Справа № 305/1152/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

31 травня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Кеміня М.П.,

суддів - Джуги С.Д., Кожух О.А.

за участю секретаря - Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 17 березня 2016 року щодо забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ПАТ "Альфа-Банк" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

У березні 2016 року ПАТ "Альфа-Банк" звернувся із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача по справі ОСОБА_2

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 17 березня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ "Альфа-Банк" про вжиття заходів забезпечення позову про накладення арешту на нерухоме майно.

У апеляційній скарзі ПАТ "Альфа-Банк" порушує питання про скасування зазначеної ухвали суду першої інстанції як незаконної та необґрунтованої із постановленням нової ухали з цього питання, про накладення арешту на нерухоме майно боржника. Зазначивши, що вартість іпотечного майна боржника в доларовому еквіваленті складає 11 159.17 доларів США а заборгованість відповідача станом на 26.05.2015 року складає 31 626.62 доларів США, а тому висновок суду про те, що заборгованість за вказаним кредитним договором забезпечена іпотечним майном, не відповідає фактичним обставинам справи.

Сторони будучи належним чином повідомлення про час і місце розгляду справи апеляційним судом в судове засідання не з'явилися, і відсутні клопотання про відкладення розгляду справи, а тому справа розглядається у відсутності сторін, на підставі ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши виділенні матеріали із справи колегія суддів приходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Як вбачається із виділених матеріалів справи у червні 2015 року ПАТ "Альфа-Банк" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості яка станом на 26.05.2015 року становить 668 387.77 грн.

У березні 2016 року ПАТ "Альфа-Банк" звернувся із заявою про вжиття заходів забезпечення позову в якій зазначив, що оскільки платежі на погашення кредиту, що являється предметом позову відповідачкою не здійснюються, в зв'язку з чим допущено значну заборгованість, а отже є ризик неповернення відповідних коштів. З метою забезпечення позову та виконання судового рішення в майбутньому є необхідність та просить накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_2, зокрема, земельну ділянку, площею 0,0025 га для будівництва індивідуальних гаражів, кадастровий номер: НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3, а також житлову квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 54,15 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про забезпечення позову суд першої інстанції посилаючись на приписи ч.3 ст. 152 ЦПК України щодо співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, та те, що виконання зобов'язань позичальника в даному випадку відповідача по справі за цим кредитним договором забезпечувалося іпотекою, предметом якої є нерухомість - квартира, на придбання якої надавалися кошти, прийшов висновку, що заява Банку про забезпечення позову є безпідставною, оскільки обтяження з квартири яка є предметом іпотеки не знято, і відсутні ризики не виконання боржником рішення суду у разі його задоволення.

Судова колегія не може погодитись із доводами суду першої інстанції про те, що кредитний договір забезпечений іпотекою і відсутністю підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 546, 575 ЦК іпотека є одним із видів забезпечення виконання зобов'язання і регулюється нормами цивільного законодавства.

Забезпечення позову є процесуальною дією суду, право на вчинення якої надано суду статтями 151 - 152 ЦПК України.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України суд за заявою сторони має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України одним із заходів до забезпечення позову є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або інших осіб.

Предметом позовних вимог у даній справі є правовідносини майнового характеру щодо стягнення суми боргу за кредитним договором який станом на 26.05.2015 року за заявою позивача становить 668 387.77 грн.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Слід погодитися із доводами Банку, що вартість іпотечного майна боржника в доларовому еквіваленті складає 11 159.17 доларів США а заборгованість відповідача станом на 26.05.2015 року складає 31 626.62 доларів США, а тому ризик непогашення боргу за рахунок іпотечного майна у випадку задоволення позову може скласти 20 467.45 доларів США або ж 548 527.66 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

З врахуванням наведеного та керуючись статтями 151-15, 307, 312-315 ЦПК України колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» - задовольнити.

Ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 17 березня 2016 року скасувати.

Накласти арешт на земельну ділянку, площею 0,0025 га для будівництва індивідуальних гаражів, кадастровий номер: НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3, а також житлову квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 54,15 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., що належать на праві приватної власності ОСОБА_2 в межах загальної вартості майна в розмірі 548 527.66 грн.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді: