Справа № 464/5996/16-ц
пр.№ 2/464/1680/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2016 Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю: представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства "Хуторівка" до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 13 932 грн. 28 коп.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ЛКП "Хуторівка" являється виконавцем житлово-комунальних послуг будинку №1 по вул.Довженка в м.Львові. У квартирі № 221 цього будинку проживають відповідачі, які користуються послугами, що надаються силами позивача. Всупереч чинного законодавства відповідачі не виконують обов'язку, не несуть витрат за фактично надані їм послуги по утриманню та обслуговуванню житлового будинку, не здійснюють оплату за центральне опалення та за гаряче водопостачання. У зв'язку з порушенням термінів оплати з боку відповідачів за період з 01.07.2010 по 01.07.2016 утворилась заборгованість за утримання будинку та обслуговування будинку в розмірі 7713,82 грн., за центральне опалення за період з 01.07.2010 по 01.07.2014 в розмірі 4727,55 грн., а також за гаряче водопостачання за період з 01.07.2010 по 01.07.2014 в розмірі 1490,91 грн. Вказані суми боргу просить стягнути з відповідачів солідарно в примусовому порядку, а також відшкодувати понесені судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, діючи згідно довіреності №645 від 23.08.2016 (а.с.28), позовні вимоги підтримав. Вказав, що відповідачі зареєстровані і проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1 і в силу вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зобов'язані нести витрати по оплаті наданих житлово-комунальних послуг, зокрема, за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, за надані послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання. Оскільки позивачем надавались послуги з централізованого опалення квартири та гарячого водопостачання відповідно до укладеного договору з виробником послуг ЛМКП «Львівтеплоенерго» по 01.07.2014, а також послуги з утримання будинку та прибудинкової території, що підтверджується рядом укладених угод із спеціалізованими підприємствами, що надають послуги з дератизації та дезінфекції, освітлення місць загального користування, вивезення сміття, аварійними службами та актами виконаних робіт, тому відповідачі зобов'язані сплатити вказані послуги. Зазначив, що відповідачами надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, послуги з централізованого опалення оплачувалися не регулярно, тому просить стягнути з відповідачів заборгованість примусово. Вважає, що звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу у 2015 році перервали строк позовної давності. Також зазначає, що житлово-комунальні послуги надавалися відповідачам належним чином, останні ними користувались, борг визнавали, в тому числі шляхом часткової оплати. Просить позов задоволити у повному розмірі. Покликається на розрахунки, копії договорів, інші документи.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що між нею як співвласником помешкання та позивачем не існує жодних договірних відносин щодо надання вказаних видів житлово-комунальних послуг, а тому вимоги до неї заявлено без відповідної правової підстави. Вважає, що позивачем не доведено факту надання таких послуг, вона не отримує жодної інформації щодо тарифів, цін, порядку нарахування оплати за квартирну плату, вона сумнівається у правильності проведених позивачем нарахувань за вказані послуги. Проведені силами позивача ремонтні роботи в під"їзді будинку відповідач вважає косметичними і неякісними, а встановлення енергозберігаючих вікон, світильників та інші ремонтні роботи, на думку відповідача, не є свідченням несення позивачем витрат, оскільки ЛКП "Хуторівка" укладає чисельні неправомірні угоди з аптеками, магазинами, іншими суб"єктами господарювання стосовно оренди прибудинкової території. Крім того, просить застосувати строк позовної давності, а також врахувати, що одна із відповідачів - ОСОБА_7 стала повнолітньою лише 01 серпня 2015 року. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, діючи на підставі доручення для надання безоплатної вторинної допомоги від 22.08.2016 (а.с.30), проти позову заперечив у повному обсязі, вважає, що позовні вимоги заявлені позивачем безпідставно, оскільки договір на обслуговування житлового будинку з ЛКП «Хуторівка» відповідачі не укладали. Причиною небажання укладати такий договір є ненадання чи неналежне надання даним підприємством послуг. Вважає, що позивачем заявлено позов після спливу трьох річного строку для звернення до суду із цими вимогами, тому просить відмовити в задоволенні позову за спливом позовної давності та за безпідставністю. В заперечення на позов покликається на копії заяв, адресованих позивачу, фото, які долучені до матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_7 в судовому засіданні позов заперечила частково. В останнє судове засідання не прибула, повідомлялась про день та час розгляду справи належно.

