ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/474/16-ц
Провадження № 2/362/864/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді-Орди О.О

при секретарі -Хоменко О.А

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Васильківського району Київської області, третя особа: Шевченківська сільська рада Васильківського району Київської області, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -

встановив:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Васильківського району Київської області, третя особа: Шевченківська сільська рада Васильківського району Київської області про визнання за нею права власності на земельну ділянку, площею 2,9928 га, кадастровий номер :05:002:0011, цільове призначення -для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Васильківського району Київської області в порядку спадкування за заповітом після смерті 17.04.2010 року ОСОБА_4.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

17.04.2010 року померла її мати ОСОБА_5, яка за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1. Спадщину вона прийняла шляхом подачі заяви до нотаріальної контори та 30 березня 2011 року нотаріусом були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що за життя ОСОБА_5 було на неї оформлено.

До складу спадкового майна, зокрема ввійшла і земельна ділянка, площею 2,9928 га, кадастровий номер :05:002:0011, цільове призначення -для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Васильківського району Київської області, яка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку належала померлому 04.08.2004 року ОСОБА_6, спадкоємцем якого була його дружина -ОСОБА_5, яка прийняла спадщину, але не встигла оформити свої права на дану земельну ділянку. Звернувшись до Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, постановою державного нотаріуса Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області № 1297/02-31 від 25.12.2015 року отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії. В указаній постанові, нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що нотаріусу не надано правовстановлюючого документу .

Оскільки ОСОБА_5 померла та не встигла оформити на свої ім'я право власності на спірну земельну ділянку після смерті свого чоловіка, позивач просить захистити його порушене право на спадкування за заповітом в судовому порядку.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не з'явився, проте, направив на адресу суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти позову, просив розглянути справу за відсутності їх представника .

Представник третьої особи Шевченківської сільської ради в судове засідання не з'явився, проте, направив на адресу суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти позову, просив розглянути справу за відсутності їх представника .

Третя особа -ОСОБА_3І в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, зазначив що має право на обов'язкову частку в спадщині оскільки є інвалідом 3 групи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення ч. 1 ст. 1223 ЦК України встановлюють, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Так, згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Згідно п.2.3. Рішення Конституційного суду від 11.02.2014 року незалежно від змісту заповіту право на обовязкову частку у спадщині мають повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, які в установленому законодавством порядку визнані інвалідами I, II чи III групи.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Правилами ч. 1 ст. 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що 17 квітня 2010 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 185435 виданого повторно відділом РАЦС Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області 08 червня 2010 року (а.с. 5).

Згідно заповіту, посвідченого ОСОБА_7, секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради 24 березня 2010 року та зареєстрованого в реєстрі за № 4 ОСОБА_5 заповіла житловий будинок, що знаходиться в селі Тростинка Васильківського району Київської області по вулиці Щорса, 10 та все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті ОСОБА_1 (а.с. 33)

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 156/2010 заведеної Васильківською районною державною нотаріальною конторою, спадкоємцем за заповітом після померлої 17 квітня 2010 року ОСОБА_5 є ОСОБА_1, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 2,9928 га, кадастровий номер :05:002:0011, цільове призначення -для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Васильківського району Київської області державним нотаріусом Васильківської районної державної нотаріальної контори було відмовлено в зв'язку з тим, що не надано документ, необхідний для вчинення нотаріальної дії (а.с. 16 ).

Крім того в матеріалах спадкової справи № 156/2010 заведеної Васильківською районною державною нотаріальною конторою до майна померлої 17.04.2010 року ОСОБА_5Ю міститься заява № 389 від 22.06.2010 року ОСОБА_8 про прийняття спадщини після смерті 17 квітня 2010 року його матері ОСОБА_5.

Відповідно до свідоцтва про народження від 24 січня 1958 року 17 січня 1958 року народився ОСОБА_3, мати -ОСОБА_5 (а.с. 36, на звороті)

Згідно довідки серії МСЕ № 065413 ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено третю групу інвалідності з ІНФОРМАЦІЯ_2, безстроково (а.с. 99)

04 серпня 2004 року помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 139933 (а.с. 5, на звороті)

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 55/2010 заведеної Васильківською районною державною нотаріальною конторою, єдиним спадкоємцем за законом який прийняв спадщину після померлого 04 серпня 2004 року ОСОБА_6 є ОСОБА_5.

Згідно листа Управління Держгеокадастру у Васильківському районі від 25.11.2015 року № 29-28-99.3-550/15-15 відповідно до Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі на імя ОСОБА_6 08.06.2004 року за № 5132 зареєстровано та видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 054083 за адресою: Шевченківська сільська рада Васильківського району Київської області, площею 2,9928 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:002:0011 (а.с. 17)

Отже ОСОБА_5 прийняла спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, проте не встигла оформити спадкових прав після смерті чоловіка, ОСОБА_6, який помер 04 серпня 2004 року.

Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради

У разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК).

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Частиною першою статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом роз`яснено сторонам в судовому засіданні положення ч. 1 ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України. В той же час, позивачем в судовому засіданні не заявлялось клопотання про заміну неналежного відповідача.

На підставі вимог ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України, суд, за відсутності умов, передбачених вказаною нормою, не вправі проводити заміну неналежного відповідача на належного.

Згідно статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Відповідно до вимог статті 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Аналізуючи вищевикладене, враховуючи те, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті 17.04.2010 року матері ОСОБА_5, при цьому позивачем пред'явлено позов до неналежного відповідача, про проведення заміни якого клопотань не заявлялося, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1І до ОСОБА_2 сільської ради Васильківського району Київської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Водночас, відмова в позові у заявлених правовідносинах не позбавляє позивача права на звернення до суду з позовом до належного відповідача.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я: