Справа №601/1973/15-ц
Провадження № 2/601/27/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді: Білосевич Г.С.

при секретарі: Васільєвій О.М.,

за участю відповідача позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» представником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Коллекшн» в особі ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсним кредитного договору,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за договором кредиту та судових витрат по справі. В позовних вимогах позивач посилається на те, що 21.10.2006 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 770/11-147. Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» є правонаступником всіх прав та обовязків Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» згідно з новою редакцією Статуту ПАТ «Укрсоцбанк», погодженого Національним банком України. Згідно даного кредитного договору ОСОБА_1 отримав в Банку кредит в сумі 15 000 доларів США, зі сплатою 13 % річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 24 жовтня 2016 року. 24.10.2008 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 про внесення змін до вищезазначеного кредитного договору, згідно якої сторони домовились внести зміни до договору, а саме: п. 1.1. з 20.10.2008 року встановити процентну ставку за користування кредитом на рівні 14.5% річних. За умовами договору позичальник зобовязався своєчасно сплачувати на корить Банку проценти за користування кредитом за весь строк фактичного користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом згідно графіку погашення заборгованості шляхом внесення коштів щомісячно на рахунок, вказаний у договорі, сплачувати щомісячно проценти за користування кредитом на рахунок нарахованих відсотків. У звязку із невиконанням відповідачем належним чином умов кредитного договору, станом на 03.07.2015 року ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 5187,04 доларів США, що еквівалентно 108 988 грн. 14 коп. з яких: 3862,78 долари США, що еквівалентно 81163 грн. 22 коп. сума заборгованості за кредитом, 683,38 долари США, що еквівалентно 14358 грн. 89 коп. сума заборгованості за відсотками, 478,56 доларів США, що еквівалентно

10055 грн. 25 коп. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 162,33 долари США, що еквівалентно 3410 грн. 78 коп. пеня за несвоєчасне повернення відсотків. Відповідно до ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Тому позивач - відповідач просить суд стягнути з ОСОБА_1 108 988 грн. 14 коп. та судові витрати по справі.

Представник позивача - відповідача в судове засідання не зявився, однак надіслав заяву і якій просить справу слухати у його відсутності позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

В надісланому суду запереченні щодо зустрічної позовної заяви ОСОБА_1, представник позивача-відповідача просить відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1, оскільки вищезазначений кредитний договір цілком відповідає нормам чинного законодавства України та не спростовується доводами останнього. Окрім того, ОСОБА_1 не представлено суду належних доказів, що підтверджують обставини, на які він посилається.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову ПАТ «Укрсоцбанк» та просять визнати недійсним кредитний договір № 770/11-147 від 24.10.2006 року, що укладений між сторонами. Вважають, що даний договір не відповідає положенням ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки його умови є не справедливими так як суперечать принципам добросовісності, його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживачеві, а саме ОСОБА_1 Вказаний договір він не мав права укладати без дозволу органів опіки і піклування, які повинні стояти на захист інтересів його дітей. Також при укладенні даного договору ОСОБА_1 не було письмово повідомлено про валютні ризики та сукупну вартість кредиту, а при зміні процентної ставки за користування кредитом не надано терміну для добровільного погашення заборгованості без сплати комісії за дострокове повернення кредиту.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, у спосіб передбачений ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Згідно договору кредиту № 770/11-147 від 24.10.2006 року укладеного між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, останній отримав в банку кредит в сумі 15 000 доларів США, зі сплатою 13 % річних, порядком погашення суми основної заборгованості, визначеної у договорі, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 24 жовтня 2016 року та умовах, визначених цим договором.

Згідно додаткової угоди № 1 від 21 жовтня 2008 року, що укладена між сторонами, у звязку із зміною умов кредитування за договором кредиту № 770/11-147 від 24.10.2006 року сторони домовились: п. 1.1 з 20.10.2008 року встановити процентну ставку за користування кредитом на рівні 14,5 % річних та відповідно, зазначити по тексту Договору процентну ставку в розмірі 14,5% річних.

Згідно заяви на видачу готівки від 24.10.2006 року ОСОБА_1 отримав у Тернопільська обласна філія АКБ «Укрсоцбанк» кредит у сумі 15 000 доларів США, що і не заперечувалось у судовому засіданні ОСОБА_1

З повідомлення про порушення зобовязання від 02.06.2015 року слідує, що ПАТ «Укрсоцбанк» звертався до ОСОБА_1 із вимогою протягом тридцяти днів з дня отримання вимоги погасити прострочену заборгованість за кредитом, процентами за користування кредитом, іншими обовязковими платежами, штрафні санкції за неналежне виконання кредитного договору.

Згідно нової редакції Статуту ПАТ «Укрсоцбанк», погодженого Національним банком України 14.03.2014 року, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» є правонаступником всіх прав та обовязків Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк».

Згідно розрахунку заборгованості, виданої ПАТ «Укрсоцбанк», станом на 03.07.2015 року, сума кредитної заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 770/11-147 від 24.10.2006 року складає 5 187,04 доларів США, що еквівалентно 108 988 грн. 14 коп. ( по курсу НБУ станом на 03.07.2015 року) з яких:

- 3862,78 долари США, що еквівалентно 81 163 грн. 22 коп. сума заборгованості за кредитом,

-683,38 долари США, що еквівалентно 14 358 грн. 89 коп. сума заборгованості за відсотками,

-478,56 доларів США, що еквівалентно 10 055 грн. 25 коп. пеня за несвоєчасне повернення кредиту,

-162,33 долари США, що еквівалентно 3 410 грн. 78 коп. пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

Згідно повідомлення Національного банку України від 03.07.2015 року, Національний банк України на 03.07.2015 року встановлює такі офіційні курси гривні до іноземної валюти: 100 доларів США 2101,1609 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до с. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не виконав умови кредитного договору, чим допустив заборгованість, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1, а тому суд вважає, що позов ПАТ Укрсоцбанк» слід задовольнити.

Згідно свідоцтв про народження ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_1 04.11.1994 року уклав шлюб із ОСОБА_6

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб,

які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Пунктом 14 постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначено, що при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним суди мають враховувати вимоги, додержання яких, є необхідним для чинності правочину, зокрема ЦК (статті 215, 1048-1052,1054-1055), статті 18-19 Закону України «Про захист прав споживачів».

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За положеннями ч. 5 ст. 11, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

Судом встановлено, що сторони погодили істотні умови кредитного договору, якими відповідно до змісту ч.1 ст. 638 та ст.1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 домовилися про суму кредиту, встановили фіксовану процентну ставку за

користування кредитом та дату остаточного повернення кредиту. Надані кошти були отримані ОСОБА_1, що свідчить про те, що між Банком і Позичальником було досягнуто згоди про умови видачі кредиту. Крім того, як встановлено в судовому засіданні та визнано сторонами, на виконання умов оспорюваного правочину ОСОБА_1 вносив необхідні платежі по погашенню кредиту та нарахованих відсотків, тобто останній підтвердив свою волю щодо усіх істотних умов договору, що відповідає змісту ст. 203 ЦК України.

Судом критично оцінюються посилання ОСОБА_1 на порушення Банком ч.5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в частині односторонньої зміни відсоткової ставки, то суд зауважує, що оспорюваний кредитний договір, на умовах викладених у ньому, повністю схвалений позичальником, про що свідчить підпис позичальника на примірниках кредитного договору № 770/11-147 від 24.10.2006 року та додатковій угоді № 1 про внесення змін до договору кредиту № 770/11-147 від 24.10.2006 року.

Судом не встановлено фактів та ОСОБА_1 не надано будь-яких письмових доказів, які б підтверджували той факт, що спірний кредитний договір суперечить нормам ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відтак в задоволенні позовних вимог про визнання недійним кредитного договору № 770/11-147 від 24.10.2006 року слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК ст.ст. 16, 215, 203, 526, 530, 638, 1054 ЦК України, ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк» ( ) заборгованість за кредитним договором № 770/11-147 від 24 жовтня 2006 року в розмірі 108 988 гривень 14 копійок та судовий збір в розмірі 1 089 гривень 88 копійок.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсним кредитного договору відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: