Справа № 219/695/2014-ц
Провадження №6/219/114/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

судді Павленко О.М.,

за участі секретаря Кудла Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

в с т а н о в и в:

державний виконавець відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням, в якому просить обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, вказуючи, що на виконанні у ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції перебуває виконавче провадження № 46670923 з виконання виконавчого листа № 2/219/982/2014 від 13.06.2014 року, виданого Артемівским міськрайонним судом Донецької області про стягнення боргу та судового збору у розмірі 59 638 гр. 94 коп. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3. Зазначає, що нею, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку поштовим відправленням. Вказує, що нею було вжито наступні заходи примусового виконання рішень, що підтверджують повноту вчинення виконавчих дій, а саме: направлено запити до установ з метою зясування матеріального стану боржника, та згідно отриманих відповідей було встановлено, що за боржником не зареєстроване будь-яке рухоме та нерухоме майно, пенсію боржник не отримує, на обліку у Артемівському міському центрі зайнятості не перебуває, відкритих у банках та інших фінансових установах рахунків боржник має рахунки р/р 5917 в банку ПАТ «ПУМБ» р/р 0965 в банку ПАТ «ПУМБ» Державним виконавцем винесено постанову «Про арешт коштів боржника». Також зазначає, що нею здійснені виклики боржника, за якими остання до служби не зявилася. Боржник постійно перетинає межі України з метою заробітку, але борг не сплачує. Заборгованість станом на 1.06.2016 рік складає 59 638 гр. 94 коп. А тому, вважає, що відповідно до положень Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України» наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань.

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, просила справу розглядати за її відсутності.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася.

Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України суд розглядає подання державного виконавця про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України без виклику чи повідомлення боржника.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом достовірно встановлено, що 24.02.2015 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області ОСОБА_4 було відкрите виконавче провадження, згідно виконавчого листа Артемівського міськрайонного суду Донецької області № 2/219/982/2014, виданого 13.06.2014 року (а.с. 60-62).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області ОСОБА_1 було накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_2, що містяться на рахунках: р/р 5917 в банку ПАТ «ПУМБ»; р/р 0965 в банку ПАТ «ПУМБ», у межах суми 65 602 гр. 83 коп. Постанову було направлено в ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_2 (а.с.52-54).

Відповідно до відповіді № НОМЕР_1 від 17.05.2016 року на запит № 18621278 від 28.04.2016 року до Пенсійного фонду України, ОСОБА_2 як отримувач пенсії на обліку не перебуває (а.с.56).

Згідно відповіді № НОМЕР_2 від 29.04.2016 року на запит № 18621186 від 28.04.2016 року до Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб, інформація стосовно ОСОБА_2 відсутня, як платник податків ОСОБА_2 на обліку в органах ДПС не перебуває (а.с.57).

Відповідно до відповіді № НОМЕР_3 від 29.04.2016 року на запит № 18621189 від 28.04.2016 року до Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками-юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями, на ОСОБА_2 відкрито рахунки в банку ПАТ «ПУМБ»: р/р 5917 та р/р 0965 (а.с.58).

Згідно виклику державного виконавця від 23.04.2015 року № 10145, ОСОБА_2 викликалася до відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області для сплати боргу або надання підтверджуючих документів про сплату боргу, проте не з`явилася (а.с.59).

Відповідно до акту державного виконавця від 11.05.2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області ОСОБА_1 було здійснено вихід за адресою проживання боржника ОСОБА_2: АДРЕСА_1, проте зі слів сусідів остання за місцем мешкання постійно не мешкає, виїжджає за кордон, більш детальнішою інформацією сусіди не володіють (а.с.55).

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України подання державного виконавця розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, а тому саме на останнього покладається тягар доказування.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно до ст. 6 ч.2 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон в разі, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

З погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання.

При цьому особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим, з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, підлягає з'ясуванню, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилається не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому Законом.

Однак державним виконавцем суду не надано достовірних доказів того, що боржник отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження, була іншим чином повідомлена про існування такої постанови. Таких доказів не надано та не зазначено про їх існування. Суду не надані відомості про обізнаність боржника з наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання.

Державний виконавець Строєнко Л.О. зазначає, що боржнику було надано строк для самостійного виконання виконавчого документа, однак вона його не виконала, проте саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Однак з матеріалів справи такого факту не вбачається.

Ухиленням боржника від виконання своїх зобов'язань не можна вважати лише наявність статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашення боргу в добровільному порядку.

В обґрунтування подання державним виконавцем ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 не надано достовірних доказів того, що боржник дійсно умисно ухиляється від виконання наявних в неї зобов'язань.

Разом з тим, державний виконавець на виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» вчинив дії щодо виявлення рухомого та нерухомого майна боржника. Однак, державним виконавцем не проведені всі необхідні виконавчі дії для встановлення фактичного місця мешкання або перебування боржника. Причини неявки до відділу ДВС Артемівського МРУЮ державним виконавцем не зясовувались, розшук боржника не оголошувався.

Більш того, державним виконавцем не надано достовірних доказів на підтвердження того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання вимоги про сплату боргу, не надано доказів, що свідчать про те, що за час виконання вимоги боржник виїжджала за межі України.

А тому, на підставі викладеного, суд відмовляє державному виконавцю відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області ОСОБА_1 в задоволенні подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ст. 313 ЦК України, ст.ст. 11, 25 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" та, керуючись ст.ст. 10, 210, 377-1 ЦПК України, суд, -

постановив:

у задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя -

ОСОБА_5