Провадження № 2/761/5939/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и в:

У червні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач) про звільнення майна з-під арешту.

Позовні вимоги, з урахуванням заяви про уточнення, обґрунтовані тим, що 28.04.2001 року гр. ОСОБА_1 одружилася з гр. ОСОБА_2. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2. Перша Київська державна нотаріальна контора завела спадкову справу, номер якої у спадковому реєстрі 53909962, номер у нотаріуса 1499/2012. Перша Київська державна нотаріальна контора листом від 27.03.2014 року вих. № 2707/02-14 на заяву ОСОБА_1 від 27.03.2014 року повідомила про те що ОСОБА_1, а також батько померлого ОСОБА_4, мати померлого ОСОБА_5 є спадкоємцями першої черги, які звернулися з заявами про відмову від прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6, а тому син померлого ОСОБА_3 прийняв спадщину на підставі заяви від 12.12.2012 року. Державний нотаріус Дубенко А.О. встановив, що спадкодавець ОСОБА_3 на момент смерті був власником ? частини квартири АДРЕСА_1. Державний нотаріус Дубенко А.О. встановив, що за даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_2 № 45897589 від 20.10.2015 року встановлено: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 11430549, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 27565713, 14.07.2011, ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві, об'єкт обтяження: невизначене майно, на все майно, власник: ОСОБА_2. Державний нотаріус Дубенко А.О. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.10.2015 року відмовив ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину квартири АДРЕСА_1. Проте, на даний час виконавчий документ на виконанні не перебуває, тобто обставини, що стали підставою для накладення державним виконавцем арешту на майно позивачів на сьогодні усунуті.

Тому, з урахуванням заяви про уточнення, позивач просив звільнити з-під арешту все майно, у тому числі ? частину квартири АДРЕСА_1, що належало на праві власності ОСОБА_2 на день смерті, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Солом'ямського районного управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження ВП№ 27565713 від 14 липня 2011 року.

В судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовну заяву не надіслав.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, позивача та всебічно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи із таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Згідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

28 квітня 2001 року між ОСОБА_2 та позивачем було укладено щлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження від 28 квітня 2001 року, серія НОМЕР_1.

Від шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження від 31 серпня 2011 року, серія НОМЕР_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_2, Серія НОМЕР_3.

12 грудня 2012 року Першою Київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 1499/2012 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2.

20 жовтня 2015 року позивачка звернулася державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу її малолітньому сину, який прийняв спадкове майно: ? частку квартири АДРЕСА_1, свідоцтва про право на спадщину за законом.

Проте, постановою державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори від 20 жовтня 2015 року було відмовлено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2, у зв`язку з тим, що на все нерухоме майно померлого ОСОБА_2 накладено арешт.

У судовому засіданні було встановлено, що відповідного до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчужень об`єктів нерухомого майна від 27.05.2016 року № 60040970, постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 27565713 від 14.07.2011 року, ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києва накладено арешт на невизначене майно, на все майно ОСОБА_2, реєстраційний номер обтяження - 11430549.

14.07.2011 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві Серга Н.І. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-146, виданого 04.07.2011 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» боргу в сумі 56805,89 грн. Крім того, було накладено арешт на все майно, що належить боржнику: ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення: 56805,89 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику лише в межах суми боргу.

Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 27.01.1995 року, зазначено, що Відділ приватизації державного житлового фонду Шевченківського виконкому посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності гр. ОСОБА_5 та членам її сім`ї ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_9 в рівних частинах кожному.

Відповідно до Інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 12.04.2013 року, зазначено, що ? частина АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2.

30.12.2013 року старшим державним виконавцем Гресь Тетяною Олександрівною ВДВС Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про повернення виконавчого листа № 2-146, виданого 04.07.2011 року Солом`янським районним судом м. Києва стягувачеві, оскільки вжитими державним виконавцем заходами встановлено, що майна боржника на яке можливо було б звернути стягнення не виявлено.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»).

Зважаючи на те, що постановою старшого державного виконавця Гресь Тетяною Олександрівною ВДВС Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві було повернуто виконавчий лист № 2-146, виданий 04.07.2011 року Солом`янським районним судом м. Києва стягувачеві, а тому позовні вимоги в частині звільнення з-під арешту ? частини квартири АДРЕСА_1, що належала на праві власності ОСОБА_2 на день смерті, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, який накладено постановою Відділу державної виконавчої служби Солом'ямського районного управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження ВП№ 27565713 від 14 липня 2011 року, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ч. 1 та ч. 2 ст. 57 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦК України).

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 та ч. 2 ст. 59 ЦПК України).

Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позовні вимоги в частині звільнення з-під арешту всього майна, який накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Солом'ямського районного управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження ВП№ 27565713 від 14 липня 2011 року, не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не конкретизовано яке саме майно включається до зазначеного всього майна.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 57, 60, 61, 114, 169, 179, 208, 209, 211 - 215, 218, 360-7 ЦПК України; ст. 41 Конституції України; ст. ст. 16, 316, 317, 321, 328, 391, 1216, 1218 ЦК України, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту - задовольнити частково.

Зняти арешт з 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, що належала на праві власності ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, накладений постановою відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві №27565713 від 14.07.2011 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя