АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у суді першої інстанції: Катющенко В.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Соколової В.В., Поліщук Н.В.

за участю: секретаря Горбачової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 вересня 2016 року

в справі за скаргою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Городоцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, начальник Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Шургот Ігор Ярославович, заступник начальника Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Миколайчук Богдана Володимирівна, державний виконавець Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Копитко Юрій Юрійович, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на дії державного виконавця органу державної виконавчої служби.

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звертаючись до суду із скаргою ставив питання про визнання неправомірними і протиправними дій посадових осіб ( начальника, заступника начальника, державного виконавця) Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, що пов'язані з оцінкою майна, належного заявнику - нежитлової будівлі (літ. А-1) загальною площею 1493,20 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, визначеної за результатами складення звіту (висновку) про вартість майна складеного у рамках виконавчого провадження № 46039901 та рецензії на «Звіт про незалежну оцінку майна - нежитлової будівлі (літ. А-1) загальною площею 1493,20 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1».

Просив суд також визнати недійсними звіт (висновок) про вартість майна - нежитлового приміщення, а саме: нежитлової будівлі (літ. А-1) загальною площею 1493,20 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, та рецензію на «Звіт про незалежну оцінку майна - нежитлової будівлі (літ. А-1) загальною площею 1493,20 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1», складені у рамках виконавчого провадження №46039901.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 5 вересня 2016 року у задоволенні скарги було відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду представник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, де ставив питання про її скасування та постановлення нової про задоволення скарги. Вказуючи на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Скаржник та його представник будучи повідомленими про розгляд справи у судове засідання не з'явилися, до початку розгляду справи ОСОБА_3 подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності ( а.с. 8-9 т. 2) у судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу.

Учасники судового розгляду будучи належним чином повідомленими про день і час розгляду справи у судове засідання не з'явилися, до початку розгляду справи ОСОБА_3 подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та його повноважного представника ( а.с. 1 - 9 т. 2).

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність в силу вимог ст. 305 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом при розгляді справ було встановлено, що 31 жовтня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №755/25509/2014 про стягнення з ОСОБА_8 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту в сумі 1 070 149,16 гривень та третейського збору - 11 101,49 гривень.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції у Львівській області БідакО.Є. від 19 січня 2015 року було відкрито виконавче провадження ВП №46039901 з примусового виконання виконавчого документу - виконавчого листа №755/25509/2014 виданого 31 жовтня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва.

10 березня 2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції у Львівській області Копитко Ю.Ю. складено акт опису й арешту майна, а саме: нежитлової будівлі загальною площею 1493,20 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою головного державного виконавця органу державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції у Львівській області Копитко Ю.Ю. від 10 березня 2016 року призначено експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання - ФОП ОСОБА_10 з метою надання письмового висновку, звіту про оцінку майна (акт оцінки майна) у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно висновку станом на 11 березня 206 року вартість нерухомого майна склала 1 303 189 гривень без ПДВ.

Не погоджуючись з проведеною оцінкою боржник направив державному виконавцю лист незгоду з результатами визначення вартості нежитлового приміщення,

Листом №09-20/2222 від 31 березня 2016 року начальника Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Шургот І.Я., у відповідності до ст.ст. 11, 13, 58 ЗУ «Про виконавче провадження» доручив експерту ТзОВ «Експертне бюро «Айсра» надати письмово рецензію висновку експерта-оцінювача ОСОБА_11, - звіту про оцінку майна (нежитлова будівля, за адресою: АДРЕСА_1).

30 травня 2016 року оцінювачем ТОВ «Експертне бюро «Айстра» ОСОБА_12 , надано рецензію на «Звіт про незалежну оцінку майна - нежитлової будівлі (літ.А-1) загальною площею 1493,20 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1» за висновками якої, Звіт у цілому відповідає вимогам нормативно - правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки».

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні скарги виходив з вимог ч. 3 ст. 387 ЦПК України та зазначав, що дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника були вчинені у відповідності до норм ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», а визначення вартості цього майна та рецензування звіту про оцінку майна були здійснені належними суб'єктами оціночної діяльності - суб'єктами господарювання з дотриманням процедури, встановленої відповідними нормативно-правовими актами, що не викликає сумніву у їх об'єктивності.

А відтак, суд не вбачав правових підстав для визнання неправомірними і протиправними дій державного виконавця та посадових осіб державної виконавчої служби щодо визначення вартості майна боржника і визнання недійсними звіту та рецензії на звіт.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює

Звертаючись з апеляційною скаргою скаржник вказував, що оцінювачем ФОП ОСОБА_10 було визначено базу оцінки (і відповідно - оцінено майно) у спосіб не передбачений жодним нормативно - правовим актом,що прямо суперечить Стандарту № 1 і тексту самого звіту. Ці обставини ставлять під сумнів правомірність оцінки нежитлової будівлі, визначеної у рамках виконавчого провадження №46039901. Оскільки визначення ринкової вартості майна за умов коли йдеться про його примусову реалізацію суперечить самому визначенню поняття «ринкова вартість» даному у п. 3 Стандарту №1, а неринковий вид вартості повинен бути обґрунтований у звіті, чого теж не зроблено. Однак, зазначене було безпідставно залишено поза увагою суду першої інстанції, чим порушено п. 3, 11,18 - 19 Стандарту № 1, та не взято до уваги правові висновки, відображені у п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6.

Крім того, згідно з п. 56 Стандарту № 1, звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити, зокрема, письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об'єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз'яснюють і підтверджують припущення та розрахунки.

Беручи до уваги наведене, скаржник вважав, що особистий огляд оцінювачем об'єктів оцінки є необхідною передумовою, для визначення правдивої та дійсної вартості оцінюваного майна.

Натомість, до ОСОБА_8 не надходило жодних повідомлень чи попереджень про проведення огляду належного йому нерухомого майна, а тим більше - заяв про надання доступу до приміщення, ані в ході оцінки такого майна, ані в ході проведення рецензії його оцінки.

Колегія суддів вважає, що зазначені доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування судового рішення з урахуванням того, що ОСОБА_3 ставив питання щодо оскарження дій державного виконавця, які регламентуються положеннями Закону України « Про виконавче провадження» в межах виконавчого провадження при вчиненні дій щодо надання висновку з питань вартості арештованого майна, а не експерта ( оцінювача) який в своїй діяльності повинен був дотримуватися вимог п. 60 Національного стандарту № 1 « Загальні засади оцінки майна та майнових прав» затверджених постановою КМУ від 10.09.2003 року № 1140.

Відтак, суд першої інстанції дослідивши матеріали справи та виконавчого провадження правомірно прийшов до висновку про дотримання державним виконавцем та посадовими особами ВДВС вимог Закону України «Про виконавче провадження» за яким, визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Як вбачається із матеріалів справи Постановою головного державного виконавця органу державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції у Львівській області Копитко Ю.Ю. від 10 березня 2016 року було призначено експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання - ФОП ОСОБА_10 з метою надання письмового висновку, звіту про оцінку майна (акт оцінки майна) у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

У подальшому отримавши висновок про вартість нерухомого майна, а також лист незгоду скаржника з проведеною оцінкою, начальник Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Шургот І.Я., у відповідності до ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження» доручив експерту ТзОВ «Експертне бюро «Айсра» надати письмово рецензію висновку експерта-оцінювача ОСОБА_11, - звіту про оцінку майна (нежитлова будівля, за адресою: АДРЕСА_1) так як у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна.

При цьому слід зазначити, що скаржник у разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, мав право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Не грунтуються на нормах діючого законодавства і доводи апеляційної скарги в частині того, що державним виконавцем були порушені вимоги Закону України «Про виконавче провадження» , а саме не внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень щодо постанови про залучення у виконавче провадження суб'єкта оціночної діяльності ( незалежно від того чи є цей суб'єкт безпосередньо оцінювачем чи рецензентом).

Так як Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, не передбачено винесення державним виконавцем відповідної постанови про призначення рецензування звіту про оцінку майна, на що посилається представник скаржника у скарзі.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування у відповідності до доводів апеляційної скарги нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 311, 312, 315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 вересня2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: