Ухвала

іменем україни

28 вересня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Хопти С.Ф.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Харківської області від 26 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним вище позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 03 грудня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 7 992,90 доларів США з терміном повернення до 02 грудня 2014 року.

Внаслідок неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором станом на 22 жовтня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 2 277 доларів США, з яких: 1 779,27 доларів США - заборгованість за кредитом, 99,56 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 78,33 доларів США - заборгованість з комісії за користування кредитом, 319,84 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, яку банк просив стягнути з відповідачки.

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 10 червня 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 03 грудня 2007 року в розмірі 2 277 доларів США, що еквівалентно 29 373 грн 30 коп., та 293 грн 73 коп. судового збору.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 26 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції змінено. Скасовано в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором кредиту у розмірі 319,84 доларів США, у задоволенні позовних вимог у цій частині ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено. Суму, що підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 03 грудня 2007 року зменшено з 29 373 грн 30 коп. до 21 073 грн 69 коп. Зменшено розмір судового збору з 293 грн 73 коп. до 243 грн. В іншій частині судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення місцевого суду.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Рішення апеляційного суду не відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом установлено, що 03 грудня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, згідно з яким остання отрималакредит у розмірі 7 992,90 доларів США з терміном поверненнядо 02 грудня 2014 рокутавзяла на себе зобов'язання сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором.

Унаслідок неналежного виконанняпозичальникомвзятих на себе зобов'язань за кредитним договором станом на 22 жовтня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 2 277 доларів США, з яких: 1 779,27 доларів США - заборгованість за кредитом, 99,56 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 78,33 доларівСША - заборгованість із комісії за користування кредитом, 319,84 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позичальник не виконує взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, має прострочену заборгованість, яка повинна бути стягнута з нього.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог про стягнення пені і відмовляючи у задоволенні позову в цій частині, апеляційний суд зазначив, що позивач не надав повного розрахунку заборгованості з пені, у зв'язку із чим суд позбавлений можливості визначитися з правильністю цього нарахування, виконаного позивачем.

Проте з рішенням апеляційного суду повністю погодитися не можна.

За загальними вимогами процесуального права, закріпленими у ст. ст. 57-60, 131, 132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215 ЦПК України, визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовів, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру збитків, наявність доказів, що їх підтверджують).

Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Звертаючись до суду із позовом, ПАТ КБ «ПриватБанк» надало розрахунок заборгованості, у тому числі й пені, за договором від 03 грудня 2007 року, укладеним із ОСОБА_3, станом на 22 жовтня 2014 року (а. с. 4-7).

Відповідачка свій розрахунок не навела і наявний у матеріалах справи розрахунок не спростувала.

Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення пені, послався на те, що наданий банком розрахунок не підтверджує розміру та періоду, за який нараховано заборгованість із пені, саме у сумі 319,84 доларів США.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Із урахуванням наведеного суд і сам не позбавлений можливості зробити розрахунок заборгованості, якщо не погоджується з наданим позивачем. Незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови в позові.

Враховуючи допущені судом апеляційної інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, ухвалене ним рішення не може вважатися законним і обґрунтованим, у зв'язку із чим відповідно до ст. 338 ЦПК України таке рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 26 листопада 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.Ф. Хопта

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.П.Штелик