Ухвала

іменем україни

18 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визначення порядку користування квартирою, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 8 жовтня 2015 року,

встановила:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він є колишнім чоловіком відповідача ОСОБА_4 та батьком відповідача ОСОБА_6, вітчимом

ОСОБА_5, а ОСОБА_7 є матір'ю ОСОБА_4 На праві спільної сумісної власності їм належить трикімнатна квартира АДРЕСА_1 житловою площею 39,6 кв. м. У 2000 році позивач із дружиною розлучилися та перестали проживати однією сім'єю. З цього моменту у них склався наступний порядок користування квартирою: позивач користувався кімнатою літ. 4 площею 10,60 кв. м, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 - кімнатою літ. З площею 11,80 кв. м, а дружина з матір'ю користувалися кімнатою літ. 5 площею 17,20 кв. м. Зазначав, що йому невідоме місце проживання ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 Вказував, що ОСОБА_4 періодично навідується до квартири, однак сторони не підтримують жодних стосунків.

На даний час позивач позбавлений можливості потрапити до свого житла, оскільки пасинок його не пускає, у квартирі змінено замки від вхідних дверей, влаштовано замок на дверях від кімнати, яку він займав, ключі від яких у нього не має. Іншого житла він не має.

Ураховуючи наведене, просив усунути перешкоди у користуванні власністю - квартирою АДРЕСА_1 та визначити наступний порядок користування квартирою: виділити

ОСОБА_3 у користування житлову кімнату літ. 4 площею 10, 60 кв. м, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - кімнату літ. З площею 11,80 кв. м, та ОСОБА_4, ОСОБА_7 кімнату літ. 5 площею 17,20 кв. м, залишити у спільному користуванні співвласників квартири наступні приміщення: коридор літ. 1 площею 10,70 кв. м, комору літ. 2 площею 0,90 кв. м, кухню літ. 6 площею 6,70 кв. м, балкон, вихід на який здійснюється з кухні, ванну кімнату літ. 8 площею 2,50 кв. м, вбиральню літ. 7 площею 1,30 кв. м.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 3 серпня 2015 року позов задоволено.

Усунуто ОСОБА_3, перешкоди у користуванні власністю квартирою АДРЕСА_1

Встановлено наступний порядок користування квартирою: виділено ОСОБА_8 у користування житлову кімнату площею 10,60 кв. м, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - кімнату площею 11,80 кв. м, та ОСОБА_4, ОСОБА_7 кімнату площею 17,20 кв. м, залишено у спільному користуванні співвласників квартири наступні приміщення: коридор площею 10,70 кв. м, комору площею 0,90 кв. м, кухню площею

6,70 кв. м, балкон вихід на який здійснюється з кухні, ванну кімнату площею 2,50 кв. м, вбиральню площею 1,30 кв. м. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 8 жовтня

2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарг та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач як власник частини квартири має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із недоведеності позовних вимог.

Проте повністю з такими висновкамипогодитися не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник майна, як зазначено у ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом рішення суду повинно бути мотивовано із зазначенням встановлених судом обставин, які мають значення для справи, їх юридичної оцінки, а також визначених відповідно до них правовідносин.

У рішенні суду необхідно наводити мотиви, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, чи були порушені, не визначені або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, із зазначенням норм закону, на підставі яких вирішено справу, з аргументацією своїх висновків щодо прийняття рішення.

Установлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_9 на праві спільної сумісної власності належить трикімнатна квартира АДРЕСА_1.

З 2000 року між сторонами досягнуто певного порядку користування спірною квартирою.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 травня 2009 року визнано право власності за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 по 1/5 частки квартири, крім того, визнано за ОСОБА_4 право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7, а саме 1/5 частки. Отже, ОСОБА_4 належить 2/5 частки спірної квартири.

Відмовляючи в позові, суд апеляційної інстанції керувався недоведеністю факту заміни замків як у квартирі так і на дверях кімнати, яку раніше займав позивач та наявності перешкод у ОСОБА_3 у користуванні квартирою, при цьому не навів будь-яких мотивів відмови в такому захисті.

Разом із тим, в ухваленому рішенні, апеляційний суд не зазначив, із яких підстав він не погодився з рішенням місцевого суду про встановлення порядку користування кімнатою площею 10,6 кв. м, з урахуванням того, що раніше між сторонами був визначений порядок користування квартирою.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 15 ЦК Українипередбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, указана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК Україниодним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право.

За змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 57-60, 131-132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215 ЦПК України, визначено обов'язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів із яких суд виходив при вирішенні позову (дослідження обґрунтованості, наявності доказів, що їх підтверджують).

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, проте суд першої інстанції в порушення вимог ст. 214 ЦПК України не з'ясував, яким саме шляхом власник вимагає усунути перешкоди у здійсненні ним права користування (шляхом вселення, передачі ключів тощо).

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами встановлені не повністю, що в силу

ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 3 серпня

2015 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 8 жовтня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.М. Колодійчук

Судді:В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська