Провадження №2-н/760/143/16
в справі 760/6935/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Усатова І.А. розглянувши заяву Державного підприємства "Науково-дослідний виробничий агрокомбінат Пуща-Водиця" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, суддя,-

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Науково-дослідний виробничий агрокомбінат Пуща-Водиця" звернулось до суду та просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 12 351 грн. 62 коп.

Заявник посилається на те, що боржнику ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 01.04.2016 по особовому рахунку № НОМЕР_1 існує заборгованість в сумі 12 351, 62 грн.

05.05.2016 на виконання ч. 3 ст. 122 ЦПК України отримано відповідь адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в м. Києві, з якої вбачається, що боржник ОСОБА_1, значиться зареєстрованим не за вказаною заявником адресою: АДРЕСА_1 , а за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

П.9 зазначеної вище Постанови визначено, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, невизнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором).

Враховуючи ту обставину, що із наданих заявником документів неможливо встановити власником якої квартири є боржник та за яку квартиру виникла заборгованість, суддя вбачає спір про право, а тому приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 96, 100, 101 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви Державного підприємства "Науково-дослідний виробничий агрокомбінат Пуща-Водиця" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Усатова І. А.