Справа № 648/2278/16-ц
Провадження № 2/648/566/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року смт. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

Головуючого судді Бугрименка В.В.,

секретаря Когут Є.А.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного

акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеного договору б/н від 06 квітня 2010 року, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 3600,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Разом з тим, скориставшись кредитними коштами, відповідач не виконує умови договору, вказані кошти не повертає, у звязку з чим, станом на 16 березня 2016 року виникла заборгованість в сумі 28808,02 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 2486,07 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 21193,95 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 3280,00 грн., а також заборгованість по штрафам 500,00 грн. (фіксована складова), та 1348,00 грн. (процентна складова). На підставі ст.ст. 526, 530, 610-612, 629,651, 1054 ЦК України, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за договором кредиту в сумі 28808,02 грн. та судові витрати за сплачений судовий збір 1378,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримав.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, дав пояснення, що дійсно вин отримав кредит у позивачау вказаній грошовій сумі. Не заперечував факту порушення ним умови договору, щодо повернення кредитних коштів та процентів, вказане пояснив тяжким матеріальним становищем.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази подані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобовязана надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом встановлено, що 06 квітня 2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, який складається з анкети-заяви, довідки про умови кредитування, ОСОБА_2 та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі ОСОБА_2 та Правил). На підставі вказаного договору, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 3600,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5. ОСОБА_2 та Правил позичальник зобовязувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісію відповідно до умов договору.

З умов кредитування вбачається, що позичальник зобовзувався погашти заборгованість за кредитом щомісячними платежами до 25 числа місяця, що слідує за обліковим, у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Разом з тим, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 16 березня 2016 року відповідач порушив умови кредитного договору, останній платіж зробив 18 травня 2012 року і має прострочену заборгованість за кредитом 2486,07 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 21193,95 грн.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 свої зобов'язання, щодо повернення кредиту, процентів за користування кредитними коштами, не виконує, вимога позивача про стягнення з відповідача вище вказаних сум є обґрунтованою. Доводи відповідача про те, що порушення зобов?язання виникло у зв'язку з його тяжким матеріальним становищем, правового значення не мають.

Разом з тим, вимога про стягнення з відповідача заборгованості за комісії та пенею задоволенню не підлягає, оскільки комісія та пеня мають різну правову природу та не можуть поєднуватись. Крім того, згідно до п.2.1.1.12.8. ОСОБА_2 та Правил, банк стягує комісію за обслуговування відповідно до тарифів, памятки клієнта, довідки про умови кредитування. З наданих позивачем ОСОБА_2 кредитування з використанням кредитки "Універсальна", вбачається, що комісія за кредитне обслуговування - відсутня. Згідно до вказаних умов кредитування, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості має наступні складові: пеня 1 (базова процентна ставка за договором/30 - починаючи за кожен день прострочення кредиту) + пеня 2 (1 % від заборгованості, але не менше 10 грн.) При цьому, відповідно до п.2.1.1.12.6.1 ОСОБА_2 та Правил, пеня розраховується виходячи базової процентної ставки по договору / 30 (нараховується за кожен день прострочення кредиту) +50 грн. (одноразово). Таким чином, договір містить суперечності щодо нарахування пені.

З дослідженого розрахунку заборгованості вбачається, що пеня (комісія) нараховувалась позивачем разово з 23 лютого 2011 року в сумі 30 грн., а починаючи з 01 листопада 2013 року, в сумі 100 грн. При заявлені вказаної вимоги, позивачем не зазначено яким із зазначених способів нараховувалась пеня. Крім того, з вказаного розрахунку вбачається, що навіть після неодноразової зміни процентної ставки, розмір нарахованої пені (комісії) не змінився, що ставить під сумнів правильність розрахунку заборгованості за даною вимогою.

Враховуючи, що згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не можу ґрунтуватися на припущення, суд вважає, що вимога про стягнення заборгованості за комісією (пенею) в сумі 2900,00 грн. не знайшла своє підтвердження, у звязку з чим, в задоволенні вказаної вимоги необхідно відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання.

Пунктом 2.1.1.7.6. ОСОБА_2 та Правил, умовами кредитування передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів, по будь-якому з грошових зобовязань, сплатити банку штраф 250 грн. + 5 % від заборгованості.

Враховуючи, що ОСОБА_1 порушив встановлені строки платежів, з нього, відповідно до п. 2.1.1.7.6. умов договору, має бути стягнений штраф: 500 грн. (фіксована частина) та з врахуванням вищевикладеного, щодо відмови в задоволені вимоги про стягнення комісії, - 1184 грн. 01 коп. (процентна складова): ((2486,07 грн. + 21193,95 грн.) х 5% /100 % = 1184,01 грн.)

За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково, з відповідача на користь банку мають бути стягнуті судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1226 грн. 42 коп. (1378 грн. х 89 % / 100% ).

Керуючись ст.ст. 7,10, 15, 60, 61, 88, 209, 213-218, 223 ЦПК України, на підставі ст.526, 1049, 1054 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 25364 (двадцять пять тисяч триста шістдесят чотири) грн. 03 (три) коп., яка складається із заборгованості за кредитом 2486 грн. 07 коп., заборгованості по процентам 21193 грн. 95 коп. штрафів: 500,00 грн. (фіксована складова), та 1184 грн. 01 коп. (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судові витрати в сумі 1226 (одна тисяча двісті двадцять шість) грн. 03 (три) коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області, шляхом подання апеляційної скарги через Білозерський районний суд Херсонської області, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В. Бугрименко