Справа № 417/1813/16-ц
Провадження № 2/417/110/16
РІШЕННЯ (ЗАОЧНЕ)

Іменем україни

"11" березня 2016 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Шкирі В. М.

за участі секретаря Позднякової С. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Марківка Луганської області цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

11.01.2016 позивач звернувся до Марківського районного суду Луганської області з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №550-3/1-563 від 22.11.2005 у розмірі 16 544,94 дол. США та судові витрати.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем 22.11.2005р. було укладено кредитний договір № 550-3/1-563, за яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 27200,00 доларів США зі сплатою 12,5% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 19.11.2015, а позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісійну виногороду в сумі, строки і в порядку, встановлені договором.

14 червня 2010 року найменування Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», на виконання вимог ч.5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про акціонерні товариства, було змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Позивач виконав своє зобовязання за договором, надав відповідачу кредитні кошти. Натомість відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 19.11.2015 становить 16 544,94 доларів США і складається з такого:

- 9 927,90 доларів США - заборгованість за кредитом;

- 1 795,76 доларів США- заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 4 220,53 доларів США пеня за несвоєчасне повернення кредиту;

- 600,75 доларів США пеня за несвоєчасне повернення відсотків;

- 842,30 доларів США сума заборгованості за комісіями.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення та просив додатково стягнути з відповідача витрати понесені ним на розміщення оголошення про виклик до суду відповідача у газеті "Урядовий курєр" в розмірі 420,00 грн.

Відповідач в судове засідання двічі не зявився про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином - на 11.03.2016 шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на веб сайті "Судова влада України" на офіційній сторінці Марківського районного суду Луганської області, на 11.03.2016 через засоби масової інформації в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий курєр» від 27.02.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тому зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

11.03.2016, згідно ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, встановлено наступні обставини та відповідно до них визначено правовідносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Судом встановлено, що ПАТ «Укрсоцбанк» відповідно до довідки, є юридичною особою, має банківську ліцензію на право надання банківських послуг, керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки.(а.с.16-18).

14 червня 2010 року найменування Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», на виконання вимог ч.5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про акціонерні товариства, було змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Згідно п.1.2.2 Статуту Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» є правонаступником прав та обовязків Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 09.03.2010 року змінено найменування позивача з Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (а.с.17-18).

22.11.2005р між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 550-3/1-563, за яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 27200,00 доларів США зі сплатою 12,5% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 19.11.2015, а позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісійну виногороду в сумі, строки і в порядку, встановлені договором.

Відповідно до п.1.2 Договору, кредит надається позичальнику на наступні цілі: придбання нерухомого майна житлової квартири, що знаходиться за адресою: Україна, АДРЕСА_1.

22.11.2005 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № 550-3/1-563, згідно якої щомісячно не пізніше 10 числа кожного місяця наступного за звітним сплачувати Кредитору комісію за ведення кредитної справи позичальника відповідно до договору про співпрацю №65 від 25.08.2004 року та додаткових угод до неї в розмірі 50 гривень без ПДВ шляхом внесення коштів готівкою в касу Кредитора та по тексту договору змінені реквізиту Луганської обласної філії з відповідними рахунками.

На час розгляду справи кредитний договір є діючим, сторони його не розірвали.

Таким чином між сторонами склалися зобовязальні цивільно - правові відносини у сфері кредитування.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач належним чином виконав свої обов'язки за договором, надавши позичальнику обумовлені кредитним договором грошові кошти у розмірі встановленому договором, відповідач в свою чергу, належним чином не виконує своїх зобов'язань перед Банком щодо повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону.

Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання.

Одностороння відмова від зобовязання не допускається в силу ст.525 ЦК України, така відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання вказано в ч.2 ст.615 ЦК України.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням, як це передбачено ст. 610 ЦК України. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Як зазначено в ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

У відповідності до з ч.2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов,язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно з п. 4.1 кредитного договору, у разі прострочення позичальником терміну сплати комісії за оформлення кредитної справи та відкриття позичкового рахунку, визначеного в п. 3.3.16 цього Договору, терміну сплати комісії за дострокове погашення Кредиту, визначеного в.п. 3.3.17 цього Договору, строків сплати процентів, визначених п.2.4 цього Договору, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених п.п.1.1, 2.6.3., 3.2.3, 4.4., 5.4 цього Договору Позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі 1 відсоток від несвоєчасної суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період.

Як вбачається з наданого розрахунку, позичальник умови договору порушив, зобов'язання по поверненню кредиту не виконав, порушив строки повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом.

Відповідно з розрахунком заборгованості, заборгованість відповідача перед Банком станом на 19.11.2015р. складає 16 544,94 доларів США.

Згідно ч.2 статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконано в гривнях.

Відповідно до ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Законодавчими актами, що встановлюють право банку здійснювати операції в іноземній валюті, є Закон України «Про банки і Банківську діяльність» та Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Ці нормативно- правові акти можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом, та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені, штрафу.

За ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

У п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення.

Станом на 11.03.2016 НБУ встановлено офіційний курс гривні за 100 (сто) доларів США - 2551.9193 гривень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом в сумі 11 723,66 доларів США і складається з такого:

- 9 927,90 доларів США - заборгованість за кредитом;

- 1 795,76 доларів США- заборгованість по процентам за користування кредитом;

підлягають задоволенню, що в перерахунку на гривні становить відповідно 299 178 гривень 34 копійки ( 11723,66 дол. США х 2551.9193 гривень/100) .

Щодо вимоги про стягнення пені за вказаним договором.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Позов пред'явлено до позивача який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке згідно з розпорядженням КМУ №1053-р від 30.10.2014 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція.

Крім того комерційним банкам Національним Банком України дані роз'яснення у листі № 18-112/62138 від 27.10.2014року, відповідно до якого банки зобов'язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. «Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу", сказано в листі.

Тобто, зазначені нарахування забороняються із 14 квітня 2014 року, а суми, що були нараховані до 14 квітня 2014 року підлягають стягненню.

Із розрахунку заборгованості відповідача перед Банком станом на 19.11.2015 вбачається, що початковою датою нарахування пені є 17.11.2014 тобто пеня нарахована - після 14 квітня 2014 року.

Таким чином, вимоги про стягнення пені - 4 220,53 доларів США за несвоєчасне повернення кредиту та 600,75 доларів США за несвоєчасне повернення відсотків задоволенню не підлягають.

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний звязок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, а отже сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача складає 11 723,66 доларів США, що в перерахунку на гривні становить 299 178 гривень 34 копійки.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог,а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог , у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно платіжного доручення № від 07.12.2015 позивачем сплачено судовий збір в сумі 5 947,37 грн. позов задоволено частково на 75,46% (299 178 гривень 34 копійки / 396491 гривню 19 копійок х 5 947,37) отже стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 4487,68 грн.

Крім того позивачем було здійснено витрати на оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» про виклик відповідача до суду в сумі 420 грн. 00 коп., що підтверджено документально, а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст., ст. 192, 533,526,527,530,536,629,1054, 1048,1050 ЦК України, Законом України «Про банки і Банківську діяльність» № 2121- 111 від 07.12.2000 року, Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» № 15-93 від 19.02.1993 року , п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215,218, 224 - 227,232,233 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов представника позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 550-3/1-563 від 22.11.2005 що склалася станом на 19.11.2015 в сумі 11 723,66 доларів США, доларів США: - 9 927 (девять тисяч девятсот двадцять сім) доларів США 90 центів - заборгованість за кредитом; - 1 795 (одну тисячу сімсот девяносто пять) доларів США 75 центів - заборгованість по процентам за користування кредитом, що за курсом 2551.9193 за 100 доларів США відповідно до службового розпорядження за курсом НБУ від 11.03.2016 в перерахунку на гривні становить 299 178 (двісті девяносто девять тисяч сто сімдесят вісім) гривень 34 копійки .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судові витрати: судовий збір у сумі - 4487 (чотири тисячі чотириста вісімдесят сім ) гривень 68 копійок, та 420 (чотириста двадцять) гривень 00 гривень за опублікування оголошення про виклик відповідача до суду, а всього- 4907 (чотири тисячі девятсот сім) гривень 67 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку передбаченому ЦПК України.

Заочне рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Марківський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.М.Шкиря