Справа № 301/810/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" червня 2016 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки і піклування Іршавської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання малолітніх дітей,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд із позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки і піклування Іршавської РДА, про визначення місця проживання малолітніх дітей.

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони є батьками двох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Протягом останнього року сімейне життя між сторонами постійно погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення сімейних відносин та спільного проживання. Обоє дітей на даний час проживають із позивачем. Позивач усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання, піклування про дітей, створення для них належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоровя, духовного та розумового розвитку переконаний, що обоє дочок і надалі повинні проживати разом із ним у будинку, який на праві власності належить його батьку. Він спроможний забезпечити дітей усім необхідним, оскільки працює в ТзОВ «БерегКабель ГмбХ», має стабільний заробіток, по місцю роботи характеризується позитивно, постійно сплачує за відвідування дітьми Іршавського ДНЗ №1, ретельно слідкує за їхнім станом здоровям і у разі необхідності купляє для них ліки.

Просив визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із ним, батьком, за адресою: Закарпатська область, м. Іршава, вул. Чапаєва, №43.

В ході розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги і просив також визначити і місце проживання малолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_6 Івановича, ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із ним, батьком, за адресою: Закарпатська область, м. Іршава, вул. Чапаєва, №43

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 збільшений позов підтримав та пояснив, що після припинення фактичних шлюбних відносин з відповідачкою біля двох років тому, троє спільних дітей сторін залишилися проживати з матірю. Однак, відповідачка протягом тривалого часу не здійснювала належного догляду за дітьми, оскільки зловживає спиртним. Перебуваючи у стані спяніння, відповідачка часто залишала дітей дома самих без нагляду дорослих, діти були голодні і не доглянуті. Діти часто ходили по селу голодні та брудні, шукаючи свою матір, яка в цей час десь пиячила. 30.12.2015 року він забрав до себе двох старших дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки прийшовши до відповідачки виявив, що вона спить пяна, а діти сидять голодні та без нагляду. З тих пір двоє дітей проживають у позивача. З часу розгляду справи дана ситуація повторилася і з молодшим сином ОСОБА_6, однак, через декілька днів відповідачка прийшла і забрала сина назад. Оскільки поведінка відповідачки не змінилася, вона продовжує зловживати спиртним, не цікавиться дітьми, у нетверезому стані не може здійснювати догляд за дітьми, тому просить передати на його виховання також і молодшого сина ОСОБА_6. Діти відвідують дитячий садок, для них в будинку за місцем проживання позивача створені всі умови для їх виховання, позивач може забезпечити їх матеріально. Для здійснення догляду за найменшим сином до його влаштування в дитячий садок має намір оформити відпустку по догляду за дитиною.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що є матірю шістьох дітей. Батьком трьох молодших дітей є позивач, з яким вона припинила фактичні шлюбні відносини. Під час спільного проживання з ОСОБА_1, він постійно ображав і відповідачку, і її дітей від попереднього шлюбу, наносив відповідачці побої. У грудні 2015 року позивач прийшов до неї додому та побачивши, що відповідачка спить, забрав двох спільних дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5. З тих пір діти проживають з батьком. Вважала, що здійснює належний догляд за своїми дітьми в міру своїх можливостей, утримує сімю з матеріальної допомоги, яку отримує на молодших дітей, крім того, щодня працює в селі по найму. Під час перебування на роботі, молодших дітей залишає на когось із старших дітей, які для здійснення догляду за сестрами-братами по черзі пропускають навчання у школі. Просила відмовити у задоволенні позову в частині сина ОСОБА_6, який ще дуже маленький. Вважала, що твердження про її неналежне ставлення до виховання дітей і зловживання спиртним не відповідають дійсності.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судовому засіданні показали, що на даний час двоє дочок проживають з позивачем. Сімя у позивача велика, дружня, ніхто не зловживає спиртним, всі працюють. Діти відвідують дитячий садок, є доглянутими та охайними. Зі слів їм відомо, що батько забрав дітей до себе, оскільки відповідачка зловживає спиртним і не веде належного догляду за дітьми.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що приблизно 2-3 тижні тому їхав машиною в с.Лоза, коли побачив жінку, яка лежала на дорозі. Він зупинився аби зясувати, що сталося, вважаючи, що жінку збила машина. Коли підійшов до жінки та оглянув її зрозумів, що ніяких травм не має, просто вона сильно пяна. Люди в селі сказали, що це жінка ОСОБА_1 Цією жінкою була відповідачка по справі.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що з жовтня 2015 року він є головою Лозянської сільради, а до того біля чотирьох років був членом виконкому вказаної сільради. Протягом останніх чотирьох років відповідачка неодноразово викликалася у сільраду з приводу неналежного виконання нею своїх батьківських обовязків, оскільки вона зловживає спиртним, не веде належного догляду за дітьми, які ходять по селу без нагляду, неохайні, не нагодовані, не одягнуті відповідно до погоди. Були випадки, коли відповідачка після вживання спиртного спала, а діти сиділи дома брудні і голодні, відповідачка була у такому стані, що її не могли розбудити. Неодноразово виявляли, що дома у відповідачки брудно та не наварено. Старші діти систематично пропускають навчання у школі, оскільки вимушені доглядати за молодшими. Кожен раз відповідачка обіцяла, що буде належно доглядати за дітьми, члени комісії жаліли ОСОБА_2 та надавали можливість виправити свою поведінку, однак, відповідачка і надалі не здійснює належного догляду за своїми дітьми.

Представник третьої особи ОСОБА_3 вважала позов підставним і пояснила, що сімя відповідачки з 2013 року стоїть на обліку в органі опіки як неблагонадійна, оскільки систематично поступали повідомлення від сусідів та сільради про те, що ОСОБА_2 зловживає спиртним, не здійснює належного догляду за своїми малолітніми дітьми. Діти часто залишаються вдома самі без нагляду дорослих, вони часто неохайні, не доглянуті, голодні. Діти шкільного віку пропускають навчання у школі. Після проведення бесід профілактичного характеру, відповідачка на деякий час змінювала свою поведінку, однак, незабаром знову починала вести попередній спосіб життя. Підтримала висновок органу опіки та вважала, що залишення малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_5 на вихованні у позивача є доцільним, оскільки це буде відповідати їх інтересам. Батько доглядає за дітьми, виховує їх, створив всі умови для проживання дітей. Діти відвідують дитячий садок і їм подобається жити з батьком.

Заслухавши пояснення сторін та представника третьої особи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає збільшені позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 6), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 7) та ОСОБА_5 ОСОБА_6 Івановича, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.40).

З пояснень сторін вбачається, що на даний час сторони проживають окремо.

Діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 30.12.2015 року проживають з батьком.

Дана обставина також підтверджується і актом обстеження факту проживання №127 від 13.04.2016 року, складеного комісією Іршавської міської ради, згідно якого позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, і з 30 грудня 2015 року проживає за вищевказаною адресою разом із своїми дочками: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5).

Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст.141 СК України, сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Як пояснив в судовому засіданні позивач, він працює вязальником автомобільних джгутів в ТзОВ «БерегКабель ГмбХ», де отримує стабільну заробітну плату та має можливість для належного утримання дітей. Дана обставина підтверджується довідкою №183 від 20.04.2016 року, згідно якої позивач працює на зазначеній посаді з 17.11.2015 року і по теперішній час (а.с. 16).

Згідно характеристики, виданої директором ТзОВ «Берег-Кабель ГМБХ» ОСОБА_11 від 12.01.2016 року, за період роботи ОСОБА_1 зарекомендував себе з позитивної сторони; ділові якості проявив на кращому рівні; за характером спокійний та врівноважений, жодної скарги від працівників не надходило, тільки позитивні відгуки; в колективі користується повагою та авторитетом; у порушенні техніки безпеки помічений не був (а.с. 14).

Відповідно до характеристики, виданої завідувачем Іршавського ДНЗ №1 ОСОБА_12, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відвідують Іршавський ДНЗ №1 з 20.01.2016 року. Діти проживають з батьком у власному будинку. Зовнішній вигляд дітей благополучний, охайний, без особливостей. Дівчатка часто згадують маму, але не з кращої сторони. Із слів дітей мама постійно була у нетверезому стані, залишала їх вдома самих із однорічним братиком. Часто вдома не було їжі та чистого одягу. Зараз діти розповідають про свого батька: що вони люблять його, що він добре піклується про них, вони завжди нагодовані та чисті і вони хочуть і надалі проживати з ним. Під час хвороби тато знаходився з ними у лікарні, виконував усі вказівки лікарів (а.с. 15).

З пояснень позивача вбачається, що він оплачує відвідування дітьми Іршавського ДНЗ №1, слідкує за їхнім здоровям. Вказане підтверджується копіями відповідних квитанцій (а.с. 8, 9).

Згідно довідок №181 та №182 від 20.04.2016 року, виданих КЗ «Іршавською районною лікарнею», обоє дітей знаходилися на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні; батько дітей призначення лікаря виконує; діти охайні доглянуті (а.с. 12, 13). Зазначені обставини підтверджуються копіями товарних та фіскальних чеків (а.с. 10, 11).

З акту обстеження умов проживання від 31.05.2016 року вбачається, що за місцем проживання позивача умови для проживання малолітніх дітей задовільні, створені всі належні умови для нормального розвитку дітей. Відносини у сімї доброзичливі, діти доглянуті, чисті, охайні. Батько ОСОБА_1 здійснює належний догляд за дітьми (а.с. 45).

Отже, позивачем доведено, що ним створені належні умови для проживання та виховання дітей.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та зясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.6 Декларації прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і під відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, що мають виключні обставини, розлучати з матірю.

У судовому засідання встановлено, що відповідачка є матірю шістьох малолітніх дітей: ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Принцип ст.6 Декларації, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матірю лише у виняткових ситуаціях, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини є перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так і зі змісту Конвенції про права дитини. Поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізовувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

У судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу відповідачка неналежно виконує свої батьківські обовязки по догляду за дітьми, що стало підставою для покладення у 2013 році сімї на облік як неблагонадійної. Малолітні діти відповідачки часто не доглянуті, не охайні, голодні, а їх одяг не відповідає погодним умовам.

Неналежне ставлення до виховання дітей проявилося також у тому, що ОСОБА_2, зловживаючи спиртним, часто залишає малолітніх дітей вдома самих без нагляду дорослих і тим самим ставить своїх дітей в умови, що можуть привести до небезпеки для їх життя та здоровя.

Вказані обставини підтверджені у судовому засіданні показами свідків та представника органу опіки та, на думку суду, є тими винятковими обставинами, за яких малолітні діти можуть бути розлучені з матірю, оскільки цевідповідатиме інтересам дітей.

Згідно висновку органу опіки і піклування Іршавської РДА від 23.05.2016 року, є доцільним визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у батька ОСОБА_1 Також є доцільним позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітніх дітей (а.с.38).

Позивач характеризується позитивно, має постійне місце роботи та стабільний дохід, матеріально-побутові умови його проживання хороші, ніяких підстав, які б перешкоджали визначенню місця проживання малолітніх у батька судом не встановлено.

Враховуючи наведене, відповідно до ч.1 ст.160 СК України, суд вважає визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у батька ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, суд вважає стягнути з відповідачки в користь позивача судові витрати по справі у виді 551,20 грн. судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду (а.с. 2).

Керуючись ст.ст. 141, 157, 160, 161 СК України, ст.29 ЦК України, ст.ст. 11, 15, 88 ч.1, 208, 209, 212-215, 218, 292, 294 ЦПК України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року,

р і ш и в :

Збільшений позов задовольнити.

Визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_5 ОСОБА_6 Івановича, ІНФОРМАЦІЯ_6, з батьком ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : М. О. Пітерських