Справа № 183/5744/15
№ 2/183/304/16
10 лютого 2016 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Юрєвої Т.І.,
секретаря Гончарової С.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Новомосковську справу за позовом Публічне акціонерне товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмета іпотеки, суд, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 07.05.2008 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 0301/0508/71-068 згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 15 500 доларів США на строк з 07.05.2008 року по 06.05.2023 року. ОСОБА_3 свої зобовязання за кредитним договором повністю виконав, надавши Відповідачеві кредит у розмірі та в строки, передбачені Кредитним договором. 22 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі продажу прав вимоги, відповіднго до якого в порядку , обсязі та на умовах , визначених данним договором, Пат «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитом та Забезпечувальним договором , внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора ( тсає новим кредиторо) у зазначенніх зобовязаннях, а в наслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржника, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги від боржника повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними договорами та забезпечувальними договорами.
Таким чином, керуючись Договором купівлі продажу прав вимоги за кредитами ПАТ «Дельта Банк» набуло статус Нового Кредитора згідно ст.ст. 512,513,514, 515. 516, 517 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязаннях здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним кредитним договором ОСОБА_2 за Договором Іпотеки № 0301/0508/71-068 Z-1 від 07.05.2008 року передала в іпотеку належне їй на праві приватної власності нерухоме майно: Квартиру № 24, яка знаходиться у м. Новомосковську, вул. Горького, б.6, предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі продажу б/н від 07.05.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського нотаріального округу ОСОБА_3 07.05.2008 року.
Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що, неодноразове повідомлявся, в тому числі і шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань, згідно умов кредитного договору . Однак, зобовязання не виконанні, у звязку з чим, становм на 28.07.2015 р. за Відповідачем наявна заборгованість у сумі 231 303, 35 грн., з яких:
-тіло кредиту 209 213,49 грн,
-відсотки за користування кредитом 22 089,86 грн.
В рахунок виконання основного зобовязання Позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом набуття предмета іпотеки у власність, згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, у порядку передбаченому ст.ст. 35,36 Закону України «Про іпотеку».
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням цмов, визначених змістом зобовязання.
Позивач просить в рахунок виконання основного зобовязання щодо оплати заборгованості у розмірі 231 303,35 грн, з яких:
-тіло кредиту -209 213,49 грн.,
-відсотки за користування кредитом 22 089,86 грн.,
За договором про надання споживчого кредиту, звернути стягнення на пердмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1. Визнати за ПАТ «Дельта банк» право власності на вищевказану квартиру.
Представник позивача в судове засідання не зявився, письмово підтримує позовні вимогми, згодний на розгляд справи у відсутності відповідача у залчному порядку.
Відповідачка в судове засідання не зявидась, про день слухання повідомлена неодноразове.
Суд вважає, розглянути справу за відсутності відповідача та винести заочне рішення на підставі доказів, які містяться у справі, відповідно до ст. 224 КПК України.
Відповідно до ст. 197 ЦК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Додані до позову документи свідчать про договірні відносини сторін.
Встановлено, що 07.05.2008 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 0301/0508/71-068 згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 15 500 доларів США на строк з 07.05.2008 року по 06.05.2023 року. Позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 11,9% річних за весь час користування кредитом. ОСОБА_3 свої зобовязання за кредитним договором повністю виконав, надавши Відповідачеві кредит у розмірі та в строки, передбачені Кредитним договором.
22 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі продажу прав вимоги, відповіднго до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених данним договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитом та Забезпечувальним договором, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора ( стаєє новим кредитором) у зазначенніх зобовязаннях, а в наслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржника, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги від боржника повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними договорами та забезпечувальними договорами.
Таким чином, керуючись Договором купівлі продажу прав вимоги за кредитами ПАТ «Дельта Банк» набуло статус Нового Кредитора згідно ст.ст. 512,513,514, 515. 516, 517 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязаннях здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним кредитним договором ОСОБА_2 за Договором Іпотеки № 0301/0508/71-068 Z-1 від 07.05.2008 року передала в іпотеку належне їй на праві приватної власності нерухоме майно: квартиру № 24, яка знаходиться у м. Новомосковську, вул. Горького, б.6, предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі продажу б/н від 07.05.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського нотаріального округу ОСОБА_3 07.05.2008 року.
Відповідачем узяті на себе кредитні зобовязання належним чином не виконувались.
Позивач направив на адресу ОСОБА_2 повідомлення про усунення порушень та дострокове повернення кредиту, сплати нарахованих процентів за користування кредитом.
Відповідно до ст.528 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимогам ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 625 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Стаття 627 ЦК України зазначає, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до положень статей 1050, 1054 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.
Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Іпотекою, відповідно до ст. 575 ЦК України, є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Статтею 589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Згідно положень ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.
Пунктом 5 вказаної статті передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.
Відповідно до положень ст. ст. 39 Закону України «Про іпотеку» суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Як убачається із матеріалів справи, пунктом 12.1 укладеного сторонами іпотечногодоговору встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися на підставі рішення суду.
Пунктом 19 цього договору передбачено, що строк позовної давності за будь-якими вимогами Іпотекодержателя, що випливають з цього Договору, встановлюються тривалістю десять років.
Як убачається із наявних у справі розрахунків, заборгованість ОСОБА_2 за кредитом, станом на 28.07.2015 року складає 231 303,35 грн., з яких
-тіло кредиту - 207 213,49 грн.,
-відсотки за користування кредитом 22 089,86 грн.
Як розяснено в п.п. 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.
Позивач в позові просить визнати за ним право власності на вищевказану квартиру. В ст. 37 Закона Украіни «Про іпотеку» розяснено, що передача іпотекодержателю права власності на предмета іпотеки, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.
Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на
нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення
вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному
договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності
на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.
Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на

нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено

іпотекодавцем в суді.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за

вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки

предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний

відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості

предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог

іпотекодержателя.

Згідно висновку субєкта оціночної діяльності від 11.01.2016 року вартість трикімнатної квартири на 6-му поверсі 9-ті поверхового будинку, загальною площею 62,4 кв.м., за адресою АДРЕСА_2, складає 432 676 грн.

Тобто, при реєстрації права власності позивач повинен компенсувати різницю у заборгованості за кредитним договором № 0301/0508/71-068 від 07.05.2008 року

і вартості квартири на момент її реєстрації на користь відповідачки, відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Оцінюючі зібрані докази, перевіривши розрахунок заборгованості, наданий позивачем за даним позовом, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а саме: в рахунок основного зобовязання щодо сплати заборгованості у розмірі 231 305,35 грн., з яких:

-тіло кредиту 209 213,49 грн.,

-відсотки за користування кредитом 22 089,86 грн.

за Договором про надання споживчого кредиту, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 0301/0508/71- 068 Z-1 від 07.05.2008 року з ОСОБА_2 саме : квартиру АДРЕСА_3, предмет іпотеки належить іпотекодавцу на підставі договору купівлі продажу б/н від 07.05.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського нотаріального округу ОСОБА_3, 07.05.2008 року.

На підставі постанови Правління НБУ від 02 березня 2015 року №150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 Відповідно до п.22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються: уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, повязаних з здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Враховуючи, що при зверненні до суду з позовом позивач звільняється від сплати судового збору, тому відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Враховуючі чинне законодавство з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 3441,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 575, 589, 590 ЦК України,ст.ст. 7, 33, 35, 37 Закону України Про іпотеку ст. ст. 3,10,11,60,61,88, 213, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовом Публічне акціонерне товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмета іпотеки задовольнити.

В рахунок основного зобовязання щодо сплати заборгованості у розмірі 231 305,35 грн., з яких:

-тіло кредиту 209 213,49 грн.,

-відсотки за користування кредитом 22 089,86 грн.

за Договором про надання споживчого кредиту, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 0301/0508/71- 068 Z-1 від 07.05.2008 року з ОСОБА_2 саме : квартиру АДРЕСА_3, предмет іпотеки належить іпотекодавцу на підставі договору купівлі продажу б/н від 07.05.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського нотаріального округу ОСОБА_3, 07.05.2008 року.

Визнати право власності за ПАТ «Дельта Банк» право власності на квартиру АДРЕСА_3, предмет іпотеки належить іпотекодавцу на підставі договору купівлі продажу б/н від 07.05.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського нотаріального округу ОСОБА_3, 07.05.2008 року.

При реєстрації права власності ПАТ «Дельта Банк» повинен компенсувати різницю у заборгованості за кредитним договором № 0301/0508/71-068 від 07.05.2008 року

і вартості квартири на момент її реєстрації на користь відповідачки, відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 3441,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його оголошення. Особи, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Т.І. Юр'єва