Провадження № 2/750/3139/16
У Х В А Л А

05 грудня 2016 року м.Чернігів

Суддя Деснянського районного суду міста Чернігова Супрун О.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

в с т а н о в и в:

02 грудня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 15 028,96 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України вимоги про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, розглядаються в наказному провадженні, шляхом подачі заяви про винесення судового наказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у ч. 1 ст. 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Крім того, згідно п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і крмінальних справ "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" № 14 від 23.12.2011, вимоги, за якими може бути виданий судовий наказ, передбачені статтею 96 ЦПК, підлягають судовому захисту виключно у порядку наказного провадження, оскільки частиною третьою статті 118 ЦПК передбачено, що позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. Крім того, не допускається одночасне звернення до суду із заявою про видачу судового наказу та пред'явлення позову про той самий предмет і з тих самих підстав. Відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу чи його скасування унеможливлюють повторне звернення з такою самою заявою в порядку наказного провадження, але не перешкоджають пред'явленню позову. Відмова у відкритті провадження у справі, ухвалення рішення по суті позову чи закриття провадження у справі перешкоджають розгляду цієї самої вимоги з тих самих підстав у порядку наказного провадження.

Також, відповідно до п. 12 даної постанови, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати. До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання. При цьому частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України визначено, що працівник має право звернутися до суду з вимогою про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

З матеріалів поданої позовної заяви не вбачається, що позивачем був дотриманий встановлений порядок звернення до суду, а саме те, що він звертався з заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ЦПК України заява повертається у випадках коли вона подана без дотримання порядку, визначеного ч. 3 ст. 118 цього Кодексу.

Керуючись статтями 121, 293 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області протягом пяти днів з дня отримання її копії, в порядку встановленому статтею 294 ЦПК України.

Суддя О.П. Супрун