Копія Справа № 326/1597/16-цр.
Провадження № 2/326/616/2016
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

05 грудня 2016 року м. Приморськ

Суддя Приморського районного суду Запорізької області Чапланова О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Приморська в особі Приморської міської ради Приморського району Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіальної громади м. Приморська в особі Приморської міської ради Приморського району Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Свої вимоги обґрунтовує тим, що У 1955 році було збудовано житловий будинок, розташований в селі Комишуватка Приморського району Запорізької області, вул. Данилова, буд. 35. Право власності на вищевказане нерухоме майно ні за ким не зареєстровано.

У жовтні 2015 року ним було замовлено технічну інвентаризацію вищевказаного житлового будинку.

Як йому відомо, десь з 1973 року в цьому будинку мешкав ОСОБА_2, який помер у 1986 році. З 1980 року разом з ним (однією сімєю без реєстрації шлюбу) проживала бабуся позивача - ОСОБА_3, яка померла 14.07.1991 року. Після її смерті у будинку ніхто не мешкав та не доглядав за його станом, приблизно до 1995 року.

З 1995 року він здійснює постійний догляд за будинком, власними зусиллями вивіз усе сміття із двору, здійснив поточний ремонт, зробив огорожу у 1997 році, обробляє город та постійно володіє і користується цією нерухомістю відкрито, не приховуючи цей факт від будь-кого.

Отже, понад 20 років він добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується зазначеним обєктом нерухомості, доглядає за будинком та прилеглою до нього територією, утримує це майно та здійснює постійний догляд за ним, тобто користується будинком як своєю власністю.

Він має багатодітну родину, виховує неповнолітніх дітей, тому має велику потребу в житлі. З метою оформлення на своє імя права власності на житловий будинок у грудні 2015 року він звертався за консультацією до Державного реєстратора Реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції Запорізької області, яким йому було розяснено, що згідно вимог Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для реєстрації за ним права власності на будинок у встановленому законом порядку, окрім технічного паспорта й рішення виконкому про присвоєння поштової адреси, він має подати реєстратору документи, що посвідчують право власності або право користування на земельну ділянку призначену для обслуговування будинку, для цього його було направлено для звернення до Приморської міської ради. Після письмового звернення до відповідача, останнім було відмовлено йому у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із встановлення меж земельної ділянки площею 0,2500 га, що розташована за адресою: с. Комишуватка Приморського району Запорізької області, вул. Данилова, буд. 35, у звязку із відсутністю у нього правовстановлюючих документів на нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці. Таким чином, він змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Приморський район, с. Комишуватка, вул. Данилова, буд. 35, загальною площею 21,2 кв.м, житловою площею 11,1 кв.м.

Разом з позовом позивачем подана заява про звільнення від сплати судового збору, яка обґрунтована тим, що він має багатодітну родину та виховує неповнолітніх дітей, для чого потрібні значні кошти, його родина перебуває у дуже важкому матеріальному становищі. Він та його дружина ОСОБА_4, якій присвоєно почесне звання «Мати-героїня», на даний час ніде не працюють, займаються веденням домашнього господарства, що не дає можливості сплатити судовий збір.

Перевіривши доводи заяви позивача про звільнення від сплати судового збору, суд не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч. 3 ст. 82 ЦПК України, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 цього Закону, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З п. 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

В обґрунтування заявлених вимог про звільнення від сплати судового збору позивачем надані довідки про доходи його та його дружини за 2015 рік, в той час, коли він звернувся до суду з позовом наприкінці 2016 року, тому ці довідки не можуть бути прийняті як доказ важкого майнового стану. Крім того, позивач, обґрунтовуючи заяву про звільнення його від сплати судового збору, посилається на те, що він має багатодітну родину та виховує неповнолітніх дітей, проте, як вбачається з довідки про склад родини, на утриманні позивача знаходиться лише двоє неповнолітніх дітей, інші його діти є повнолітніми, але довідки про їх доходи до матеріалів справи не додані.

Таким чином, підстави, визначені ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» для звільнення від сплати судового збору, відсутні, оскільки позивачем не додано доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Враховуючи, що клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає, в зазначеній цивільні справі не може бути відкрите провадження, оскільки позивачем не було сплачено судовий збір за звернення до суду з позовною заявою, як того вимагає законодавство, тому позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Приморська в особі Приморської міської ради Приморського району Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, в редакції чинній з 01.11.2011 року, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

01 листопада 2011 року набрав чинності Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 зазначеного Закону, зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 року № 484-VІІІ, який набрав чинності з 01.09.2015 року, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору дорівнює - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що на теперішній час складає не менше 551 грн. 20 коп. та не більше 6890 грн.

В теперішній час діють наступні реквізити для оплати судового збору: Код , пункт _____ (вказувати пункт таблиці ставок судового збору, за яким визначено розмір судового збору); отримувач коштів УДКСУ у Приморському районі - 22030001; № рахунку 0276; МФО 813015; Код ЄДРПОУ суду - 37306836; КД 22030001 судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

При подачі позовної заяви позивачем не додано до позову квитанцію про сплату судового збору. Тому позивачу необхідно сплатити судовий збір у належному розмірі та надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору, якщо позивача звільнено від сплати судового збору, то надати документ чим це підтверджується.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

У порушення вказаних вимог, позовна заява не містить зазначення доказів того, що позивач був добросовісним володільцем зазначеного будинку, тобто, що він не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю.

Позовна заява не містить зазначення доказів того, що після смерті ОСОБА_2 відсутні спадкоємці, та що вони не звертались до нотаріальної контори із заявами про приняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Оскільки позовна заява подана з недоліками, їх необхідно усунути, тому позивачу необхідно надати строк для їх усунення, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ним ухвали, залишивши позов без руху.

Керуючись; ст.ст. 119, 121, 210 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Приморська в особі Приморської міської ради Приморського району Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Залишення позовної заяви без руху або її повернення не позбавляють права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис ОСОБА_5

З оригіналом згідно: суддя О.М. Чапланова

05.12.2016