Дата документу 19.05.2016
Справа № 501/5133/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Пушкарського Д.В.,

при секретарі - Тимко М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області (третя особа ОСОБА_2) про звільнення майна з-під арешту,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом (а.с.3-4) в якому просить скасувати арешт накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області від 23.03.2001 року на 1/4 частину квартири №66, що розташована в будинку №17, по вул.1 Травня, м.Чорноморськ (Іллічівськ), Одеської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05 грудня 1994 року між ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу вищевказаної квартири. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 20 жовтня 2015 року зазначений договір купівлі-продажу квартири був визнаний дійсним, за ОСОБА_1 було визнано право власності на вказану квартиру. Рішення суду набрало законної сили 03.11.2015 року. 19 листопада 2015 року через веб-сайт міністерства юстиції України ОСОБА_1 дізналася що накладено обтяження на її квартиру у вигляді арешту, боржник ОСОБА_2, що позбавляє її права на проведення державної реєстрації права власності на квартиру. Дана особа не має будь-якого відношення до належної позивачу на праві приватної власності квартири. Позивач з заявою про зняття арешту звернулася до Відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, однак їй було відмовлено у скасуванні арешту у звязку з закриттям виконавчого провадження та знищенням матеріалів виконавчого провадження. Отже накладення у 2001 році арешту на квартиру позивача та обмеження її права на володіння користування та розпорядження квартирою, грубо порушує конституційно закріплене право, у звязку з чим позивач була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Представник позивача надала суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, але в судове засіданні не зявився, надав письмові пояснення та просив розглянути справу без його участі (а.с.18).

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не сповістив.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 20 жовтня 2015 року Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 05 грудня 1994 року між ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 визнано дійсним (а.с.5).

На підставі цього рішення за ОСОБА_1 визнано право власності на квартиру №66, що розташована в будинку №17 по вулиці 1 Травня в місті Іллічівськ, загальною площею 50,3 кв.м. Рішення набрало законної сили 03.11.2015 року, але позивач не має можливості провести державну реєстрацію права власності на вказану квартиру, у звязку з тим, що на квартиру накладено арешт.

Арешт був накладений Постановою Відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.03.2001 року, відносно боржника ОСОБА_2 (а.с.35)

Відповідно до письмових пояснень відповідача, Відділ державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області вказав, що виконавче провадження відносно ОСОБА_2 було закрито, матеріали виконавчого провадження знищені, відповідно до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної служби.

Відповідно до ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

При звернені до відповідача - Відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області з проханням зняти арешт позивач отримав відмову, оскільки відповідач не може скасувати арешт з у звязку зі знищенням матеріалів виконавчого провадження, та було запропоновано звернутись до суду з заявою про зняття арешту з майна.

У зв'язку із наявністю арешту позивач не може реалізувати своє право власності, тому вважає, що останнє підлягає захисту з боку суду шляхом ухвалення рішення про звільнення майна з-під арешту.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною першою ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документу, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи, примусового виконання рішення.

Керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Скасувати арешт накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.03.2001 року на 1/4 частину квартири №66, що розташована в будинку №17, по вул.1 Травня, м.Чорноморськ (Іллічівськ), Одеської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя