441/1438/15-ц 2/441/52/2016
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2016 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Українець П.Ф.

з участю секретаря Боднар Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городку Львівської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

сторони в шлюбі з 30.04.2010 р., мають двоє дітей: Дениса, 12.09.2010р.н. і Маркіяна, 17.04.2013р.н.

08.10.2015р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вимоги мотивував тим, що подружнє життя з відповідачкою не склалось, вони часто сварились, конфліктували, через це з січня 2014р. проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, він не бажає поновлювати з відповідачкою сімейні стосунки, просив шлюб розірвати.

Ухвалою судового засідання від 13.11.2015р. (а.с.19-20) сторонам надавався строк на примирення, терміном на шість місяців.

В суд позивач не зявився, 30.05.2016р. подав заяву, в якій висловився на підтримку позову, з мотивів наведених у ньому, просив про розгляд справи у його відсутності, від стягнення судових витрат з відповідачки відмовився (а.с.22).

Відповідачка в судове засідання не зявилась, 30.05.2016р. подала заяву в якій просить про розірвання шлюбу та розгляд справи у її відсутності (а.с.21).

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, суд відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України розглядає справу на підставі зібраних в ній доказів та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов.

Із пояснень сторін в суді 13.11.2015р., долучених до справи свідоцтва про шлюб та копії свідотва про народження (а.с. 5, 7), убачається, що сторони в шлюбі з 30.04.2010 р., мають двоє дітей: Дениса, 12.09.2010р.н. і Маркіяна, 17.04.2013р.н., в січні 2014р. припинили подружні стосунки, проживають окремо.

Позивач просив про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що не любить відповідачку і не бажає поновлювати з нею шлюбні стосунки.

Відповідачка в судовому засіданні 13.11.2015р. підтвердила факт припинення подружніх стосунків із позивачем в січні 2014р., просила про вжиття заходів до примирення.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 р., чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3 і 4 ст. 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюб суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Як убачається із змісту поданих до суду заяв ОСОБА_1 і ОСОБА_2 від 30.05.2016р., сторони обоє просять про розірвання шлюбу, мотивуючи небажанням поновлювати сімейні стосунки і проживати однією сімєю, а також, що вжиті судом 13.11.2015р. заходи до примирення сторін, позитивного наслідку не мають.

Ураховуючи наведене та інші фактичні взаємини подружжя ОСОБА_2, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також той факт, що юридичне підтримання шлюбних відносин в даному випадку суперечитиме моральним засадам суспільства, суд задоволює позов.

Наявність в сторін дітей, суд оцінює, як обставину, що заслуговує уваги, але не перешкоджає прийняттю рішення про розірвання шлюбу, оскільки діти постійно при позивачці, спору з приводу їх виховання чи утримання між сторонами немає.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 159, 212-215 ЦПК України, ст. 112 СК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1, 31.08.1985р.н. і ОСОБА_2, 02.09.1991р.н., що зареєстрований 30.04.2010р. Виконавчим комітетом Комарнівської міської ради Городоцького р-ну Львівської обл., актовий запис № 04 - розірвати.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів.

Суддя: Українець П.Ф.