Справа № 676/4110/16-ц
Номер провадження 2/676/2105/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року м. Кам'янець - Подільський

Кам'янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Бондаря О.О.

при секретарі Мазуркевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про визнання поруки припиненою, -

Встановив :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання припиненими правовідносин за договором поруки № HMK0GK00002365/2 від 10 липня 2006 року , укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», зобовязання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» повернути ОСОБА_2 вклад «Депозит Плюс» , строковий на 3 місяці (пенсійний депозит) за договором № SAMNDNWFD800 в сумі 37351 гривні 07 коп.

В судове засідання сторони не зявились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи в його відсутності. Позов підтримав.

Представник відповідача подав суду письмові заперечення, в яких просить в задоволенні позову відмовити в звязку з тим, що зобовязання ОСОБА_2 за кредитним договором не припинились . Договором банківського вкладу передбачено договірне списання коштів у випадку наявності заборгованості за кредитом.

Вивчивши матеріали справи в повному обємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 10 липня 2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № HMK0GK00002365/2 згідно якого ОСОБА_2 надала поруку перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за виконання ОСОБА_3 його зобовязань за кредитним договором від 10 липня 2006 року № HMK0GK00002365 з повернення кредиту. Наданого в виді відновлювальної кредитної лінії на суму 80000 доларів США строком до 09 липня 2021 року , сплати відсотків за користування кредитом.

Рішенням Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 21 жовтня 2013 року в справі за № 676/4576/13-ц в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HMK0GK00002365 від 10 липня 2006 року , яка складається: з 69201,25 дол. - заборгованості за кредитом, 21920,81 дол. - заборгованості по процентах, 3528 дол. - заборгованості по комісії, 13075,45 доларів США - пені, звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок за адресою : вул.. Сагайдачного, 6 в с.Лисогірка Кам»янець-Подільського району загальною площею 225,00, житловою площею 86,30 кв м, розташованого на земельній ділянці площею 0,1226 га, який належить ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності подружжя з початковою ціною 505000 грн шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № НМК0GК00002365 від 10.07.2006 року) Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк». Цим же рішенням суду встановлено, що 18 квітня 2012 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» направив відповідачу ОСОБА_3 письмове повідомлення . в якому висунув вимогу у тижневий термін. Але не пізніше 30 календарних днів з дати отримання повідомлення погасити прострочену заборгованість за кредитним договором. У разі несплати простроченої заборгованості за кредитним договором банк вимагав від ОСОБА_3 на 31 день з дня отримання повідомлення достроково повернути отриманий кредит. ОСОБА_3 дане повідомлення отримав 24 квітня 2012 року.

Направленням даного повідомлення банк в односторонньому порядку змінив строки виконання зобовязань за кредитним договором.

17.09.2014р. у справі № 6-170цс14, Верховний Суд України у своїй постанові зробив наступний правовий висновок:

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно із частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, установлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора на задоволення його вимог. Останнє означає, що строк поруки належить до преклюзивних строків, основна властивість яких, крім того, що їх сплив, на відміну від строків позовної давності, припиняє суб'єктивне право, полягає в тому, що вони не можуть бути призупинені, перервані чи відновлені. Такі строки також не можуть бути змінені за домовленістю сторін договору та їх настання припиняє права кредитора та обов'язок боржника за договором.

Правила ч.4 ст. 559 ЦК України встановлюють припинення поруки як за договором із визначеним строком дії поруки, так і за договорами, в яких строк дії поруки або строк основного зобов'язання встановлений не був.

Припинення поруки зі спливом строку, установленого в договорі поруки, означає, що кредитор позбавляється можливості звернутись із вимогою до поручителя про виконання його зобов'язання за договором поруки у зв'язку з припиненням такого зобов'язання поручителя.

За змістом речення першого та третього зазначеної статті кредитор повинен встигнути звернутись до поручителя з вимогою про виконання останнім свого обов'язку за договором поруки, у тому числі в примусовому порядку.

Разом із тим за змістом другого речення ч.4 ст. 559 ЦК України у разі, якщо строк договору поруки не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить до поручителя вимоги.

Правова природа зобов'язання у всіх випадках, передбачених статтею 559 ЦК України, є тотожною.

Вимога кредитора до поручителя полягає в реальному виконанні зобов'язання за боржника, оскільки така вимога може бути заявлена лише в разі невиконання боржником своїх зобов'язань та настання строку виконання основного зобов'язання.

Виходячи з тотожної природи зобов'язань, які регулюються реченнями першим і третім частини четвертої статті 559 ЦК України та реченням другим частини четвертої цієї статті, правову конструкцію частини четвертої статті 559 ЦК України, викладену в одному абзаці, ототожнює правову природу усіх зобов'язань, преклюзивність строку дії договору поруки, необхідно дійти висновку, що такою вимогою може бути лише позов, заявлений кредитором до поручителя в судовому порядку, оскільки пред'явлення іншої вимоги суперечить правовій природі поруки як строкового зобов'язання.

Отже, сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, так само як закінчення строку, установленого договором поруки, та закінчення одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся до поручителя з позовом.

Таким чином, непред'явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обов'язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов'язанням.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Враховуючи, що з дня предявлення вимоги до про дострокове повернення кредиту минуло більше шести місяців, а з дня укладання договору поруки минуло більше року , порука підлягає визнанню припиненою.

З копії договору № SAMNDNWFD800 від 18 липня 2016 року , Вклад «Депозит Плюс» строковий на 3 місяці (пенсійний депозит) вбачається, що позивачем було 11 січня 2016 року внесено вклад в сумі 25000 гривень строком на 3 місяці , залишок на вклад станом на 18 липня 2016 року становив 37351 гривні 07 коп., вклад на три місяці було продовжено до 17 жовтня 2016 року включно.

Інформація, яка міститься на даному договорі про продовження терміну його дії станом на 18 липня 2016 року до 17 жовтня 2016 року та про наявність вкладу в сумі 37351 гривні 07 коп. суперечить запереченням відповідача на позовну заяву, в якому вказано, що банк має право на договірне списання даних коштів з рахунку позивача.

Позивачка звернулася до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», на який 27 липня 2016 року їй була надана відповідь, в якій вказувалося, що за позивачкою рахується заборгованість за кредитним договором HMK0GK00002365 від 10 липня 2006 року та договором поруки HMK0GK00002365/2 від 10 липня 2006 року . В розрахунку заборгованості за кредитним договором вказується , що розмір заборгованості позивача становить 234405,39 доларів США.

З п. 21 договору № SAMNDNWFD800 від 11 січня 2016 року вбачається, що вкладник може повернути вклад протягом 5 днів з дати закінчення кожного строку вкладу.

З листа позивача до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» від 19 липня 2016 року вбачається, що позивачка намагалась розірвати договір банківського вкладу через систему «Приват24» по закінченню терміну дії договору і переведення коштів на картковий рахунок позивача, однак їй було відмовлено через наявність в неї заборгованості по кредитному договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Враховуючи, що позивачка намагалась по завершенню дії договору отримати грошові кошти, які вона передала банку і відповідачем ці кошти позивачці повернуті не були , то відповідача слід зобовязати повернути позивачці вклад з нарахованими процентами.

Згідно зі статтями 526, 526 ЦК зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, відмова від виконання зобовязання не допускається. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК).

Враховуючи, що позивач при подачі позову , який обґрунтовувався порушенням прав споживача , звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1102 гривні 40 коп. , 551 гривня 20 коп. з позовних вимог про визнання поруки припиненою та 551 гривню 20 коп. з позовних вимог про повернення банківського вкладу.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 208 210, 212 214 ЦПК України , суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити .

Визнати припиненою поруку за договором № HMK0GK00002365/2 від 10 липня 2006 року , укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Зобовязати Публічне акціонерне товаристве КБ «ПРИВАТБАНК» повернути ОСОБА_2 вклад «Депозит Плюс» , строковий на 3 місяці (пенсійний депозит) за договором № SAMNDNWFD800 в сумі 37351 гривні 07 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь держави судовий збір в сумі 1102 гривні 40 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії рішення в Апеляційний суд Хмельницької області через Кам'янець-Подільський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Бондар О.О