Провадження № 2/127/6611/16
29 листопада 2016 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді Гриневича В.С.,
при секретарі: Малику О.В.
ОСОБА_1 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Позов мотивований тим, що з липня 2005 року по 2011 рік сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3. Однак, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, в житті дитини, у її вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, на звернення позивача про необхідність матеріально утримувати дитину не реагує, в силу чого позивач звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач в судове засідання, призначене на 10.11.2016р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час, дату, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, конверт з повісткою про виклик в судове засідання повернувся на адресу суду з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання». В судове засідання, призначене на 29.11.2016р. відповідач не з'явився повторно, конверт з повісткою про виклик в судове засідання повернувся на адресу суду з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання», що розцінюється судом як належне повідомлення особи про час, дату, місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечила проти такого порядку розгляду справи.
Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.
Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 15 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с. 5)
Як вбачається з довідки №3394, виданої ТОВ «ЖЕО» 18.10.2016 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та її неповнолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1
Разом з тим, з довідки №112/10-16 від 20.10.2016р. вбачається, що ОСОБА_1 з 17.03.2016р. працює у ТОВ «Охоронне агентство «КГБ» на посаді охоронника, і її заробітна плата за шість місяців склала 8628,00 грн.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом позивач та відповідач не знаходять спільної згоди щодо форми та розміру утримання дитини.
Пленум Верховного Суду у п. 17 постанови №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз'яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Як зазначила позивач у позовній заяві, відповідач офіційно не працює та має нерегулярний дохід, а тому розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).
При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини. Крім того суд враховує, що відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку, інших утриманців не має, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині.
Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, у розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, оскільки враховуючи вік неповнолітньої ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, розмір аліментів в сумі 1000 грн. від одного з батьків щомісячно суд вважає достатнім та необхідним для утримання неповнолітньої дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Таким чином, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.
Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 551,20 грн. судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 84, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст.10, 60, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. (одна тисяча) щомісячно, починаючи з 19 жовтня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок).
Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення..

Суддя: