У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 03 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі,

в с т а н о в и л а:

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 разом із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 січня 2016 року та ухвали апеляційного суду Донецької області від 03 березня 2016 року.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження можна визнати поважними.

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з указаним позовом, у якому просила стягнути з Фонду державного майна України на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 600 грн 07 коп.

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона з 08 липня 1991 року по 19 липня 2000 року працювала у відкритому акціонерному товаристві «Слов'янський керамічний комбінат» (далі - ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат»).

Позивачка зазначала, що рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21 вересня 2000 року з ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» на її користь стягнуто заборгованість по заробітній платі у розмірі 660 грн 07 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 300 грн 04 коп., проте рішення суду не виконано.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи те, що ВАТ «Керамічний комбінат» знаходиться на стадії ліквідації та є державним підприємством, а частка державної власності складає 92,9 %, ОСОБА_2, посилаючись на ст. 619 ЦК України, просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 січня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 03 березня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від05 січня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, виходили з того, що Фонд державного майна України відповідно до приписів ст. 619 ЦК України не несе субсидіарну відповідальність по боргах ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат», який визнано банкрутом і станом на час розгляду справи знаходиться в стадії ліквідаційної процедури; оскільки Фонд не є його правонаступником, а правовідносини, які склалися між ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» та Фондом державного майна України є правовідносинами засновника та створеного ним підприємства, за якими засновник не відповідає по боргах підприємства, а підприємство не відповідає по боргах засновника, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі.

Також правильними є і висновки судів про те, що положення ч. 2 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» до спірних правовідносин не застосовуються.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 січня 2016 року та ухвали апеляційного суду Донецької області від 03 березня 2016 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 січня 2016 року та ухвали апеляційного суду Донецької області від 03 березня 2016 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 03 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М.Мазур