У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2016 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі : головуючого судді Остапенко Н. М.

з участю секретаря Райвахівської Л.В.

розглянувши у місті Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції про усунення перешкод в користуванні власністю

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що рішенням Коростенського міськрайонного суду від 15.10.2015 року було задоволено її позов про визнання автомобіля CHEVROLEN Aveo TC, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер АМ 3339ВС спільною сумісною власністю та зняття з цього автомобіля арешту, накладеного постановою державного виконавця відділу ДВС Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області. На виконання рішення відповідачем було знято арешт з автомобіля. Однак, постановою від 10.11.2015 року посадовими особами відповідача винесено постанову про накладення арешту на належну ОСОБА_2 частину автомобіля без права користування нею. Позивачка вважає, що такими діями відповідач порушує її права як власника автомобіля щодо безперешкодного користування її власністю. Так, рішенням суду автомобіль був визнаний спільною сумісною власністю її та ОСОБА_2, є неподільною річчю, а тому передача ОСОБА_2 на зберігання автомобіля без права користуватись ним, позбавляє її права користуватись належною їй річчю. А тому просила зобовязати відповідача усунути перешкоди, які позбавляють її права користування автомобілем CHEVROLEN Aveo TC, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер АМ 3339ВС, який перебуває у її спільній сумісній власності, а саме виключити з постанови від 10.11.2015 року про накладення арешту на належну ОСОБА_2 частину вищевказаного автомобіля обмеження у користуванні цією частиною та виключити таке обмеження з акту від 11.1.2015 року опису майна переданої на зберігання ОСОБА_2 описаної частини автомобіля.

В судове засідання сторони не зявились, про день і час розгляду справи були повідомлені належними чином, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 відповідно до статті 383 ЦПК України, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону України Про виконавче провадження право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вони вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника. На підставі ст. 8 Закону України Про виконавче провадження сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Згідно п. 6 вищевказаної Постанови, інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, визначених у статті 7 Закону України Про виконавче провадження, мають право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом ( частина четверта статті 82 Закону про виконавче провадження).

Не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі й під час виконання виконавчих написів нотаріуса. Такі скарги подаються до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом ( частина 5 статті 82 Закону про виконавче провадження). Помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

З матеріалів справи слідує, що акт опису й арешту майна від 11.11.2015 року складався державним виконавцем на виконання постанови № 35/8-ю від 11.04.2013 року, виданої Державною архітектурно-будівельною інспекцією про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави штрафу в сумі 103 230 грн.

Скарга на дії державного виконавця подана ОСОБА_1, яка не є стороною виконавчого провадження.

Таким чином, скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця слід розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

Керуючись п. 1 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції про усунення перешкод в користуванні власністю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про судовий збір повернути ОСОБА_1 487 грн. 20 коп. судового збору, сплаченого нею по квитанції № ПН1446 від 01.12.2015 року в ПАТ ВТБ Банк.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя :