Солом'янський районний суд м. Києва
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі судді Кицюк В.С.,
за участю секретаря Піддубняк І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу, -
Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське» (далі - ПрАТ «СТ «Іллічівське», позивач або страховик) звернулось до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 9 657,60 грн. в порядку регресу та вирішити питання про судові витрати, мотивуючи свої вимоги наступним.
29.01.2014 між ПрАТ «СТ «Іллічівське» та ОСОБА_2 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність особи, яка керує транспортним засобом «Daсia», д.н.з. НОМЕР_1 (поліс АС/9619916)
22.11.2014 в м. Києві по вул. Гетьмана, 44 відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю забезпеченого транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1, та автотранспортного засобу «Geely», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, власником якого є ОСОБА_4, внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження.
Постановою Солом?янського районного суду м. Києва від 02.12.2014 року винним у вчиненні вищезазначеної ДТП від 22.11.2014 року було визнано ОСОБА_1
10.03.2015 власнику автомобіля НОМЕР_3, ОСОБА_4 позивачем за наслідками проведеного страхового розслідування вищезазначеної ДТП було виплачено страхове відшкодування в розмірі 9 657,60 грн. (а.с. 30)
Позивач посилається як на підставу звернення з позовом саме до відповідача на п.п. ґ) п. 38.1.1 ч. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до положень ст. 74 ЦПК України (а.с.45-46, 51)
Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, окремо зазначив, що позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 53)
Зважаючи на викладене та враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення дійсних взаємовідносин між сторонами, суд вважає за можливе за згодою позивача постановити рішення у справі на підставі наявних доказів в порядку заочного провадження згідно ст. ст.224-226 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ним позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
В свою чергу, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка в частині 1 вказує на підстави звільнення від доказування, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Так, судом встановлено, що постановою Солом?янського районного суду міста Києва від 02.12.2014 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, а саме в тому, що 22.11.2014 о 01 годині 55 хвилин в м. Києві по вул. Гетьмана, 44, ОСОБА_1, керуючи автотранспортним засобом «Daсia», д.н.з. НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, при об?їзді перешкоди, припаркованого автомобіля НОМЕР_3, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на даний автомобіль, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів (а.с. 9)
Згідно відомостей-довідки № 9466024 про дорожньо-транспортну пригоду сформованої АІПС ДТП станом на 12.01.2015 року автотранспортним засобом «Daсia», д.н.з. НОМЕР_1, під час вищезазначеної ДТП автомобілем керував ОСОБА_1 (а.с. 8)
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була забезпечена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9619916 від 29.01.2014 року, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Daсia», д.н.з. НОМЕР_1. Внаслідок зазначеного страхового випадку настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).
24.11.2014 ОСОБА_3 звернувся до позивача із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку, надавши всі необхідні для виплати страхового відшкодування документи, із зазначеням що власником транспортного засобу є ОСОБА_4 (а.с. 11)
16.12.2014 ОСОБА_4 звернулась до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування у зв?язку із страховим випадком, який мав місце 22.11.2014 року (а.с. 12)
Згідно звіту № 25/11-197 від 11.12.2014 року з оцінки автомобіля НОМЕР_4, складеного суб'єктом оціночної діяльності СПД-фізична особа ОСОБА_5, вартість матеріального збитку, завданого власнику автотранспортного засобу «Geely MR7151A, д.н.з. НОМЕР_2, станом на 25.11.2014 року складає 11 589,12 грн. (а.с.13-17)
10.03.2015 згідно платіжного доручення № 4403 позивачем було перераховано на рахунок ОСОБА_4 виплату страхового відшкодування в розмірі 9 657,60 грн. (а.с. 30)
В даному випадку позивач звертається до суду з позовними вимогами до відповідача в порядку регресу, які підпадають під регулювання ст.1191 ЦК України, а також ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-ІV)
Роз`яснення про застосування вищезазначених понять також наведені у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, згідно з яким при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика слід розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права, зокрема, ст. 1191 ЦК України, а також ст. 38 Закону України №1961-ІV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК і ст. 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.
Відповідно до ст. ст. 1191, 1192 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону№1961-ІV) встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов. Так, регресний позов подається до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він, зокрема, не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Відповідно до п.п. 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідач, як водій забезпеченого транспортного засобу «Daсia», д.н.з. НОМЕР_1, не повідомив позивача про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 22.11.2014 року, у строки встановлені законом та полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Так, відповідач, як зазначалось судом вище, своїм правом з'явитись в судове засідання і спростувати або підтвердити доводи позивача не скористався, відтак суд, виходячи зі встановлених обставин справи, підтверджених належними та допустимими доказами по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача на користь позивача належить стягнути 9 657,60 грн. суми страхового відшкодування в порядку регресу.
Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 1 218 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 61, 79, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд -
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу - задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня отримання копії рішення шляхом подачі апеляційної скарги.
Суддя: В.С. Кицюк