Справа № 344/216/16-ц
Провадження № 2/344/2376/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

20 травня 2016 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря - Мічути Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

12 січня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 07.06.2003 року був укладений шлюб між позивачем та відповідачем. У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2015 року з відповідача ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 900,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З моменту стягнення аліментів у позивача змінилося матеріальне становище у зв'язку з різким ростом споживчих цін. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить збільшити розмір аліментів на утримання сина з 900,00 грн. до 1 330,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач у судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 77, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних і доказів, так як у суду є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а позивач не заперечує проти такого розгляду.

Суд, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 09 лютого 2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 900,00 грн. щомісячно, починаючи з 16 грудня 2014 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 2-3).

Ст. 129 Конституції України передбачає, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутогопроти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Положеннями частин 1-3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України зазначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України встановлює, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Стаття 80 Сімейного кодексу України встановлює, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Частина 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне роз'яснення міститься у пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

При вирішенні питання щодо можливості зміни розміру аліментів судом також враховується, що відповідно до норм Сімейного кодексу України розмір аліментів в будь-якому випадку не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що у позивача змінилося матеріальне становище.

За таких обставин, враховуючи, що дослідженими у справі доказами встановлені підстави, передбачені ст. 192 Сімейного кодексу України для зміни розміру аліментів, оскільки у позивача змінилося матеріальне становище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю, збільшивши розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 900,00 грн. до 1 330,00 грн., тому рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2015 року слід змінити.

Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 7, 80, 180-184, 191, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 3, 4, 6, 7, 10, 57-60, 77, 169, 197, 209, 212-214, 218, 222-233, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити у повному обсязі.

Змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, збільшивши їх з 900,00 грн. (дев'ятсот грн. 00 коп.) до 1 330,00 грн. (однієї тисячі триста тридцять грн. 00 коп.), щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення повноліття сином ОСОБА_3.

Заочне рішення може бути переглянуто Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Мелещенко