Суд з врахуванням думки учасників процесу, вважає за можливе розглянути справу у відсутності інших відповідачів, котрі повідомлялись належно.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_7 (а.с.96). Це вбачається з копії свідоцтва про право власності № С-09548, виданого Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради 22.01.2013. Відповідачі зареєстровані і проживають в даній квартирі. (а.с.9)

На імя відповідача ОСОБА_5 відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 для фіксації коштів, що надходять за послуги за утримання будинку і прибудинкової території, за центральне опалення та гаряче водопостачання.

Встановлено, що будинок №1 по вул.Довженка у м.Львові перебуває на балансі ЛКП «Хуторівка» і позивач є його управителем - особою, яка здійснює управління будинком і забезпечує його належну експлуатацію, користуючись при цьому передбаченими ст.25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правами та обов'язками. Виконуючи свої обов'язки, позивач уклав договори на обслуговування прибудинкової території, на вивіз твердих побутових відходів, на послуги водопостачання та водовідведення. Встановлено, що житлово-комунальні послуги з утримання та обслуговування цього будинку та прибудинкової території надаються силами позивача, що не спростовано представником відповідача про існування і підписання ряду відповідних договорів, укладених між позивачем та комунальними службами.

Отже, будучи колективним споживачем житлово-комунальних послуг, позивач оплачує їх на підставі укладених договорів, у зв'язку з чим правомірно вимагає оплату спожитих послуг з мешканців будинку які є безпосередніми споживачами таких послуг.

Відповідно до пункту 1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг. Аналогічно цьому праву відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст.20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Крім цього, положеннями ст. 162 ЖК України передбачено обовязок громадян, яким на праві приватної власності належить квартира, нести витрати по оплаті комунальних послуг.

Плата за комунальні послуги, відповідно до ст.67 ЖК України, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами, нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному КМУ, її розмір розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, п. п. 4, 17, 29 Правил наданню населенню послуг з газопостачання споживачі зобов'язані своєчасно оплачувати надані їм житлово-комунальні послуги (опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та газопостачання) та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно загальної площі квартири, згідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 529, а з 01.06.2011 згідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869, а рішенням виконкому ЛМР №184 від 18.03.2016 "Про внесення змін до рішнення виконавчого комітету від 31.05.2011 №561" затверджено нові тарифи квартирної плати.

З представлених позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що відповідачі за надані послуги по утриманню і обслуговуванню житлового будинку, за центральне опалення та гаряче водопостачання здійснювали оплату не в повному обсязі, не регулярно, внаслідок чого утворилася заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.07.2010 по 01.07.2016 в розмірі 7713,82 грн., за центральне опалення за період з 01.07.2010 по 01.07.2014 в розмірі 4727,55 грн., за гаряче водопостачання за період з 01.07.2010 по 01.07.2014 в розмірі 1490,91 грн. (а.с.3-8).

Дані розрахунки суд приймає як належні та допустимі докази, оскільки нарахування оплати за вказані види житлово-комунальних послуг проводилось за встановленими у законному порядку тарифами, які відповідачами не оспорювались, як не оспорювались івідповідні рішення виконавчого комітету Львівської міської ради, прийняті на реалізацію постанов Кабінету Міністрів України.

Заперечуючи свій обовязок по оплаті вказаних житлово-комунальних послуг відповідач ОСОБА_3 посилається на факт відсутності між сторонами договірних відносин.

Дійсно, згідно ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Однак, відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно п.3 ч.2 ст. 21 Закону виконавець зобовязаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, чинним законодавством передбачений двосторонній обовязок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг. Тому сама по собі відмова відповідачів на оплату таких послуг як споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору судом не береться до уваги, оскільки споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Отже,відсутність між сторонами договору про надання вказаного виду послуг не звільняє відповідачів від обовязку оплатити надані їм послуги, оскільки такий обовязок у них виникає в силу закону, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги ґрунтуються на нормах закону.

