АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції представник відповідача подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та закриття провадження у справі, мотивуючи тим, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що з огляду на суб'єктний склад правовідносин та враховуючи приписи ст. 1, 12 ГПК України, ст. 15 ІІПК України, спір належить до юрисдикції господарського суду. Зазначене є відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦПК України підставою для закриття провадження по справі. Також просили врахувати, що згідно ст. 110 ЦПК України позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, пред'являються за місцем виконання цих договорів. Оскільки зберігання майна згідно договором та виконання договору визначено за адресою, що відноситься до Святошинського району м. Києва, то відповідно позов мав бути поданий до Святошинського районного суду м. Києва.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги. Представник позивача - ОСОБА_8 - заперечував, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відкриваючи провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про витребування майна з чужого незаконного володіння, суд першої інстанції, керувався тим, що справа підсудна Подільському районному суду м. Києва.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

Згідно із загальним правилом територіальної підсудності, що передбачено статтею 109 ЦПК України, позови пред'являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а щодо юридичної особи - за положеннями статті 89, 93 ЦК України.

У відповідності до вимог статей 89, 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особиє фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

З матеріалів справи вбачається, що матеріально-правова вимога позивача до відповідача щодо якої він просить ухвалити рішення зводиться до витребування із незаконного володіння рухомого майна, яке знаходиться в будівлі гаражу (літера Ж), розташований за адресою: АДРЕСА_1 в м. Києві. Власником вказаного нерухомого майна гаражу (літера Ж), розташований за адресою: АДРЕСА_1 в м. Києві є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» (відповідач у справі), що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( а.с. 11-16).

Отже, предметом спору є рухоме майно, а відтак позов має бути пред'явлено за загальним правилом частини другої статті 109 ЦПК України, згідно з якою позови до юридичних осіб пред'являються за їхнім місцезнаходженням.

Із відомостей позовної заяви вбачається, що місцезнаходження юридичної особи ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» знаходиться за адресою: м. Київ, вул.. Андріївська, 4, яка відповідно до адміністративно - територіального поділу районів відноситься до Подільського району м. Києва.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції правильно виходив із того, що на пред'явленний позивачем позов поширюються правила загальної територіальної підсудності та дійшов обґрунтованого висновку, що справа підсудна Подільському районному суду м. Києва та правомірно відкрив провадження по справі.

Твердження відповідача про те, що позови, що зберігання майна згідно договору відбувається в приміщенні, яке знаходиться в Святошинському районі м. Києва, а тому за правилами статті 110 ЦПК України даний позовом слід пред'являти за місцем виконання цього договору є помилковим, оскільки договір відповідального зберігання майна, укладеного між ТОВ «Завод художнього скла «Арт Гласс» та ОСОБА_6, в якому визначено місце зберігання рухомого майна в приміщенні, яке знаходиться в Святошинському районі м. Києва, не є предметом позову, а спір виник між ОСОБА_6 та ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк про витребування із незаконного володіння рухомого майна, а тому позов правомірно пред'явлений за загальним правилом частини другої статті 109 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача про те, що спір належить до юрисдикції господарського суду не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Заявлені вимоги ОСОБА_6 за суб'єктним складом спору (однією зі сторін у спорі є фізична особа) та за характером відносин (спір про право цивільне) віднесені до компетенції судів цивільної юрисдикції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» - відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: