Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2762/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28.11.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючий-суддя Рішко Г.І., секретар судового засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: виконавчий комітет Фанчиківської сільської ради Виноградівського району про виселення без надання іншого жилого приміщення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: виконавчий комітет Фанчиківської сільської ради Закарпатської області про виселення без надання іншого житлого приміщення.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником житлового будинку в с.Фанчиково по вул.Головна, 89. Шлюб між нею та відповідачем розірвано 12.12.2000 року, однак колишній чоловік і надалі проживає та зареєстрований у вищевказаному будинку. Відповідач систематично порушує правила співжиття, що проявляється у вчиненні фізичного та психологічного насильства в сімї відносно позивачки та їхніх спільних дітей. Позивачка неодноразово зверталася із заявами в поліцію щодо неналежної поведінки відповідача, пропонувала йому добровільно виселитися з її будинку, однак ОСОБА_2 жодним чином не реагував на заходи впливу, що вживали працівники поліції. Позивачка вважає, що систематичне порушення правил співжиття робить неможливим для позивача та інших членів сімї проживання з відповідачем в одному будинку, а заходи запобігання виявилися безрезультатними. Просить суд виселити відповідача ОСОБА_2 із житлового будинку, що знаходиться в с.Фанчиково по вул.Головна, 89 без надання іншого житлового приміщення.

Представник позивачки подала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника. Проти заочного розгляду справи не заперечують, приєднують до матеріалів справи копію висновку спеціаліста №352 від 14.09.2016 року.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про поважність причини неявки суд не повідомив та не заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст.158, ч.1 ст. 169, ст.224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.

Предтавник третьої особи Фанчиківської сільської ради Виноградівського району в судове засідання не зявився, повідомлений про час та місце розгляду справи, належним чином, заяв та клопотань не надходило. Розгляд справи проведено на підставі поданих доказів.

Дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та вимоги позову підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини, на які посилається позивач в своїй заяві.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.08.2001 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться в с.Фанчиково, вул.Головна, 89 Виноградівського району.

Згідно з довідкою про реєстрацію та склад сімї, виданою виконавчим комітетом Фанчиківської сільської ради від 02.09.2016 року №933 стверджується, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 та до складу її сімї належать: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 донька.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про шо в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 12.12.2000 року зроблено запис №152. Однак, відповідач ОСОБА_2 продовжує і надалі проживати в будинку позивачки, при цьому систематично порушує правила співжиття, що проявляється у вчиненні фізичного та психологічного насильства у сімї щодо позивачки та їх спільних дітей.

Як вбачається із доказів, поданих позивачкою, вона неодноразово зверталася із заявами в поліцію щодо неналежної поведінки відповідача, пропонувала йому добровільно виселитися із її будинку.

За фактом звернення позивачки до Виноградівського ВП за №3279 від 18.07.2016 року, працівниками Виноградівського ВП здійснено перевірку з виїздом на місце. 10.08.2016 року ОСОБА_2 винесено офіційне застереження про неприпустимість скоєння насильства в сімї.

За фактом звернення позивачки до Виноградівського ВП від 05.08.2016 року, працівниками Виноградівського ВП здійснено перевірку з виїздом на місце. 02.09.2016 року Виноградівським ВП скеровано до Виноградівського районного суду справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ознаками ч.1 ст.173-2 КУпАП. Постановою судді Виноградівського районного суду від 12.09.2016 року вказані матеріали направлено для належного оформлення.

Крім того, як вбачається з висновку спеціаліста №352 від 23.09.2016 року, позивачці ОСОБА_1 14.09.2016 року в ході сварки, було заподіяно тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоровя.

Вказаними обставинами стверджується факт триваючої антигромадської поведінки ОСОБА_2, що унеможливлює подальше співжиття інших членів сімї з ним.

Положеннями ст.41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст.383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) передбачені права власника житлового будинку, які передбачають використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно п.33 Постанови N° 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. «Про судову практику захист права власності та інших речових прав» передбачено, що відповідно положень ст.ст. 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до ст.116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Як зазначено у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами ЖК України» при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК, осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурора ми органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

Враховуючи, що позивач є одноосібним власником спірного жилого будинку (домоволодіння), відповідач більше не є членом його сім'ї, між ними відсутні будь-які домовленості щодо користування відповідачем будинком, порушення правил співжиття носить систематичний характер, а заходи попередження не дали позитивного результату, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягаю до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 11, 27, 31, 60, 212-215, 224-225 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОК НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, із житлового будинку, що знаходиться за адресою: Виноградівський район, с.Фанчиково, вул.Головна, 89, без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОК НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, РНОК НОМЕР_2, 551,20 (п"ятсот п"ятдесят одну грн. 20 коп.) гривень судового збору, який сплачений останньою при зверненні до суду.

Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_4