Справа № 405/30/15-ц
Провадження №4-с/405/38/16
У Х В А Л А

11 травня 2016 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И Л А:

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до Ленінського районного суду м.Кіровограда із скаргою на бездіяльність державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2, в якій просив визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Стороженко Л.І. щодо здійснення прилюдних торгів 1/2 частини житлового будинку за адресою: пров. Красіна, 9, яка належить боржнику, та зобовязати державного виконавця звернути стягнення на вищезазначену 1/2 частину житлового будинку, який належить боржнику ОСОБА_4, та провести публічні торги зазначеної частини житлового будинку.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст. 384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ч.1 ст. 385 ЦПК України скарга може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Єдиною статтею ЦПК України, яка визначає форму та зміст позовної заяви є стаття 119 ЦПК України.

Оскільки в розділі VIІ ЦПК України не визначено форма та зміст скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи під час виконання судового рішення, слід застосувати аналогію права на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України, відповідно до якої, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Вимоги щодо форми і змісту позовної заяви встановлені ст. 119 ЦПК України.

Так, частиною 2 вказаної статті передбачено, що позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Однією з обов'язкових вимог, передбачених ч. 2 ст. 119 ЦПК України, є зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину. Проте, звертаючись до Ленінського районного суду м. Кіровограда, із скаргою на бездіяльність державного виконавця, скаржник не зазначає, якою стороною є по цивільній справі та відповідно стороною у виконавчому провадженні, прізвище, імя та по-батькові державного виконавця, дії якого оскаржуються, не зазначає зміст оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, та не надає до матеріалів справи доказів видачі виконавчого листа саме Ленінським районним судом м. Кіровограда (зокрема рішення суду, виконавчий лист), що в свою чергу, позбавляє суд можливості вирішити питання щодо підсудності зазначеної скарги Ленінському районному суду м. Кіровограда. Також, не зазначено чи на час звернення до суду із скаргою закінчено виконавче провадження за виконавчим листом. При цьому, із змісту скарги не зрозуміло, коли відкрито виконавче провадження та коли заявник дізнався про порушення своїх прав та свобод.

Відповідно до п.п. 5, 13, 16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або

бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07.02.2014 року враховуючи положення статті 383 ЦПК, субєктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», оскільки відповідно до частини другої статті 4 цього Закону державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом. Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 35 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК. Відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України скарга, яка подана без додержання вимог, викладених у зазначених вище ст.ст. 119-121 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

За таких обставин скарга на дії державного виконавця, подана представником заявника ОСОБА_1 ОСОБА_3, підлягає залишенню без руху, з наданням скаржнику строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 8, 119, 121, 208-210, 383, 386 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Скаргу заявника ОСОБА_1, подану представником заявника ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2, - залишити без руху.

Повідомити скаржника про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки в строк, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали.

В разі невиконання вказаних вимог скарга буде вважатись неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова