Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Діонісьєва Н.М.

секретар Краглевич Ю.О.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні позивачка вказала, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 02 липня 2004 року. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Останнім часом між нею та відповідачем виникла психологічна несумісність, наступило взаємне відчуження. Відповідач нехтував такими сімейними цінностями, як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої морально-психологічної атмосфери. Шлюбні відносини між ними вже два роки припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім?я існує формально, тому є необхідність шлюб розірвати.

Крім того, вона разом з дітьми з 2014 року проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3. Діти повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. У зв'язку із тим, що відповідач офіційно ніде не працює, вона просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей в сталій грошовій сумі, а саме у розмірі по 400,00 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви і до досягнення дітьми вісімнадцятирічного віку.

Також вона вважає, що після реєстрації розірвання шлюбу їх спільні діти мають залишитись проживати з нею, так як на даний час вони повністю знаходяться на її утриманні та вихованні. Вона усвідомлює свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дітей, створення для них належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров'я, духовного та розумового розвитку.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та вказав, що в нього немає таких доходів, щоб платити аліменти на двох дітей в такому розмірі, як просить дружина, а також він вважає, що діти можуть залишитись проживати з ним, а не з матір'ю. Від надання подальших пояснень відмовився. В судове засідання 29 листопада 2016 року відповідач не з'явився, хоча був повідомлений про день та час судового засідання заздалегідь, а саме в судовому засіданні 22 листопада 2016 року, що підтверджується технічним записом та його підписом в матеріалах справи.

Заслухавши позивача , відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 02 липня 2004 року відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 639. Дана обставина підтверджується Свідоцтвом про одруження серії І-ГЮ № 078967, виданого 02 липня 2004 року Відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до Свідоцтва про народження серії І-ГЮ № 031863 , виданого 21 липня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Відповідно до Свідоцтва про народження серії І-БВ № 101740 , виданого 06 травня 2009 року Чотирбоківською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4 вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з червня 2014 року не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує формально, що суперечить інтересам обох сторін ,а також інтересам неповнолітніх дітей, а тому його необхідно розірвати.

Під час розгляду справи відповідачем було заявлено клопотання про призначення судової генетичної експертизи з метою встановлення чи походять діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від ОСОБА_2. Ухвалою суду від 12 жовтня 2015 року така експертиза була призначена та скерована до Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (а.с. 21). 18 листопада 2015 року на адресу суду від Завідувача відділенням судово-медичної генетичної ідентифікації ОСОБА_5 надійшло повідомлення про те, що відбір зразків крові осіб у справі відбудеться 17 грудня 2015 року о 10.30 год. У приміщенні відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. Сторони по справі були 26.11.2015 року судом повідомлені про необхідність з'явитись для відбору зразків крові. Однак, 22 грудня 2015 року на адресу суду надійшло електронне повідомлення від Завідувача відділенням судово-медичної генетичної ідентифікації ОСОБА_5 про те, що сторони по справі 17 грудня 2015 року на відбір зразків крові не з'явились, наступний забір крові відбудеться о 12.00 годині 05 лютого 2016 року. Сторони по справі повторно були 23.12.2015 року судом повідомлені про необхідність з'явитись для відбору зразків крові 05 лютого 2015 року. 16 лютого 2016 року на адресу суду надійшло письмове повідомлення експерта про те, що проведення експертизи методом ДНК-аналізу, згідно ухвали суду від 12 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 не можливе тому, що незважаючи на неодноразові призначення дати відбору, вказані особи на відбір зразків крові не з'явились та ухвала повертається без виконання.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2, за клопотанням якого було призначено судову медично-генетичну експертизу, ухилився від участі в даній експертизі.

Щодо визначення місця проживання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 після розірвання шлюбу між позивачкою та відповідачем , то в матеріалах справи є висновок органу опіки та піклування № 08-1361 від 12.07.2016 року , відповідно до якого питання про визначення місця проживання дітей розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Рівненському міськвиконкомі 06 липня 2016 року. На засіданні комісії були присутні ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Комісія з питань захисту прав дитини при Рівненському міськвиконкомі , як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті РМР, прийняла рішення про доцільність залишення малолітніх дітей на проживання з матір'ю ОСОБА_1. Орган опіки та піклування, керуючись ст.19 Сімейного кодексу України, беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини, вважає також за доцільне визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з матір'ю ОСОБА_1

Враховуючи вищезазначений висновок , з урахуванням досліджених обставин справи, суд вважає за доцільне визначити місце проживання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір'ю ОСОБА_1.

Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до вимог ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину, визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини/аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька ,або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ,ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку .

Відповідно до ст.184 СК України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

При визначенні розміру аліментів на утримання дітей суд приймає до уваги, що ОСОБА_2 інших утриманців не має , має задовільний стан здоровя, офіційно не працевлаштований

За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 400 (чотириста) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 26 серпня 2015 року і до досягнення дітьми вісімнадцятирічного віку, що буде відповідати інтересам дитини, а також засадам розумності та справедливості.

На підставі ст.19,110,112,141,180,181,182,184 СК України, керуючись ст.ст. 10,60,88,213-215, 367 п.1 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 02 липня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 639- розірвати.

Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити "Писарчук".

Дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити проживати разом з матір"ю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 400 (чотириста) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 26 серпня 2015 року і до досягнення дітьми вісімнадцятирічного віку.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2на користь держави 243,60 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору, а також на користь ОСОБА_1 243,60 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Діонісьєва Н.М.