У х в а л а

іменем україни

02 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДьоміної О.О.,
суддів:Демяносова М.В., Маляренка А.В., Парінової І.К., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_6 на дії державного виконавця, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Дельта-Банк», за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_6 звернувсь до суду із скаргою, у якій просив визнати протиправними дії старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міского управління юстиції (далі − Перший Суворовський ВДВС ОМУЮ) Пуркаря Я.К. щодо відкриття виконавчого провадження № 45023635 про накладення арешту на все майно ОСОБА_6, скасувати постанову Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ від 09 жовтня 2014 року про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 615 239 грн 91 коп., а також зобов'язати Перший Суворовський ВДВС ОМУЮ зняти арешт з усього майна ОСОБА_6, накладений постановою з виконавчого провадження № 45023635.

На обґрунтування скарги зазначив, що 09 листопада 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник − АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 50 500 дол. США з розрахунку 13,4 % річних на строк з 09 листопада 2007 року по 09 листопад 2017 року.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним договором про надання споживчого кредиту він, як іпотекодавець, за договором іпотеки від 09 листопада 2007 року передав у іпотеку нерухоме майно: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належить йому на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 14 грудня 2004 року.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Внаслідок наведеного АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

03 вересня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» було отримано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуда І.В., в якому було звернуто стягнення на вищезазначену квартиру, яка є предметом договору іпотеки. У виконавчому написі вказано, що цей виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення та може бути пред'явлений до примусового виконання до державної виконавчої служби протягом одного року.

Представником ПАТ «Дельта Банк» було подано заяву про відкриття виконавчого провадження. Заява датована 01 вересня 2014 року, але подана, відповідно до вхідної реєстраційної позначки, 09 жовтня 2014 року.

Постановою державного виконавця Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ від 09 жовтня 2014 року відкрито виконавче провадження. З вказаної постанови також вбачається, що заява про примусове виконання ПАТ «Дельта банк» подана 09 жовтня 2014 року і того ж числа відкрито провадження.

Таким чином, з моменту отримання виконавчого напису до моменту подання стягувачем до Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ заяви про примусове виконання виконавчого напису та пред'явлення виконавчого напису до примусового виконання пройшло 13 місяців, тобто більше строку, зазначеного у виконавчому написі нотаріуса від 03 вересня 2013 року, та річного строку, що передбачений ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, заявник посилався на те, що постановою державного виконавця від 23 жовтня 2014 року накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_6, в той час коли вимоги виконавчого напису виходять з кредитного договору, забезпеченого іпотекою, в межах наданого боржнику кредиту та право вимоги кредитора на об'єкт забезпечено самим договором іпотеки.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 10 липня 2015 року скаргу задоволено.

Визнано дії старшого державного виконавця Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ Пуркаря Я.К. щодо відкриття виконавчого провадження № 45023635 та накладення арешту на усе майно ОСОБА_6 - протиправними.

Визнано постанову про відкриття виконавчого провадження № 45023635 від 09 жовтня 2014 року, яка прийнята старшим державним виконавцем Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ Пуркарем Я.К., протиправною та її скасовано.

Визнано постанову про накладення арешту з виконавчого провадження № 45023635 від 23 жовтня 2014 року, яка прийнята старшим державним виконавцем Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ протиправною та її скасовано.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2015 року Суворовського районного суду м. Одеси від 10 липня 2015 року скасовано, у задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду, а ухвалу суду першої інстанції залишити в силі, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 09 листопада 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 50 500 доларів США з розрахунку 13,4 % річних на строк з 09 листопада 2007 року по 09 листопада 2017 року.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним договором про надання споживчого кредиту іпотекодавець ОСОБА_6 за договором іпотеки від 09 листопада 2007 року передав у іпотеку нерухоме майно − однокімнатну квартиру АДРЕСА_2, яка належить іпотекодавцю на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 14 грудня 2004 року.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

03 вересня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» було отримано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського МНО Паракуда І.В., в якому було звернуто стягнення на вищезазначену квартиру, яка є предметом договору іпотеки.

У виконавчому написі вказано, що виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення та може бути пред'явлений до примусового виконання до державної виконавчої служби протягом одного року.

Із зазначеним виконавчим написом нотаріуса та із заявою про примусове виконання 17 березня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ.

Постановою головного державного виконавця Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ Теличко Н.Б. від 19 березня 2014 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження, оскільки стягувач до заяви про відкриття виконавчого провадження надав копію довіреності його представника, оформлену неналежним чином.

09 жовтня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» знову звернулось із зазначеним виконавчим написом нотаріуса та з заявою про примусове виконання до Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ.

Постановою старшого державного виконавця Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ Пуркарем Я.К. від 09 жовтня 2014 року було відкрито виконавче провадження.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, визначених у статті 7 Закону про виконавче провадження, мають право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого згідно із вимогами ЦПК, доповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина четверта а статті і 82 Закону про виконавче провадження).

Не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб). У тому числі й під час виконання виконавчих написів нотаріуса. Такі скарги подаються до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина п'ята статті 82 Закону про виконавче провадження).

У зв'язку із цим у разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК України.

Враховуючи допущені місцевим судом порушення норм процесуального права, які залишилися поза увагою суду апеляційної інстанції, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з закриттям провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 205, 340 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 10 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2015 року скасувати.

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_6 на дії державного виконавця, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Дельта-Банк» закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: М.В. Демяносов А.В. Маляренко І.К. Парінова О.В. Ступак