06.12.2016 Справа № 756/9295/14-ц
пр. №2/756/46/16
ун. №756/9295/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарях: Субіну М.О., Клімковській Х.І.,

Мушкетик І.В., Бабчук А.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона проживала з ОСОБА_6 однією сім'єю без шлюбу з 2003 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилася донька ОСОБА_7

Як стверджувала ОСОБА_3, за час спільного проживання з ОСОБА_6 ними було придбано квартиру АДРЕСА_2, автомобіль SUZUKI Grand Vitara 2.0, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_1, д.р.н. НОМЕР_2, транспортний човен тип "Крим М", призначення - прогулянковий, б.р.н. НОМЕР_3

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 помер.

Посилаючись на положення ст. ст. 70, 74 СК України, ОСОБА_3 просила суд встановити факт її проживання з ОСОБА_6 однією сім'єю без шлюбу з 29 січня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року, визнати об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_2, автомобіль SUZUKI Grand Vitara 2.0, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_1, д.р.н. НОМЕР_2, транспортний човен тип "Крим М", призначення - прогулянковий, б.р.н. НОМЕР_3; визнати за позивачем право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, автомобіля SUZUKI Grand Vitara 2.0, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_1, д.р.н. НОМЕР_2, транспортного човна тип "Крим М", призначення - прогулянковий, б.р.н. НОМЕР_3

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник у судовому засіданні проти позову заперечували, зазначили що позивач не надала переконливих доказів на підтвердження того, вона проживала однією сім'єю без шлюбу з ОСОБА_6 Окремо вони акцентували увагу на тому, що ОСОБА_3 отримувала соціальну допомогу як одинока мати, а тому, на їхню думку, це виключало можливість того, що ОСОБА_6 та позивач могли проживати однією сім'єю без шлюбу.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 позов визнав, пояснив, що ОСОБА_3 проживала однією сім'єю без шлюбу з його батьком ОСОБА_6

Заслухавши пояснення позивача, її представника, відповідача ОСОБА_4 та її представника, відповідача ОСОБА_5, показання свідків, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року (т. 1, а. с. 87).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з належної йому на праві власності квартири АДРЕСА_2, автомобіля SUZUKI Grand Vitara 2.0, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_1, д.р.н. НОМЕР_2, транспортного човна тип "Крим М", призначення - прогулянковий, б.р.н. НОМЕР_3, земельної ділянки площею 2,0 га, розташованої на території Мирчанської сільської ради Бородянського району Київської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, та грошових коштів, які знаходились на рахунках в публічному акціонерному товариства "Банк "Таврика" та публічному акціонерному товариства "Райффайзен Банк Аваль" (т. 1, а. с. 107-110, 111, 123, 124, 125).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Ч. 2 ст. 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

На випадок своєї смерті ОСОБА_6 склав заповіт, посвідчений 27 червня 2008 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Лисань С.С., яким заповів ОСОБА_10 належну йому на праві власності земельну ділянку площею 2,0 га, розташованої на території Мирчанської сільської ради Бородянського району Київської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (т. 1, а. с. 97).

Інше майно, яке належало за життя ОСОБА_6 заповітом чи заповідальними розпорядженнями охоплено не було.

За приписами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, спадкоємцями першої черги за законом після померлого ОСОБА_6 є його син ОСОБА_5, донька ОСОБА_7 та батьки ОСОБА_12, ОСОБА_13

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_6 вбачається, що спадкоємці за законом першої черги ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_12 і ОСОБА_13 прийняли спадщину шляхом подання до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини у строк, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України (т. 1, а.с. 86, 93, 94, 97).

Згодом ОСОБА_12 і ОСОБА_13 померли, спадщину після їх смерті прийняла ОСОБА_4

П. 1 ч. 1 ст. 3 СК України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Як пояснили у судовому засіданні свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, позивач ОСОБА_3 та ОСОБА_6 проживали однією сім'єю без шлюбу з 2003 року. Зокрема, свідки пояснили, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 мешкали разом в одній квартирі, вели спільне господарство, у них народилася спільна дитина. Свідки стверджували, що вважали їх подружжям.

Покази вищеперелічених свідків кореспондуються з наявними у справі письмовими доказами. Так, згідно паспорта громадянина України (а.с. 12, 13), ОСОБА_3 зареєстровна в квартирі АДРЕСА_1, при цьому за Договром №040393463 про надання послуг підключення та доступу до мережі інтернет від 29 листопада 2004 року за вказаною адресою замовником послуги є ОСОБА_6 За Актом приймання-передачі товару за договором оренди від 27 червня 2011 року ОСОБА_6 отримав телевізійну приставку в користування за адресою АДРЕСА_1, (Т. 1, а.с. 46-48). З договору поруки від 06 жовтня 2005 року №24-5W2/10-2005И, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_3, вбачається, що остання поручилась за належне виконання позичальником ОСОБА_6 зобов'язань за кредитним договором від 06 жовтня 2005 року №24-5W2/10-2005И (т. 1, а. с. 27-28). Цей договір ОСОБА_6 уклав для придбання квартири АДРЕСА_2 (т. 1, а. с. 29-31, 32-36). Крім того, ОСОБА_6 користувався належним ОСОБА_3 на праві власності автомобілем HYUNDAI Matrix 1.8, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_5, д.р.н. НОМЕР_6, що підтверджується довіреністю від 29 листопада 2010 року, посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пінчук О.В. та Полісом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/3843787 від 17 квітня 2011 року (т. 1, а. с. 49, 50).

Про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 спільно проживали як чоловік та дружина, також свідчать фотознімки, наявні у матеріалах справи на яких, крім інших, знаходиться зображення відповідача ОСОБА_4 (т. 1, а. с. 148-201).

Більш того, ОСОБА_6 є батьком доньки ОСОБА_3 - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народжння (т. 1, а. с. 18).

Також, факт того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 спільно проживали як чоловік та дружина, між ними склались усталені стосунки, що притаманні подружжю, визнав та підтвердив у судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 При цьому, ОСОБА_5 зауважив, що останні сім місяців перед смертю ОСОБА_6 знаходився у м. Гостомель і проживав у своїх батьків.

В судовому засіданні з»ясовано та підтверджено позивачем, що з лютого 2012 року у ОСОБА_6 виникли проблеми із-за зловживання алкоголем, а тому ОСОБА_3 відвезла останнього до батьків у м. Гостомель, оскільки не могла справитись із ним самостійно.

Суд критично ставиться до відомостей Акта складеного депутатом Гостомельської селищної ради І скликання ОСОБА_19 на заперечення позовних вимог, про те, що ОСОБА_6 начебто проживав за адресою вул., Леонтовича, 23 у м. Гостомель разом з батьками з 2005 року до 10 жовтня 2013 року, оскільки днем смерті останнього є ІНФОРМАЦІЯ_2 року (Т. 1, а.с 14,143).

Також, суд не бере до уваги свідчення свідка ОСОБА_20, які є непослідовними, вказуючи про місце проживання ОСОБА_6 за адресою вул., Леонтовича, 23 у м. Гостомель свідок не стверджувала, що останній постійно знаходився за цією адресою у своїх батьків.

Оцінюючи зібрані докази, їх взаємозв'язок у сукупності, суд вважає доведеним той факт, що позивач та ОСОБА_6 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу до лютого 2012 року.

Не спростовують факт спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_6 як чоловіка та дружини надані відповідачем ОСОБА_4 постанови про відмову у порушенні кримінальної справи за фактом вчинення ОСОБА_6 хуліганських дій в будинку його батьків за адресою: АДРЕСА_3, та виписка з медичної карти ОСОБА_6, в якій його місце проживання зазначене за цією ж адресою (т. 1, а. с. 215, 216, 217).

