Справа № 459/4029/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24 травня 2016 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Кріля М.Д.

при секретарі Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді цивільну справу за позовом Фермерського господарства «ОСОБА_1В.» до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Фермерського господарства «ОСОБА_1В.» в грудні 2015 року звернувся до суду з позовом, у якому у звязку з порушенням органом державної влади Сокальським районним судом Львівської області прав, гарантованих ст.ст. 8, 40, 55, 56 Конституції України, шляхом постановлення незаконної ухвали від 15.07.2014 року по справі № 454/2007/14-ц, в результаті чого суддя Сокальського районного суду Львівської області мав намір позбавити його доступу до правосуддя та грубо порушив конституційні права, гарантовані ст.ст. 8, 40, 55, 56 Конституції України, просить стягнути з держави України в особі Державної казначейської служби України в користь Фермерського господарства «Бурки Віталія Володимировича» кошти в сумі 1 000 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті незаконних дій судді Сокальського районного суду Львівської області, що спричинило приниження честі, гідності, ділової репутації. На обґрунтування позову послався на те, що ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 15.07.2014 року було відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом Фермерського господарства «ОСОБА_1В.» до Сокальського РВ ГУМВСУ у Львівській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в результаті протиправних дій працівників Сокальського РВ ГУМВСУ у Львівській області. Вважає, що винесена суддею Сокальського районного суду Львівської області ухвала від 15.07.2014 року є завідомо неправосудною, не ґрунтується на законності, верховенстві права та вимогах закону. Вважає, що шляхом порушення норм ЦПК України йому було спричинено моральні страждання які полягають у приниженні його честі, гідності, ділової репутації, моральних переживаннях, його було позбавлено права доступу до правосуддя.

Представник позивача у судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судові засіданні двічі підряд не зявився, про причини неявки суд не повідомив та не подав заяви про розгляду справи за його відсутності.

У звязку з наведеним, відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази, суд встановив слідуюче.

15.07.2014 року суддя Сокальського районного суду Львівської області виніс ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі за позовом Фермерського господарства «ОСОБА_1В.» до Сокальського РВ ГУМВС України у Львівській області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди в результаті протиправних дій Сокальського РВ ГУМВСУ у Львівській області.

Мотивуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що ухвала Сокальського районного суду Львівської області від 15.07.2014 року є завідомо незаконна тому, що на підставі ст. ст. 8, 22 40, 55, 56, 124, п. 1, 4 ст. 129 Конституції України, ст. ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. ст. 54, 55 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», Рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 року, Рішення Конституційного Суду України № 12-рп від 03.10.2001 року не ґрунтується на законності, верховенстві права, на вимогах закону, була прийнята без дотримання Конституції та Законів України і суддя Сокальського районного суду Львівської області в порушення присяги в своїй ухвалі при обґрунтуванні своїх покликань не оцінює всіх доказів і даний позов був вирішений відповідно до його внутрішнього переконання, але ґрунтувався на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності і не керуючись законом.

Крім того, в позовній заяві представник позивача вказав, що статею 56 Конституції України Фермерському господарству «ОСОБА_1В.» гарантоване право на відшкодування за рахунок держави моральної шкоди завданої незаконним рішенням, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Вказав, що йому, як представнику позивача було спричинено моральні страждання, які полягали у приниженні честі, гідності, ділової репутації, моральних переживань у звязку з порушенням прав, було порушено нормальні життєві звязки через неможливість продовження активної підприємницької діяльності для забезпечення діяльності фермерського господарства та через неможливість продовження активного громадського життя, порушено стосунки з оточуючими людьми.

Відповідно до статей 62, 126, 129 Конституції України матеріальна та моральна шкода заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Отже зазначеними положеннями Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, повязаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватися у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування моральної шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

У звязку із викладеним розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), повязаних із розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання), нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

Відповідно до частини 6 статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах, та застосування цього законодавчого положення можливе у випадку, коли предметом позову є інші дії чи бездіяльність, зокрема, суду, які не повязані зі здійсненням правосуддя, відправленням судочинства, яке має на меті прийняття акту органом судової влади.

Тобто, це інші дії суддів (суду) при здійсненні правосуддя, коли спір не вирішується по суті, у разі їх незаконних дій або бездіяльності і якщо вина судді встановлена не лише вироком суду, а й іншим відповідним рішенням суду.

Таке законодавче врегулювання відповідає вимогам статей 6, 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Крім того, позивачем не надані належні та допустимі докази того, що відповідачем завдана йому моральна шкода і саме на суму 1 000 000,00 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення..

Рішення може бути переглянуте Червоноградським міським судом Львівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: М. Д. Кріль