Справа № 415/1802/16-ц
Провадження № 2-о/415/195/16
УХВАЛА

22.04.16 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Калмикова Ю.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини, заінтересована особа Лисичанська міська рада, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини, заінтересована особа Лисичанська міська рада.

Розглянувши подану заяву, вважаю за необхідне залишити зазначену заяву без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до п. 5, ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 6, ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Окрім цього, відповідно до ч. 4 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). При цьому неправильно обраний спосіб захисту права власності чи іншого речового права не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви чи залишення її без руху, а в певних випадках за таких обставин може бути відмолено в позові.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій в країні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідно до ст. 34 цього Закону до повноважень нотаріусів належить: видача свідоцтва про права на спадщину в порядку передбаченому ст.ст.66-69 цього Закону.

Відповідно до Листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Так, позивачем, до позовної заяви додано постанову про відмову вчинення нотаріальної дії від 15.04.2016р. підставою для відмови нотаріусом зазначено, що ОСОБА_1 не прийняла спадщину, оскільки нею порушено термін на прийняття спадщини. В той же час, в прохальній частині позову позивач просить суд встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини.

Відповідно до Листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом.

Відповідно до абзацу четвертого п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Таким чином, позивачем обрано неправильний спосіб захисту права власності чи іншого речового права, слід уточнити позовні вимоги.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини, заінтересована особа Лисичанська міська рада, слід залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків. В іншому випадку позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Керуючись ст.ст. 119-121, 208-210 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини, заінтересована особа Лисичанська міська рада залишити без руху, про що сповістити позивача надавши йому час для усунення зазначених недоліків у пятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Розяснити, що у випадку не усунення зазначених недоліків, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА