Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/2215/16 Головуючий у 1 інстанції: Зимогляд В.В.
Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

Онищенка Е.А.

при секретарі: Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 березня 2016 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3, посвідчений 18.04.2015 року приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Тимченко М.Г. за реєстровим номером 1693 від 18.04.2015 року.

17.03.2016 року ОСОБА_4 надала суду надала заяву про забезпечення позову, а саме про накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, мотивуючи це тим, що відповідач по справі ОСОБА_3, знаючи про наявність позову до нього про визнання заповіту недійсним, одержав свідоцтво про право на спадщину на все майно по оспорюваному заповіту, та після оформлення спадщини продав спадкову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 07.11.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Левченко В.В.

Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 березня 2016 року клопотання ОСОБА_4 про забезпечення позову - задоволено.

Накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 07.11.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Левченко В.В.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно зі ст. 312 ЦПК України за результатами розгляду скарги, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому у підтвердження вказаних висновків не навів жодного доказу.

Так, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд /суддя/ має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч.2 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви. Розглядаючи цю заяву суд повинен дослідити докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні заяви суд не врахував, що позов заявлено про визнання заповіту недійсним, право власності ОСОБА_7, третьої особи у справі, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 не оскаржено.

Крім того, позивачем не доведено, що зміна власника нерухомого майна може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про визнання заповіту недійсним.

Враховуючи наведене та вимоги ст. 155 ЦПК України, колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а у задоволенні зави позивача про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 березня 2016 року по цій справі скасувати, та ухвалити нову наступного змісту.

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: