Справа № 347/341/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді: Сабадаха Б.В.,

секретаря: Удудяк І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служби у справах дітей Косівської РДА про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, третя особа: Служби у справах дітей Косівської РДА про позбавлення батьківських прав.

В судове засідання позивачка не з'явилася, звернулася до суду із заявою про те, що позовні вимоги підтримує повністю, а справу просить розглядати без її участі. Не заперечує проти винесення заочного рішення.

З позовних вимог вбачається, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду був розірваний 24.10.2007 року. Від спільного проживання в них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матір"ю. З моменту розлучення і по даний час батько бачив доньку лише декілька раз. 04.07.2007 року Косівським районний судом було видано виконавчий лист №2-789 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 у розмірі 20% від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У вересні 2007 року за проханням відповідача, позивачкою було написано заяву про припинення стягнення аліментів з ОСОБА_2, який в свою чергу зобов'язався допомагати дитині добровільно. Однак, з того часу відповідач майже ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Просить суд про позбавлення батьківських прав відповідача.

Відповідач, ОСОБА_2 в судові засідання не з'являється, хоча про час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином, у зв"язку з чим суд ухвалює рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Представник третьої особи - органу опіки і піклування Косівської РДА в судове засідання не з"явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв"язку, суд вважає позовні вимоги підставними і такими, що підлягають до задоволення за наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач по справі, ОСОБА_2 являються батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 24.10.2007 року (а.с.6), шлюб між сторонами по справі розірвано.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов життя грм. ОСОБА_1 від 22.01.2016 року (а.с.9), встановлено, що позивачка проживає у будинку, який є її власністю разом з дочкою ОСОБА_3 Вихованням та утриманням доньки займається самостійно без допомоги батька ОСОБА_2

Комісією з питань захисту прав дітей Косівської РДА прийнято висновок від 25.03.2016 року № 18/03-16 (а.с.32), яким вирішено вважати за доцільне позбавлення батьківських прав жителя м.Городок Львівської області ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Окрім цього, стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ, зобов'язує батьків виховувати дітей, піклуватись про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя, праці, розвивати їх особистість, повагу до прав, свобод людини та громадянина. Такий же обов'язок щодо виховання та розвитку дитини на батьків покладає і стаття 59 Закону України "Про освіту".

У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, при цьому, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір"ю.

Одним із способів захисту інтересів неповнолітньої дитини є позбавлення батьківських прав того з батьків, хто неналежно виконує свої батьківські обов'язки.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

З огляду на зміст норми закону (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батько не просто не виконує свої обов'язки по вихованню дитини, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов'язків, передбачених ст.150 СК України.

В п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В п.16 цієї ж постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Однак суд зазначає, що відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року та ст.169 СК, в разі зміни поведінки особи та обставин, що були підставою для позбавлення її батьківських прав, мають право звернутися до суду з позовом про їх поновлення.

Таким чином, в ході судового розгляду справи отримані достовірні відомості, які свідчать про навмисне невиконання відповідачем своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки протягом тривалого часу він не проявляв відносно дитини належної турботи та уваги, не приймає участі у її вихованні та утриманні, не піклується про стан здоров'я та розвитку, хоча зобов'язаний це робити.

На підставі наведеного та керуючись п.15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ст.ст. 150, 164-166 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 197, 224-226 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, батьківських прав відносно його малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Косівського районного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Б.В. Сабадах