З позиції Верховного Суду України, яка висловлена під час розгляду справи № 6-59цс13 від 30.10.2013, вбачається, що споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі.

В силу вимог ч. 1 ст.360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Заперечення відповідачана можливо неправильне проведення позивачем розрахунків за спожиті комунальні послуги є голослівними, оскільки нарахування плати за послуги, в тому числі за постачання теплової енергії та гарячого водопостачання за період утворення заборгованості здійснене відповідно до встановлених у законному порядку тарифів і на їх спростування сторона відповідача не подала інших, правильних на їхню думку розрахунків.

Безпідставними є також доводи відповідача про неналежне виконання та/чи невиконання позивачем вказаних видів житлово-комунальних послуг, оскільки сторона відповідача не надала суду доказів, які б підтверджували звернення відповідача з претензіями до виконавця послуг, як того вимагає Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (ст.18).

Судом беруться до уваги пояснення представника позивача про те, що всі звернення мешканців розглядаються, проводяться поточні ремонти, в межах фінансування вживаються інші заходи. Так, працівниками ЛКП "Хуторівка" проведено ремонт електричних щитків, проведено заміну ліфтової кабіни за кошти місцевого бюджету, ремонт ліфтового обладнання ТзОВ "Ліфт-Еко". Силами ЛКП "Хуторівка" встановлено енергозберігаючі вікна у трьох під»їздах будинку. Прибудинкова територія біля даного будинку знаходиться в належному санітарному стані, в 2016 році було проведено ремонт дашка в 6-му під»їзді, здійснено ремонт покрівлі підрядною організацією. Також, кожного року в період проведення толоки по даному будинку, працівниками ЛКП "Хуторівка" проводиться профілактичний ремонт запірної арматури в підвальних приміщеннях, утеплення труб на горищах, прибирання горищ та підвалів.

В ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» контроль за дотриманням стандартів, нормативів, норм, порядків і правил у сфері житлово-комунальних послуг здійснюють центральні органи виконавчої влади та інші уповноважені на це органи виконавчої влади, а також органи місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень.

Отже, з претензіями щодо дотримання позивачем стандартів, нормативів, норм, порядків і правил у сфері житлово-комунальних послуг відповідач мав можливість звернутись у вказаному порядку, однак суду не надано жодного доказу, що відповідачем здійснювались дії, які б свідчили про намагання поновити порушене право або захистити його в спосіб, передбачений законом. Заява відповідача ОСОБА_3, адресована на імя директора ЛКП «Хуторівка» щодо не функціонування димо-вентиляційного каналу, не береться судом до уваги як доказ неналежної якості наданих позивачем послуг, оскільки датована 2007 роком.

Вирішуючи даний спір, позиція відповідача про те, що надані позивачем послуги були неналежної якості і в спосіб невнесення щомісячних платежів відповідач намагалась примусити чи спонукати ЛКП інформувати її про складові тарифів не заслуговує на увагу. На думку суду, вказані обставини не звільняють споживачів від оплати послуг, а можуть бути лише підставою для перерахунку розміру плати відповідно до Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості.

Суду не надано жодного доказу про те, що відповідач ОСОБА_3 оскаржувала неналежну якість цих послуг в судовому порядку, а також з приводу ненадання їй відповідей.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд, керуючись принципом змагальності, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Щодо заяви відповідачів та представника відповідача про застосування позовної давності, суд зазначає наступне.

За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як встановлено в судовому засіданні, заборгованість відповідачів перед позивачем по оплаті житлово-комунальних послуг почала виникати з 01.07.2010, що поза межами передбаченого законом строку для звернення позивача до суду за захистом свого права.

Однак, положеннями ч.1 ст.264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Як вбачається з представленого розрахунку відповідачі періодично здійснювали оплату за надані житлово-комунальні послуги, в тому числі частинами, що перевищували нарахування за поточний місяць, чим частково погашали заборгованість за попередні місяці. Наведене свідчить про те, що відповідачі, здійснюючи періодичне погашення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, визнавали наявний борг по оплаті послуг перед позивачем, у зв'язку із чим переривали перебіг позовної давності для заявлених позовних вимог. Тому суд вважає, що підстав для відмови у задоволенні позову у зв'язку із спливом позовної давності не має.

Одночасно судом враховано, що позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги від 28 липня 2015 року, який скасований ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 04.11.2015, що у відповідності до положень ч.2 ст.264 ЦК України також свідчить про переривання перебігу позовної давності.

Частиною 1 ст. 95 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 96 ЦПК України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України встановлено, що судовий наказ видається, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг.

У разі скасування судового наказу, позивач має право заявити свої вимоги до відповідача у позовному проваджені з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Частиною 3 ст. 118 ЦПК України визначено, що позовна заява щодо вимог, визначених у ч. 1 ст. 96 ЦПК України, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

ЛКП «Хуторівка», керуючись нормами чинного законодавства, та на підставі норм п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України у липні 2015 року звернувся до Сихівського районного суду м. Львова із заявами про видачу судових наказів, чим дотримався процесуальних вимог щодо стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

В зв'язку зі скасуванням судового наказу ухвалою від 04.11.2015, позивач звернувся до суду із даним позовом у відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України. Оскільки ч. 3 ст. 118 ЦПК України визначено, що позовна заява щодо вимог, визначених у ч. 1 ст. 96 ЦПК України, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом, тому суд вважає, що зверненням позивача із заявою про видачу судового наказу перервано перебіг позовної давності, оскільки позивач не мав можливості звернутись до суду одразу із позовною заявою.

Відповідно до норми ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову, в даному випадку заяви на видачу судового наказу, до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Згідно з ч. 3 ст. 264 ЦК України, після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Таким чином, строки позовної давності були перервані в порядку, встановленому чинним законодавством України зверненням позивача до суду із заявою про видачу судового наказу. Тож аргументи відповідачів та представника відповідача з приводу пропущення позивачем строків позовної давності є безпідставними. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Отже, відповідачі як співвласники спірного помешкання в солідарному порядку зобовязані нести відповідальність за невиконання ними обовязку по платі за комунальні платежі, тому позов підставний і з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані та спожиті житлово-комунальні послуги, в солідарному порядку. При цьому, судом враховано, що відповідач ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 була неповнолітньою в період з 01.07.2010 по 01.08.2015 і в силу вимог ст.64 ЖК України не могла нести зобов'язання по оплаті за житлово-комунальні послуги нарівні з іншими повнолітніми членами сім'ї наймача (власника). Тому слід стягувати з ОСОБА_7 на користь позивача заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території лише за періодз 01.08.2015 по 01.07.2016, крім заборгованості за теплопостачання та гаряче водопостачання, яке виникло за період по 2014 рік.

Крім цього, згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір по 362,50 грн. з кожного, сплачені останнім і які документально підтверджені.

На підставі ст.ст. 64, 68, 162 ЖК України, ст.ст.264, 610 ЦК України, керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 на користь Львівського комунального підприємства «Хуторівка» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.07.2010 по 31.07.2015 в розмірі 6557 грн. 96 коп., за послуги з центрального опалення за період з 01.07.2010 по 01.07.2014 в розмірі 4727 грн. 55 коп., гаряче водопостачання за період з 01.07.2010 по 01.07.2014 в розмірі 1490 грн. 91 коп. , а всього 12 776 грн. 42 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь Львівського комунального підприємства «Хуторівка» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.08.2015 по 01.07.2016 в розмірі 1155 грн. 86 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Львівського комунального підприємства «Хуторівка» судові витрати у розмірі 362 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Львівського комунального підприємства «Хуторівка» судові витрати у розмірі 362 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Львівського комунального підприємства «Хуторівка» судові витрати у розмірі 362 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Львівського комунального підприємства «Хуторівка» судові витрати у розмірі 362 грн. 50 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.Ю.Горбань