Справа № 219/380/16-ц
Провадження № 2/219/983/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.04.2016 року м. Бахмут
Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Конопленко О.С.
за участю секретаря Троян Л.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Бахмут цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей за кордон без згоди батька,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей за кордон без згоди батька, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2003 року по 08 грудня 2009 року. В період шлюбу в подружжя народилися діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач разом з дітьми постійно мешкала у квартирі АДРЕСА_1, м. Єнакієве, проте, у звязку з проведенням антитерористичної операції та виниклою небезпекою для життя, позивач разом з дітьми переїхала до Одеської області, Овідіопольський район, смт. Таїрове, вул. Землевпорядна, б. 52. Позивачу необхідно час від часу виїжджати з підконтрольної Україні території на тимчасово окуповану територію 52. Позивачу необхідно час від часу виїжджати з підконтрольної Україні території на тимчасово окуповану територію 52. Позивачу необхідно час від часу виїжджати з підконтрольної Україні території на тимчасово окуповану територію у м. Єнакієве з метою відвідування свого житла, а також рідних бабусі дітей і матері відповідача, рідних брата та сестру позивача. В Овідіопільському районі Одеської області, куди позивач переселилась з дітьми вона не має родичів або близьких знайомих та друзів, з якими вона могла би залишати дітей на той час коли буде виїжджати до м. Єнакієве, крім того, діти повинні мати змогу бачитись з рідними. З відповідачем позивач давно не спілкується, в них склалися не дуже добрі стосунки, про дітей він не дбає, а на неодноразові прохання позивача надати нотаріально посвідчену згоду на виїзд дітей без його супроводу через кордон між територією підконтрольною Україні та тимчасово окупованою територією Донецької області відповідач відмовив. Приймаючи до уваги інтереси неповнолітніх дітей,які не повинні проживати окремо від своєї матері, а також у звязку з тим, що відповідач не дає своєї згоди на проїзд дітей без його присутності у м. Єнакієве, позивач вважає, що можливо надати неповнолітнім дітям дозвіл на багаторазові тимчасові виїзди та вїзди до м. Єнакієве Донецької області у її супроводі без згоди та супроводу батька на період до досягнення дітьми 16-річного віку з дня набрання рішення суду законної сили.
У судове засідання позивач не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, звернулась на адресу суду з письмовою заявою, у якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити повністю, заперечень про заочний розгляд справи від неї на адресу суду не надходило.
При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.
У звязку з неявкою сторін та у відповідності до ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступними підставами.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який 08 грудня 2009 року був розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-НО № 169966 (а.с. 13).
В період шлюбу у сторін народилися діти, а саме: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 12, 11).
Частиною 3 статті 313 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57, Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого постановою КМУ від 07 травня 2014 р. № 152.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 р. № 57 (із змінами і доповненнями), передбачають, що перетинання саме державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі предявлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Разом з тим, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить м. Єнакієве.
В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р.
Згідно із підпунктом 12 пункту 1 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить місто Єнакієве Єнакієвської міської ради.
Наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 12 червня 2015 року № 415ог затверджено Тимчасовий порядок контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей (далі Тимчасовий порядок). Пунктом 5.1.1 вказаного Тимчасового порядку визначено, що вїзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57.
Проте, слід враховувати відсутність положень законодавства щодо можливості застосування до таких правовідносин, як надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей за кордон без згоди батька, положень Тимчасового порядку.
Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Враховуючи вищевикладене, та ту обставину, що м. Єнакієве Донецької області станом на теперішній час є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, та належне законодавче регулювання спірних правовідносин, а також з метою захисту прав та інтересів неповнолітніх дітей суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 313 Цивільного кодексу України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», п.п. 3, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57, пп. 2 п. 20 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого постановою КМУ від 07 травня 2014 р. № 152, ст.ст. 11, 57, 60, 131, 209, 214, 215, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу малолітнім дітям: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на тимчасовий виїзд в район проведення антитерористичної операції на тимчасово непідконтрольну територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області у м. Єнакієве у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, від дня набрання рішенням законної чинності строком до досягнення дітьми шістнадцятирічного віку відмовити.
Повний текст рішення суду виготовлено 25 квітня 2016 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти дів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О.С.Конопленко