АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28 лютого 2013 року,

встановила:

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 28 лютого 2013 року названий позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 174 351 грн. 95 коп., 3 219 грн. судового збору, а всього 177 570 грн. 95 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Представник ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник ПАТ «ОТП Банк» проти апеляційної скарги заперечив.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не виконані умови кредитного договору, відтак заборгованість має бути стягнута з них солідарно в судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

З матеріалів справи вбачається, що 03.09.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № CL-004/348/2008. (а.с.5-6).

Згідно договору банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 48 341, 49 доларів США під 14,49% річних.

03.09.2008 року між ЗАТ «ОТБ Банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № SR-004/348/2008 (а.с. 19-20).

У зв'язку із неналежнимвиконанням відповідачами умов договору станом на 25.09.2012 року утворилась заборгованість, яка складається із:

19 596,27 доларів США - залишок заборгованості за кредитом;

2 216,81 доларів США - сума несплачених відсотків за користування кредитом за період з 16.12.2008 року по 30.03.2012 року;

50 089,65 гривень - сума пені за прострочення виконання зобов'язань за період з 15.12.2008 року по 30.03.2012 року.

Загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № CL-004/348/2008 від 03.09.2008 року склала 21 813,08 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 25.09.2012 року становила 174 351 грн. 95 коп. та 50 089 грн. 65 коп.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачаються терміни погашення тіла кредиту і за який період, нарахування процентів та сплата процентів за користування кредитом, з якого розміру заборгованості проведено розрахунок пені.

Зазначений розрахунок є повним, чітким та зрозумілим.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачів кредитної заборгованості за укладеними договорами.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 посилається на те, що суд першої інстанції необґрунтовано стягнув з поручителя кредитну заборгованість, оскільки за умовами мирової угоди ОСОБА_1 взяв на себе зобов'язання за кредитним договором.

Так, з наявної в матеріалах справи ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 12 березня 2014 року вбачається, що нею визнано мирову угоду між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у справі про поділ майна подружжя.

За умовами мирової угоди ОСОБА_1 взяв на себе обов'язок виконання кредитного договору № CL-004/348/2008 від 03 вересня 2008 року, укладеному між ним та ЗАТ «ОТП Банк».

Колегія суддів відхиляє вказані доводи апеляційної скарги виходячи з того, що публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» не було стороною, визнаної судом мирової угоди. Крім того, ухвала суду про її визнання була винесена після постановлення оскаржуваного рішення, та набрання ним законно сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 28 лютого 2013 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28 лютого 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук