Справа №492/1154/15-ц
Провадження №2/492/712/16
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Крутової О. М.,

при секретарі судового засідання - Іванової Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

04.08.2015 р. ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області (далі за текстом відповідач), в якій просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_2, посилаючись на те, що після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно. Позивач є спадкоємцем після смерті матері, однак в наявний час не має можливості оформити своє право на спадщину, оскільки ним пропущений встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини вважає поважними, оскільки він не знав про існування спадкового майна, що зумовило його звернення до суду з позовом.

Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву від 08.11.2016 р. про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити (а. с. 60).

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Просив суд розглядати справу у його відсутність.

У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), суд ухвалив, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що визнання відповідачем позову суперечить закону та порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд не приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Між сторонами склалися правовідносини, що випливають із цивільного законодавства, повязані із спадковим правом, тому при вирішенні спору, слід керуватися Цивільним кодексом України (далі за текстом ЦК України).

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач народився 06.05.1950 р., що підтверджено копією його паспорта. Прізвище «Вареник» змінене позивачем на наявне «Ярош» на підставі свідоцтва про зміну імені (а. с. 4, 7).

В свідоцтві про народження позивача, його матірю вказана ОСОБА_2 (а. с. 8), яка з 27.08.1998 р. по день смерті, яка наступила 14.06.2004 р. знаходилась у Мирнопільському геріатричному будинку-інтернаті, що підтверджується копією довідки, виданої Мирнопільським геріатричним будинком-інтернатом від 01.07.2015 р. №215 (а. с. 11).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 померла 14.06.2004 р. (а. с. 6).

Позивач звернувся до Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2, померлої 14.06.2004 р., що підтверджується копією витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 14.07.2015 р. (а. с. 5).

Згідно повідомлення державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_3 від 29.10.2016 р., інформаційної довідки зі спадкового реєстру спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.10.2016 р., після смерті ОСОБА_2, померлої 14.06.2004 р. станом на 26.10.2016 р. спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а. с. 5759).

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до положень ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» під час розгляду справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У відповідності до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, після смерті спадкодавця, у встановлений законом строк не звернулася через те, що не знав про існування спадкового майна, але ним не надано суду жодних доказів, які б підтверджували ті обставини на які він посилається, чим порушено вимоги ст. ст. 10, 60 ЦПК України.

Крім того доказів про наявність причин, повязаних з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви до нотаріуса у шестимісячний строк позивачем суду також не надано. А посилання позивача на сімейні обставини та скрутний матеріальний стан не є такими поважними причинами, у розумінні ч. 1 ст. 1272 ЦК України на що також вказують чисельні рішення за результатами розгляду даної категорії справ Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Аналіз вищевикладеного свідчить про те, що у позивача були відсутні причини, повязані з обєктивними непереборними істотними труднощами для своєчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття ним спадщини, після смерті матері, тому позовні вимоги не підлягаю задоволенню.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10 (десяти) денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя О. М. Крутова