Ухвала іменем україни 23 листопада 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Червинської М.Є., суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М., Коротуна В.М., Попович О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», третя особа - ОСОБА_5, про відшкодування шкоди, завданої злочином, за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ОСОБА_5 про відшкодування шкоди завданої злочином, за касаційною скаргою директора обласного відділення публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» - ОСОБА_7 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2009 року ОСОБА_8 звернувся до суду із позовом в межах кримінальної справи №1-296/2011 до закритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ОСОБА_5 про відшкодування завданих збитків в результаті вчинення злочину та невиконання відповідачем своїх зобов'язань у розмірі 4 000 050 грн, а також відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином, у розмірі 250 000 грн.

Вироком Нікопольського міськрайонного суду від 14 серпня 2013 року цивільний позов ОСОБА_8 було залишено без розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2014 року вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2013 року щодо ОСОБА_5, ОСОБА_9 в частині залишення без розгляду цивільних позовів ПАТ «Новопавлівський гранітний кар'єр» та ОСОБА_8 скасовано, справу в цій частині передано на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_8 до закритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ОСОБА_5 про стягнення матеріальних збитків.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року, у зв'язку зі смертю ОСОБА_8, до участі у справі було залучено правонаступників позивача: ОСОБА_6 та ОСОБА_4, в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_3

З урахуванням уточнень позовних вимог, ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4, просила суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку 607 966 грн 21 коп., ОСОБА_6 - 4 254 883 грн 18 коп.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4, та ОСОБА_6 задоволено частково.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Промінвестбанк») на користь ОСОБА_4, в особі матері

ОСОБА_3, завдану шкоду в розмірі 250 000 грн.

Стягнуто з ПАТ «Промінвестбанк» на користь ОСОБА_6 завдану шкоду в розмірі 1 750 000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі директор обласного відділення

ПАТ «Промінвестбанк» - ОСОБА_7, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від

01 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2016 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4, та ОСОБА_6

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4, та ОСОБА_6 суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що ОСОБА_5, перебуваючи у трудових відносинах з ПАТ «Промінвестбанк», своїми незаконними діями завдала шкоду

ОСОБА_8 у розмірі 2 000 000 грн, яка на підставі положень

ст. 1172 ЦК Українимає бути відшкодована на користь спадкоємців ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Колегія суддів не може погодитись із зазначеними висновками судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на таке.

Судами встановлено, що вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2013 року ОСОБА_5 визнано винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191,

ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 365, ч.1 ст. 366 КК України.

Зазначеним вироком встановлено, що між керуючою Нікопольської філії ПАТ «Промінвестбанк» ОСОБА_5 та ОСОБА_8 було укладено договір позики (поворотної фінансової допомоги) від 16 травня 2008 року. В результаті злочинних дій ОСОБА_5, передбачених ч. 5 ст. 191,

ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 365, ч.1 ст. 366 КК України, фактично було завдано збитків ОСОБА_8

Вирок суду в частині залишення без розгляду цивільних позовів, в тому числі цивільного позову ОСОБА_8, скасовано ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2014 року, в решті вирок щодо ОСОБА_5 залишено без змін.

Статтями 16, 22 ЦК України закладено принцип повного відшкодування шкоди.

Відповідно до вимог ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4, та ОСОБА_6 на підставі ст. 1172 ЦК України, суди попередніх інстанцій виходили із встановлених вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від

14 серпня 2013 року обставин завдання шкоди ОСОБА_8 у розмірі 2 000 000 грн керуючою філії «Відділення ПАТ «Промінвестбанк» в

м. Нікополь Дніпропетровської області» ОСОБА_5, при виконанні останньою своїх службових обов'язків. На підставі ч. 4 ст. 61 ЦПК України вважали дані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Однак судами не було враховано, що при скасуванні зазначеного вироку в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_8 із направленням справи на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства, судом апеляційної інстанції було зазначено про необхідність встановити під час судового розгляду обставини з приводу того чиїми діями, кому саме та в якому розмірі було заподіяно матеріальну шкоду, а також перевірити факт отримання ПАТ «Промінвестбанк» грошових коштів за договором позики від 16 травня 2008 року.

Відтак, у судів першої та апеляційної інстанцій не було підстав вважати зазначені обставини доведеними та такими, що не підлягають доказуванню.

Крім того, за правилами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.

Разом з цим, відшкодування заподіяної злочином майнової та моральної шкоди є грошовим зобов'язанням, а в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14).

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Стягуючи на користь спадкоємців ОСОБА_8 майнову шкоду у розмірі 2 000 000 грн, завдану останньому внаслідок злочину, судами попередніх інстанцій не було встановлено складових частин зазначеної шкоди, враховуючи, що відповідно до положень ст. 1218 ЦК України спадкоємці мають право лише на майно, яке належало спадкодавцеві на день смерті.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій ухвалили рішення з порушенням норм процесуального права, неповно встановили фактичні обставини справи, які мають істотне значення для вирішення справи, що відповідно до ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування судових рішень, із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 343-345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу директора обласного відділення публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» - ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

В.М.Коротун

Л.М.Мазур

О.В. Попович