Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Галіцької А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом, де в його обґрунтування вказав, що 17 серпня 2012 року на перехресті вулиць Московська-Чапаєва в м. Житомирі з його вини була скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль відповідача зазнав пошкоджень.

12.11.2012 позивач передав відповідачу ОСОБА_2 10 000 гривень в рахунок відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП.

Проте, відповідач звернувся до МТСБУ за відшкодування завданих збитків і отримав виплату в розмірі 25 334 гривні 38 копійок.

23.11.2015 рішенням Житомирського районного суду Житомирської області у справі № 278/2918/15-ц з позивача на користь МТСБУ було стягнуто загальну суму 28 392 гривні 38 копійок.

Вважаючи, що відповідач безпідставно отримав від нього 10 000 гривень, позивач просить: «Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок безпідставно набутих грошових коштів та витрати на сплату судового збору.».

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що розмір шкоди, що була заподіяна відповідачу в результаті пошкодження, під час ДТП, його автомобіля є значно більшим ніж сплачені МТСБУ кошти на її відшкодування.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд відмовляє у задоволенні позову виходячи з наступного.

Як на правову підставу своїх вимог, позивач посилається на ст.212 ЦК України, відповідно до якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Судом встановлено, що 17 серпня 2012 року на перехресті вулиць Московська-Чапаєва в м. Житомирі з вини позивача ОСОБА_1 була скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль відповідача зазнав пошкоджень.

12.11.2012 позивач передав відповідачу ОСОБА_2 10 000 гривень в рахунок відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП.

Вказані обставини не заперечувались сторонами та підтвердились в судовому засіданні копією розписки (а. с. 4), копією постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 14.09.2012 (а. с. 14).

Таким чином судом встановлено, що в результаті ДТП та пошкодження позивачем майна відповідача між сторонами виникли правовідносини, що регулюються частиною 2 статті 1187 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 був визнаний винним у скоєній ДТП, у нього виник обовязок відшкодувати ОСОБА_2 спричинену майнову шкоду.

У звязку з викладеним, суд дійшов до висновку про те, що отримання ОСОБА_2 коштів у сумі 10 000 гривень від ОСОБА_1 на відшкодування спричиненої шкоди є правомірним.

Суд не погоджується з доводами позивача про те, що правова підстава на отримання коштів від відповідача відпала у звязку з отриманням відповідачем страхового відшкодування від МТСБУ виходячи з наступного.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

23.11.2015 рішенням Житомирського районного суду Житомирської області у справі №278/2918/15-ц з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, як страховика, який виплатив страхове відшкодування в порядку регресу, було стягнуто кошти на загальну суму 28 392 гривні 38 копійок. З описової та резолютивної частин вказаного рішення випливає, що страховою компанією було здійснено на користь ОСОБА_2 страхову виплату в сумі 25 334 грн. 38 копійок (а. с. 5-6).

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 подав калькуляцію вартості ремонту автомобіля останнього від 24.09.2012, відповідно до якої вартість ремонту автомобіля становить 44 327,66 гривень (а. с. 15-19).

Відповідно до актів виконаних робіт, відповідачем було витрачено на ремонт автомобіля 44 493,42 грн. (а. с. 21-23).

Згідно з частиною 2 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином судом встановлено, що розмір спричиненої відповідачу з вини позивача шкоди в результаті пошкодження його майна є значно більшим, а саме на 19 159,04 грн. більше ніж страхова виплата, в звязку з чим, суд дійшов до висновку про те, що обовязок позивача відшкодувати спричинену відповідачу шкоду не припинивсяу у звязку із виплатою йому страхового відшкодування, відповідно не відпала правова підстава отримання ним 12.11.2012 коштів в сумі 10 000 гривень на відшкодування спричиненої майнової шкоди.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1187, 1192, 1194 ЦК України та ст.ст.10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 223, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів - відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. П. Сингаївський