Справа № 459/5285/14 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/783/1233/16 Доповідач в 2-й інстанції: Зверхановська Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Богонюка М.Я., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 19 листопада 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 19 листопада 2015 року задоволено частково позов ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та стягнення матеріальної і моральної шкоди.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_4 завдані збитки у розмірі 6913 (шість тисяч дев'ятсот тринадцять) грн. та моральну шкоду у розмірі 500 (п'ятсот) гривень кожній.

Ухвалено усунути перешкоди ОСОБА_2, ОСОБА_4 у користуванні житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_4 шляхом демонтажу холодильного обладнання (камери для зберігання квітів) квіткового магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_5

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що причиною утворення грибка та плісняви в квартирі ОСОБА_2 є недоліки конструктивних елементів стіни (невідповідність розміру (товщини) стіни) при забудові будинку. Крім того, апелянт вважає недоведеними позивачами факти відсутності теплоізоляції перегородки між суміжними приміщеннями, причинно-наслідковий зв'язок між діями (бездіяльністю) ОСОБА_3 по веденню господарської діяльності та наявністю у квартирі НОМЕР_1 грибка, як і вину відповідача в його утворенні.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині «демонтажу холодильної камери в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1». В іншій частині рішення не оспорює.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту положень статтей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного судочинства.

Захист прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способами захисту суб'єктивних цивільних прав є закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України. Особа, право якої порушено може скористатися не будь-яким , а конкретним способом захисту свого права. Як правило спосіб захисту порушеного права визначено законом.

У відповідності до ч. 3 ст. 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частини другої п'ятої статті 13 цього Кодексу.

У відповідності до ч.ч. 2, 3, 4 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдавати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

У відповідності до ч. 2 ст. 12 ЦПК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Районним судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 14.12.1999 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в рівних частинах кожному.

Власником нежитлового приміщення АДРЕСА_6 на підставі договору дарування від 17.01.2014 року є ОСОБА_3, яка як фізична особа - підприємець у даному приміщенні здійснює господарську діяльність.

Із акту, який знаходиться на а.с.16, встановлено, що 11.09.2014 року комісією в складі уповноважених осіб було проведено обстеження квартири АДРЕСА_1, під час якого у кімнаті на стіні, яка є спільною із магазином «ІНФОРМАЦІЯ_1» (квартира №4) виявлено сліди вологи, а також грибка. При обстеженні квартири № 4 виявлено, що на стелі впритул стіни розташоване холодильне обладнання, а саме самостійно виготовлена зі склопакетів холодильна установка для квітів. Комісія рекомендувала виконавчому комітету Соснівської міської ради звернутися до власника магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» в найкоротший термін з пропозицією ліквідації недоліків облаштування холодильного обладнання з метою забезпечення нормальних умов проживання мешканців квартири АДРЕСА_2.

Сліди цвілі також були виявлені на цій же стіні у квартирі АДРЕСА_3 при обстеженні 27.01.2015 року, про що складено відповідний акт.

Соснівською міською радою Львівської області власнику магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» пропонувалось ліквідувати недоліки, що виникли в результаті розташування на спільній стіні охолоджувального обладнання для квітів, однак станом на 11.11.2014 року дані рекомендації не виконані.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №0821 від 15.07.2015 року категорія технічного стану конструкції самонесучої перегородки між квартирою НОМЕР_1 і приміщенням магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованих за адресою: АДРЕСА_7, визначена як «ІІ-задовільна». Мають місце дефекти та пошкодження, які можуть знизити довговічність конструкції. Потрібні заходи щодо її захисту. Технічною причиною появи дефектів і пошкоджень на поверхні цегляної перегородки з боку квартири НОМЕР_1, розташованої за адресою: АДРЕСА_7, є пристрій холодильної камери для зберігання квітів в приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за адресою: АДРЕСА_7. Вартість ремонтно-будівельних робіт в квартирі за адресою: АДРЕСА_8, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень унаслідок встановленого в результаті експертного дослідження технічної причини їх появи - пристрої холодильної камери для зберігання квітів в приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» на дату проведення дослідження становить 6913,00 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком районного суду щодо підставності задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача демонтувати холодильне обладнання (камери для зберігання квітів) квіткового магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_9 із суміжної стіни з квартирою АДРЕСА_8 Львівської області( в іншій частині рішення не оспорюється).

Колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про те, що суд не надав належної оцінки доказам по справі, так як оцінюючи зібрані по справі докази, суд дотримався встановленого ст.212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін, та дав їм належну оцінку.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржене рішення у повній мірі відповідає даним вимогам, а доводи апелянта про те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, неспроможними.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: