Справа № 452/1035/16-ц
УХВАЛА

11 листопада 2016 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Кунцік О.С.

з участю секретаря Янушевич І.О.

заявника ОСОБА_1,

державного виконавця Співака Р.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_2, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на рішення та дії головного державного виконавця відділу ДВС Самбірського МРУЮ від 29 березня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві з виконання рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06 червня 2011 року, «про стягнення з КС «Самбірська» в користь ОСОБА_1 10256 грн. боргу», та просить визнати цю постанову неправомірною і скасувати.

У судовому засіданні заявник підтримав скаргу посилаючись на обставини, викладені в ній, та пояснив, що його законні права державним виконавцем проігноровані поспішним закінченням виконавчого провадження шляхом винесення постанови про повернення виконавчого документа без реального виконання всіх необхідних заходів для забезпечення такого виконання, - не вжито державним виконавцем всіх і конкретних заходів до фактичного виконання судового рішення; останніх півтора року не було проведено жодних виплат.

Представник відділу ДВС головний державний виконавець Співак Р.Б. ствердив про законне повернення виконавчого документа стягувачеві, представив суду для огляду виконавче провадження за спірним судовим наказом, із котрого як він вважає, вбачається про вичерпність вжитих заходів для виконання судового рішення; повернення виконавчого документа стягувачеві не є для нього перешкодою для повторного предявлення його до виконання у визначений строк.

Вислухавши заявника та державного виконавця, зясувавши обставини справи, оглянувши виконавче провадження, суд прийшов до висновку, що скаргу слід задовольнити з наступних підстав:

У відповідності до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Під час розгляду скарги ОСОБА_1 у судовому засіданні знайшло підтвердження порушення його законних прав передчасним прийняттям постанови головним державним виконавцем відділу ДВС Самбірського МРУЮ Львівської області ОСОБА_2 винесенням останнім 29 березня 2016 року постанови про повернення виконавчого документа з виконання виконавчого листа №2-151, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області 20.09.2011 року про стягнення з КС «Самбірська» в користь ОСОБА_1 боргу на суму 10256 грн., де ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження.

Пленум Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розяснив, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобовязаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12). У звязку із цим у разі доведення факту зловживання процесуальними правами чи невиконання обов'язків, передбачених статтею 12 Закону про виконавче провадження, під час здійснення виконавчого провадження зазначене може бути підставою для відповідного реагування.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про підставність скарги ОСОБА_1 на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.03.2016 року, виходячи з наступного:

У відповідності до ч. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Згідно статті 89 цього Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Із поданого державним виконавцем виконавчого провадження для огляду стало відомо, що на боржника штраф не накладався, - на конкретних осіб і, зокрема, на керівника КС «Самбірська» ОСОБА_3, яка по сьогоднішній день очолює існуючого боржника за виконавчим провадженням зареєстровану КС «Самбірська». Тому державним виконавцем стосовно кредитної спілки як до боржника уживалось заходів до виконання судового рішення, але законодавством України не встановлено відповідальності органу ні адміністративної, ні кримінальної, ані іншої, де в кінцевому результаті порушені права, свободи та інтереси ОСОБА_1 залишаються не усуненими на завершальній стадії судового провадження та примусового виконання судового рішення.

Як установлено судом із поданих і досліджених судом матеріалів виконавче провадження було відкрито у 2011 році та було частково виконане у 2013-2014 роках, а в наступному по теперішній час заходів до виконання судового рішення суду стосовно керівника боржника ОСОБА_3 не було вжито жодних. Отже, у цей період фактично державним виконавцем проявлено бездіяльність з виконання судового рішення і ніяких виконавчих дій не провадилось; не було встановлено інших відповідальних осіб боржника КС «Самбірська», які в силу своїх обовязків займають відповідальне становище, котрі знали про наявність судового рішення та від цих осіб залежало виконання судового наказу, котрих і слід було попереджувати про необхідність його виконання, притягувати до встановленої законом відповідальності. Надалі державним виконавцем було вжито формальних заходів у відповідності до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» до юридичної особи кредитної спілки «Самбірська» і поспішно винесена спірна у справі постанова про повернення виконавчого документа, яка порушує права чи свободи ОСОБА_1 як стягувача за виконавчим провадженням у відповідності до ст. 383 ЦПК України, а тому суд визнає скаргу останнього обґрунтованою.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. У звязку з таким вирішенням судові витрати слід розподілити згідно ст. 388 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 383, 386 388 ЦПК України, суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Самбірського МРУЮ Львівської області ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_2 з приводу винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29 березня 2016 року з примусового виконання виконавчого листа №2-151, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області 20.09.2011 року «про стягнення з КС «Самбірська» в користь ОСОБА_1 суми боргу на загальну суму 10256 грн.».

Зобовязати головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Самбірського МРУЮ Львівської області ОСОБА_2 поновити виконавче провадження ВП №29174915 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-151, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області 20.09.2011 року шляхом направлення запитів, вимог до відповідних органів з метою встановлення винних осіб в умисному невиконанні як боржником рішення суду, - неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчинити виконавчі дії, вживаючи передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів із примусового виконання цього судового рішення.

Ухвала підлягає виконанню відповідним органом державної виконавчої служби у строк і порядок, передбачений ст. 389 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів із дня її проголошення.

Суддя