ст.ст. 100 ЦПК України, -

у х в а л и в :

заяву Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію - повернути заявникові для подачі до належного суду.

Ухвалу суду разом з заявою та всіма додатками до неї надіслати заявнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а ухвалу, яку було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду міста Києва через Голосіївський районний суд міста Києва.

Суддя А.Новак