Окремо суд звертає увагу на те, що отримання ОСОБА_3 допомоги на дитину як одинокій матері відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" в період сумісного проживання з ОСОБА_6 не виключає можливості спільного проживання цих осіб та ведення ними спільного господарства, а може свідчити про повідомлення отримувачем допомоги неправдивих відомостей для одержання права на таку допомогу.

З аналізу норм ст. 74 СК України та ст. 256 ЦПК України вбачається, що у судовому порядку можливо встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", хоча розірвання шлюбу, здійснене на підставі рішення суду, потребує подальшої реєстрації у державному органі РАЦС, моментом припинення шлюбу є день набрання чинності рішенням суду про його розірвання (ч. 2 ст. 114 СК України). Це правило не поширюється на випадки, коли шлюб було розірвано у судовому порядку до 01 січня 2004 року, тобто до дня набрання чинності СК.

За приписами ст. 44 КпШС шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану.

Зважаючи на те, що шлюб ОСОБА_6 з його дружиною ОСОБА_21 було розірвано судом до набрання чинності СК України - 17 червня 2002 року, а розірвання шлюбу було зареєстровано в органі реєстрації актів цивільного стану лише 28 січня 2005 року (т. 1, а. с. 16, 17), факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_6 однією сім'єю без шлюбу до вказаної дати не можливо.

Таким чином, суд вважає за необхідне встановити факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_6 однією сім'єю без шлюбу з 29 січня 2005 року по 01 лютого 2012 року.

Ч. 1 ст. 74 СК України передбачено, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 СК України.

За положеннями ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя

Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Ч. 1 ст. 70 СК України встанволено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За час проживання з ОСОБА_3 однією сім'єю без шлюбу ОСОБА_6 набув у власність квартиру АДРЕСА_2, автомобіль SUZUKI Grand Vitara 2.0, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_1, д.р.н. НОМЕР_2, транспортний човен тип "Крим М", призначення - прогулянковий, б.р.н. НОМЕР_3

Доказів на підтвердження того, що вказане майно було придбане ОСОБА_6 за особисті кошти відповідачем ОСОБА_4 та її представником суду не надано.

За таких обставин, суд вважає вказане майно об'єктами спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та приходить до висновку про необхідність визнати за позивачем право власності на 1/2 частину цього майна.

Керуючись ст. 88 ЦПК України суд присуджує з кожного з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 1500,00 грн., та витрати на правову допомогу - по 2192,40 грн., з кожного.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 1233, 1236, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, ст.ст.57, 60, 65, 70, 74 Сімейного кодексу України, та, керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на майно - задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_6, як чоловіка та жінки, однією сім»єю без реєстрації шлюбу з 29 січня 2005 року до 1 лютого 2012 року.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_6:

квартиру АДРЕСА_2;

автомобіль «Suzuki Grand Vitara» 2.0 д/н НОМЕР_2 тип-легковий універсал, номер шасі кузова НОМЕР_1;

транспортний човен бортовий реєстраційний номер НОМЕР_3, тип «Крим М», призначення - прогулянковий, державна реєстрація 12 листопада 2010 року.

Визнати за ОСОБА_3:

1) право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2, (загальною площею 37 кв.м., житловою площею 18,20 кв.м.);

2) право власності на ? частину автомобіля «Suzuki Grand Vitara» 2.0 д/н НОМЕР_2 тип-легковий універсал, номер шасі кузова НОМЕР_1;

3) право власності на ? частину транспортного човна бортовий реєстраційний номер НОМЕР_3, тип «Крим М», призначення - прогулянковий, державна реєстрація 12 листопада 2010 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 1 500 (одній тисячі п»ятьсот) грн. з кожного, на користь ОСОБА_3 в рахунок компенсації сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 2 192 (дві тисячі стодев»яносто дві) грн. 40 коп. з кожного, на користь ОСОБА_3 в рахунок компенсації витрат понесених на оплату правової допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Суддя А.В. Шевчук