АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3670/16 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 645/2092/15-ц Горпинич О.В.
Категорія: право власності Доповідач - Швецова Л.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді : Швецової Л.А.,

Суддів: Бровченка І.О., Тичкової О.Ю.,

За участі секретаря: Єрьоменко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою Харківської міської ради

на додаткове рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради, Житлового кооперативу «Сфера-19» про визнання права власності в порядку спадкування за законом, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Харківської міської ради, ЖК «Сфера-19» про визнання права власності в порядку спадкування за законом, стягнення моральної шкоди задоволені частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на квартиру АДРЕСА_1. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ЖК «Сфера - 19» про стягнення моральної шкоди відмовлено.

При розгляді справи питання щодо розподілення судових витрат не вирішувалося.

У березні 2015 року до суду надійшла заява ОСОБА_2, в якій він просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідачів судового збору та витрат на правову допомогу.

Додатковим рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2016 року заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради, Житлового кооперативу «Сфера-19» про визнання права власності в порядку спадкування за законом, стягнення моральної шкоди задоволено.

Стягнуто з Харківської міської Ради, Житлового кооперативу "Сфера-19" на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1755 грн. з кожного та витрати на правову допомогу по 1000 грн. з кожного.

Не погодившись із вказаною вище ухвалою суду першої інстанції Харківська міська рада звернулась з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати додаткове рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Харківської міської ради на користь позивача судового збору в сумі 1755 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 1000 грн. відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, апелянт зазначив, що якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено. Як вбачається з оскаржуваного рішення, в судовому засіданні позивачем підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу не надавались, і за таких підстав, додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат судом ухвалюватися не могло.

Судова колегія, вислухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як передбачено ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Приймаючи рішення про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що при ухваленні рішення 21 грудня 2015 року, судом не були виконані вимоги ст. 88 ЦПК України та стягнув судовий збір та витрати на правову допомогу у частці з кожного з відповідачів.

Однак погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи та судом не правильно застосовані норми матеріального права і тому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне на підставі п.п. 3 і 4 ст. 309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове про відмову в задоволенні вимог щодо стягнення судових витрат з ХМР в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 343 грн., в наступному було доплачено 143,60 грн. та 3166 грн.

Крім цього, позивачем до матеріалів справи була долучена квитанція до прибуткового касового ордеру, відповідно до якого, адвокату, позивачем було сплачено за юридичні послуги 3000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені частково. Крім цього, в рішенні Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.12.2015 року, встановлено, що спірне майно, на яке позивач просить визнати право власності в порядку спадкування законом, не може бути відповідно до вимог ЦК України визнано відумерлою спадщиною, тому ХМР не може порушувати прав ОСОБА_2, у зв'язку з чим, підстав для задоволення вимог щодо стягнення з ХМР сплаченого позивачем судового збору у сумі 1755 грн. не має.

Судова колегія приходить до висновку, що сплачений позивачем судовий збір повинен бути сплачений ЖК « Сфера-19» у розмірі 3510 грн.

Що стосується витрат на правову допомогу, то вони підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

В п. 48 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано в п. 2 ч. 3 ст.79, ст. ст.84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї Постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем наданий договір про надання правової допомоги та квитанція до прибуткового ордеру.

Долучений до матеріалів справи, після ухвалення судового рішення від 21.12.2015 року акт виконаних робіт з доданою до нього калькуляцією-рахунком про перелік наданих в рамках цієї справи робіт (послуг) з надання правової допомоги, судова колегія до уваги не приймає, оскільки вказаний акт не був предметом розгляду судом при ухваленні судового рішення по суті.

Судова колегія приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягненню правової допомоги підлягають задоволенню частково, а саме в сумі 1000 грн. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що по вказані справі проводилося лише 4 судових засідань, які тривали - 13 хвилин, 1 година 07 хвилин, 1 година 01 хвилина, 08 хвилин.

Частина 2 ст. 59 ЦПК України передбачає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищевикладеного, судова колегія приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення з Харківської міської ради судових витрат та витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають, а сплачений судовий збір підлягає стягненню з ЖК « Сфера-19», також підлягає стягненню сума 1000 грн. на відшкодування правової допомоги.

Керуючись ст.ст. 301,302, п.п.3 і 4 ст. 309, 312,313,317 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити.

Додаткове рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з Житлового кооперативу «Сфера-19» на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 3510 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 1000 грн.

В частині стягнення судових витрат та правової допомоги з Харківської міської Ради відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: