Справа № 405/6266/14-ц
Провадження №2/405/1028/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 рокуЛенінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

та відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору управління ДМС України в Кіровоградській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком та усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа Управління ДМС України в Кіровоградській області, в якому просив визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком, який розташований по пров.Студентському, 17 у м.Кіровограді, крім того, просив усунути йому перешкоди в користуванні житловим будинком з господарсько-побутовими будівлями №17 по пров.Студентському у м.Кіровограді, виселивши з нього ОСОБА_2 та ОСОБА_3

На обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 14.02.2014 року, яке набрало законної сили 25 лютого 2014 року, за ним визнано право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями №17 по пров.Студентському у м.Кіровограді та земельну ділянку площею 0, 0586 в межах згідно з планом за зазначеною вище адресою, після смерті бабусі ОСОБА_6, яка померла 28 січня 2012 року. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєструвались та заселилися в будинок на підставі договору довічного утримання, який був укладений 15.06.2011 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 Рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 04 червня 2013 року визнано недійсним договір довічного утримання, укладений 15 червня 2011 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 Позивач також зазначив, що на підставі ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, які повязані з його недійсністю, у звязку з чим, після смерті бабусі ОСОБА_6 та переходу права власності на будинок та земельну ділянку до нього (позивача), відповідачі втратили право користування ними, тим більше, що наявність будь-яких родинних відносин з відповідачами відсутня. Крім того, позивач зазначив, що на теперішній час він не має доступу до своєї власності у звязку з неправомірною поведінкою відповідачів, які перешкоджають йому здійснювати права власника щодо користування та розпорядження своїм майном, що і стало наслідком звернення його до суду за захистом свого порушеного права.

Представником відповідачів під час судового розгляду справи через канцелярію суду подано клопотання за вх.№2106 від 26 січня 2016 року, яке підтримано в судовому засіданні відповідачами, про зупинення провадження по справі до розгляду справи в Ленінському районному суду м.Кіровограда за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_3 зі своїм чоловіком ОСОБА_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 28 січня 2012 року, з грудня, 2010 року по день смерті, яке мотивоване тим, що в провадженні Ленінського районного суду м.Кіровограда знаходиться цивільна справа №405/2462/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю, при цьому, заявлені вимоги стосуються саме заяви про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 04 червня 2013 року (справа №1111/9021/12) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, яким визнано недійсним договір довічного утримання від 15 червня 2011 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, розгляд якої (заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами) та встановлені обставини напряму впливають на розгляд справи в даній цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим будинком та усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення.

Представник позивача заперечив щодо клопотання про зупинення провадження по справі, вважаючи його необгрунтованим, безпідставним, просив відмовити в його задоволенні, зазначивши, що в клопотанні про зупинення провадження по справі не наведено мотивів неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, та які саме питання можуть бути вирішені в іншій справі, які б стосувалися підстав, заявлених у даній справі. Крім того, вважав безпідставним посилання в клопотанні про зупинення провадження по справі до розгляду справи запозовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю, з тих підстав, що по зазначеній справі ухвалено судове рішення, яке набрало законної сили, та в задоволенні позову було відмовлено.

Заслухавши відповідачів, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання представника відповідачів про зупинення провадження по справі задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Статтею 201 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суд зобовязаний зупинити провадження у справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження по справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

При цьому Пленум Верховного Суду України в постанові №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» розяснив, що, визначаючи наявність передбачених ст.201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обовязковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі як зазначено у п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України, - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Повязаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів в даній справі. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, зокрема, факти, які встановлені в одній із справ матимуть преюдиційне значення для іншої справи та можуть спростувати або підтвердити підстави задоволення позову у справі, яка підлягає зупиненню.

Крім того, зупинення провадження по справі допускається у тому разі, коли постановлення рішення можливо лише після підтвердження певних фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи після вирішення іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається із змісту позову, позивач ОСОБА_4, посилаючись на право приватної власності на житловий будинок №17 по пров.Студентському у м.Кіровограді, просить визнати відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком №17 по пров.Студентському у м.Кіровограді, а також виселити відповідачів з належного йому житлового будинку, в який вони вселилися, коли власником будинку була інша особа, а не він.

В свою чергу, представник відповідачів в клопотанні про зупинення провадження по справі не зазначив та не обгрунтував, як повязана зазначена цивільна справа з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та чим саме обумовлюється неможливість розгляду цієї справи.

Крім того, судом відзначається, що є безпідставним клопотання представника відповідачів про зупинення провадження по справі до розгляду цивільної справи №405/2462/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю, з тих підстав, що по зазначеній цивільній справі ухвалено судове рішення, яке набрало законної сили, яким в задоволенні позову позивачу відмовлено.

З огляду на викладене вище, судом також не встановлено, що в цивільній справі за заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по справі №1111/9021/12 можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком та усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення, вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, як не встановлено і того, що обставини, які є підставою позову по даній справі, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду у цій (іншій) справі безпосередньо впливає на вирішення спору, на підставі чого в задоволенні клопотання представника відповідачів про зупинення провадження по справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст.11, 168, 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_7 про зупинення провадження по цивільній справі №405/6266/14ц, провадження 2/405/1028/14 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору управління ДМС України в Кіровоградській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком та усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення, до розгляду справи в Ленінському районному суді м.Кіровограда за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова