Справа № 456/2543/16-ц
Провадження № 2/456/1579/2016
РІШЕННЯ

іменем України

16 вересня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Гулкевича О. В. ,

при секретарі Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрийської міської ради Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

позивачка звернулась в суд з вказаним позовом до відповідача та, уточнивши позовні вимоги, просила визнати за нею право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2, позначений в технічному паспорті, виготовленому 26.08.2016р. ФОП ОСОБА_2, літерою «А-1» загальною площею 96,0 кв. м, житловою площею 64,7 кв. м та складається з коридору, кладової, чотирьох житлових кімнат, санвузла (сполученого), кухні, коридору та підвалу, з належними до нього господарськими спорудами - огорожею «№1», воротами «№2».

В обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що 04 квітня 1987р. вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3. Спільних дітей від шлюбу не мали. Вони проживала за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_3 був власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно із свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 02.12.1999р., ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Нагірне Самбірського району Львівської області.

Заповіту за життя останній не складав. Інших спадкоємців першої черги, крім неї, або утриманців у нього не було.

Із смертю ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належний йому будинок, розташований в АДРЕСА_2. Позивачка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, оскільки після смерті чоловіка доглядала за будинком, приїжджаючи в м. Стрий з Самбірського району по мірі можливості, впорядковувала прилеглу до будинку територію, розпорядилась речами та меблями, що знаходились в будинку, здійснювала дрібний поточний ремонт, однак, свідоцтво про правло власності на спадкове майно у нотаріуса не отримала.

На підставі ст.ст.524,525,529,548,549 ЦК України (в редакції 1963р.) просила визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_2.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не заперечила, просила ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

За ст. 529 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст.524 ЦК України (в ред. 1963 р.), який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно із ст.525 ЦК України (в ред. 1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 548 ЦК України (в ред. 1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до положень п.113, діючої на час відкриття спадщини, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затв. наказом МЮ України №18/5 від 18.06.1994 р.) доказом вступу в управління або володіння спадковим майном можуть бути довідки житлово-експлуатаційної організації (виконкому місцевої ради і та ін.) про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що ним було взято майно спадкодавця, довідки податкових страхових чи інших органів про сплату спадкоємцем податків, страхових платежів чи інших обов'язкових платежів з майна спадкодавця чи інші документи, які підтверджують зазначені факти.

В інформаційному листі ВССУ Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних прав про захист права власності та інших речових прав від 28.01.2013р. зазначено наступне: у судовій практиці поширеними є випадки звернень до суду громадян, яким у встановленому законом порядку надано земельні ділянки для будівництва житлових будинків. Фактично збудувавши їх до 1992 року, громадяни своєчасно не оформили право власності на них. Постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт» було передбачено, що підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки, дачні та садові будинки, споруджені до 05 серпня 1992 року, є складений БТІ висновок про технічний стан будівлі та документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вона розміщена. Зазначена постанова втратила чинність 02 червня 2011 року.

Аналіз узагальнень судової практики в справах про спадкування та окремих справ, які надійшли до ВССУ, свідчить, що в значній кількості справ судами не перевіряються фактичні та правові підстави виникнення права власності на жилі будинки, які збудовані до 2004 року та на які відсутні правовстановлюючі документи.

Такими підставами є створення майна, придбання за договорам купівлі-продажу, дарування, набуття у порядку спадкування тощо.

При вирішенні зазначеної категорії справ позитивною є практика Турійського районного суду Волинської області. Рішенням цього суду визнавалось право власності на будинки у порядку спадкування за наявності таких документів:

- виписок із погосподарських книг про те, що будинок належав спадкодавцеві;

- технічного паспорту на будинок;

- висновку спеціалістів щодо технічного стану будинку, дотримання санітарних, протипожежних вимог;

- рішення ради та договору про надання земельної ділянки у безстрокове користування для будівництва будинку;

- відмови виконкому місцевої ради в оформленні права власності;

- постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5. та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 уклали шлюб 04.04.1987 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_2 (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 01.12.1999р. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Нагірне Самбірського району.

Згідно з довідкою, виданою виконкомом Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області 30.08.2016р. за №1496, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4; до дня смерті постійно проживав в с. Нагірне Самбірського району. На день смерті разом з ним була зареєстрована та проживала дружина - ОСОБА_1 1941р.н.

З договору від 23.11.1966р., укладеного між Стрийською міською радою депутатів трудящих та ОСОБА_3; рішення Стрийської міської ради депутатів трудящих №150 від 25.03.1966р. та плану земельної ділянки №4 по вул. Толбухіна в м.Стрий, виданого на підставі рішенням Стрийської міської ради депутатів трудящих №150 від 25.03.1966р., вбачається, що земельна ділянка площею 592 кв. м за вказаною адресою надана ОСОБА_3 під індивідуальне житлове будівництво.

Згідно схем-плану АДРЕСА_2 земельна ділянка площею 592 кв. м, надана ОСОБА_3, на підставі рішення Стрийської міської ради депутатів трудящих №201 від 21.04.1977р., зареєстрована 19.05.1978р. в БТІ за №3074.

Відповідно до Оціночого акту по будинковолодінню АДРЕСА_2, власником якого є ОСОБА_3, таке складається з житлового будинку, вбиральні, колонки, паркану, відмостки (а.с.11).

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_2, виготовленому 26.08.2016р. ФОП ОСОБА_2, літерою «А-1» позначений будинок загальною площею 96,0 кв. м, житловою площею 64,7 кв. м, який складається: з коридору, кладової, чотирьох житлових кімнат, санвузла (сполученого), кухні, коридору та підвалу. До будинку належать господарські споруди - огорожа «№1», ворота «№2».

Листом від 04.08.2016р. за вих. № 957/02-14 Державним нотаріусом Самбірської ДНК відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_2 після смерті її чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів та рекомендовано звернутись до суду.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, будучи допитаними в судовому засіданні, ствердили, що проживають в сусідньому будинку по АДРЕСА_2. Позивачка ОСОБА_1 одразу після смерті ОСОБА_3 навідувалася в спірний будинок, розпорядилась майном покійного, що залишилося в даному будинку, доглядала за будинком, впорядковувала при будинкову територію.

Отже, враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_3 на виділеній йому у встановленому законом порядку земельній ділянці, яка зареєстрована в БТІ, збудував житловий будинок, однак не зареєстрував його відповідно до вимог чинного на той час законодавства та не оформив право власності на нього. Із смертю ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, відкрилась спадщина на належний йому будинок, розташований в АДРЕСА_2. Єдиним спадкоємцем, який в порядку ст.ст.548,549 ЦК УРСР в редакції 1963 року прийняв спадщину є його дружина - позивачка ОСОБА_1, оскільки фактично вступила у володіння спадковим майном у визначений законом 6-ти місячний строк. Інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено.

У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірне майно, виданого на ім'я спадкодавця, позивачка не змогла оформити право власності на таке в нотаріальному порядку, тому суд вважає, що є всі підстави задоволити даний позов та визнати за позивачкою право власності на спірний садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2.

Керуючись ст.ст.10,60,174,209,212-215,218 ЦПК України, п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України ст.ст. 524, 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР а редакції 1963 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд

в и р і ш и в :

позов задоволити. Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2, позначений в технічному паспорті, виготовленому 26.08.2016р. ФОП ОСОБА_2, літерою «А-1» загальною площею 96,0 кв. м, житловою площею 64,7 кв. м та складається: з коридору, кладової, чотирьох житлових кімнат, санвузла (сполученого), кухні, коридору та підвалу, з належними до нього господарськими спорудами - огорожею «№1», воротами «№2».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий-суддя О. В. Гулкевич