У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Євтушенко О.І., Кадєтової О.В., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення коштів, за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі по тексту - ПАТ КБ «ПриватБанк») - Кахраманова Рустама Нураятовича - на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що 20 листопада 2013 року між нею та відповідачем було укладено договір банківського вкладу № SAMDN7410, за умовами якого вона здійснила вклад на депозитний рахунок банку у розмірі 32 400 Євро строком на 366 днів по 20 листопада 2014 року включно під 6,5% річних та періодичністю нарахування процентів по вкладу - 1 місяць. Крім того, 20 листопада 2013 року між сторонами був укладений ще один договір банківського вкладу № SAMDN7714, відповідно до умов якого вона здійснила вклад на депозитний рахунок відповідача у розмірі 33 тис. доларів США строком на 366 днів по 20 листопада 2014 року включно під 8,5% річних та періодом нарахування процентів по вкладу - 1 місяць.

У зв'язку з невиконанням банку обов'язку щодо повернення депозиту, позивач, із урахуванням збільшених позовних вимог, просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором № SAMDN7410 у розмірі: 32 400 Євро - сума вкладу; 2 983, 50 Євро - нараховані проценти; 5 956, 27 Євро, що еквівалентно 137 921 грн 75 коп. - пеня за прострочення виконання боржником грошового зобов'язання; 431, 41 Євро, що еквівалентно 9 989 грн 61 коп. - три проценти річних; 13 362, 94 Євро, що еквівалентно 309 428 грн 56 коп. - інфляційні втрати. Також просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором банківського вкладу № SAMDN7714 від 20 листопада 2013 року у розмірі: 33 тис. доларів США - сума вкладу; 3 973, 75 доларів США - нараховані проценти; 6 066, 27 доларів США, що еквівалентно 127 682 грн 29 коп. - пеня за прострочення виконання боржником грошового зобов'язання; 439, 40 доларів США, що еквівалентно 9 247 грн 98 коп. - три проценти річних; 13 610, 40 доларів США, що еквівалентно 286 455 грн 80 коп. - інфляційні втрати.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 07 квітня 2016 року, позов ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 за договором від 20 листопада 2013 року № SAMDN7410 суму вкладу у розмірі 32 400 Євро, нараховані проценти у розмірі 2 983, 50 Євро, три проценти річних у розмірі 9 989 грн 61 коп. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 за договором від 20 листопада 2013 року № SAMDN7410 суму вкладу у розмірі 33 000 доларів США, нараховані проценти у розмірі 3 973, 75 доларів США, три проценти річних у розмірі 9 247 грн 98 коп. В інших частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Кахраманов Р.Н. - порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів із ухваленням нового рішення, про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами встановлено, що 20 листопада 2013 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 було укладено договір № SAMDN7410 (Вклад «Стандарт на 12 міс.»), відповідно до умов якого сума вкладу складає 32 400 Євро, строком на 366 днів, а саме по 20 листопада 2014 року включно, із процентною ставкою 6,5% річних. Факт внесення коштів позивачем на рахунок банку в розмірі 32400 Євро підтверджується копією квитанції № 8 від 20 листопада 2013 року (а.с. 14).

Вказана квитанція містить: найменування банку (філію, відділення) - Севастопольська філія ПриватБанк, відділення № 10; дата здійснення касової операції - 20 листопада 2013 року, дата валютування - 20 листопада 2013 року; платник - ОСОБА_6; призначення платежу: до вкладу договір № SAMDN7410; підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку ОСОБА_8; електронний цифровий підпис АGR94291.

Відповідно до п. 2 цього договору нарахування процентів на суму вкладу починається з дня, наступного за днем надходження грошей в банк і здійснюється за кожен календарний день. За день, коли вклад повертається, проценти не нараховуються.

По закінченню кожного цілого місяця, що пройшов з моменту укладення договору, у перший робочий день, наступний за оформленням договору, після 15:00 нараховані проценти по вкладу зараховуються на карту/рахунок НОМЕР_1. (п. 3 договору).

Згідно з п. 6 цього договору по закінченню строку вкладу банк перераховує кошти з депозиту на вклад «на вимогу». Якщо по закінченню 3-х календарних днів після надходження коштів на вклад «на вимогу» не витребувано суму вкладу чи її частину вкладник доручає банку перерахувати всю суму коштів з вкладу «на вимогу» на даний депозит.

Також, 20 листопада 2013 між сторонами було укладено договір № SAMDN7714 (Вклад «Стандарт на 12 міс.»), відповідно до умов якого сума вкладу складає 33 тис. доларів США, строком на 366 днів, а саме по 20 листопада 2014 року включно, із процентною ставкою 8,5% річних. Факт внесення коштів позивачем на рахунок банку в розмірі 33000 доларів США підтверджується копією квитанції № 9 від 20 листопада 2013 року (а.с. 12).

Вказана квитанція містить: найменування банку (філію, відділення) - Севастопольська філія ПриватБанк, відділення № 10; дата здійснення касової операції - 20 листопада 2013 року, дата валютування - 20 листопада 2013 року; платник - ОСОБА_6; призначення платежу: до вкладу договір № SAMDN 7714; підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку ОСОБА_8; електронний цифровий підпис АGR94552.

Відповідно до п. 2 цього договору нарахування процентів на суму вкладу починається з дня, наступного за днем надходження грошей в банк і здійснюється за кожен календарний день. За день, коли вклад повертається, проценти не нараховуються.

По закінченню кожного цілого місяця, що пройшов з моменту укладення договору, у перший робочий день, наступний за оформленням договору, після 15:00 нараховані проценти по вкладу зараховуються на карту/рахунок №7385 (п. 3 договору).

Згідно з п. 6 цього договору, якщо по закінченню строку вкладу вкладник не заявив банку про бажання забрати свої кошти, вклад автоматично продовжується ще на один строк, вказаний в розділі «дані по вкладу» договору. Строк вкладу продовжується неоднократно без явки в банк. Новий строк вкладу починається з дня, наступного за датою закінчення попереднього строку вкладу.

Позивачем на підтвердження своїх вимог були надані оригінали заяв та оригінали квитанцій про внесення коштів, які оглядалися судом першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК Українидоговір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до п. 1.4 Постанови Правління Національного Банку України «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами» (надалі - Положення) залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті, (п.2.1 Положення).

Постановою Правління Національного банку України затверджена Інструкція про ведення касових операцій банками в Україні від 01.06.2011 № 174 (надалі - Інструкція). Так, п. 1.17 передбачено, що за операціями з видачі готівки або приймання її для зарахування на відповідний рахунок із застосуванням платіжних пристроїв формується та роздруковується відповідний касовий документ (квитанція/чек банкомата, сліп) на паперовому носії, який видається клієнту.

Згідно з п.2.9 Інструкції банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Отже, за нормами вказаної Інструкції на квитанції повинні міститись: підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Статтею 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач зверталась до банку з заявами про повернення коштів по кожному з договорів окремо. Заяви позивача були отримані банком, проте кошти їй не виплачено (а.с.18, 19).

Відповідно до листа від 25 листопада 2014 року №20.1.0.0.0/7-20141121/807 та листа від 25 листопада 204 року №20.1.0.0.0/7-20141121/804, відповідач, підтверджуючи факт наявності договірних відносин з позивачем та визнаючи своє зобов'язання щодо повернення вкладів, пропонує здійснити реструктуризацію вкладів замість повернення повної суми коштів (а.с. 147-150).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, встановивши, що між сторонами були укладені два договори банківського вкладу, факт внесення грошових коштів підтверджується квитанціями, які містять всі необхідні реквізити відповідно до Інструкції та оригінали яких були оглянуті в судовому засіданні, позивач зверталася до відповідача з вимогою повернути вклади у зв'язку з закінченням терміну дії договорів, проте ці вимоги відповідачем виконані не були, виходив з того, що сторонами дотримана письмова форма договорів банківського вкладу, зобов'язання щодо повернення вкладу відповідачем не виконані, керуючись ст. 625, ч. 1 ст. 1059, ст. 1060, ч. 5 ст. 1061 ЦК України дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення суми вкладу за двома договорами банківського вкладу та нарахованих відсотків за користування грошовими коштами, а також 3 % річних згідно з ч. 2 ст. 625 ЦПК України.

Ухвалюючи рішення про стягнення суми вкладів та проценти за користування грошовими коштами у іноземній валюті, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили із правової природу договору банківського вкладу за яким банк зобов'язується повернути таку грошову суму, яка була прийнята ним, що також узгоджується з положеннями ст. 533 ЦК України та передбачено умовами договорів.

Доводи касаційної скарги про те, що судами не з'ясовані обставини щодо отримання компенсаційних витрат за зверненням позивача до судів «Російської Педерації» на території Автономної Республіки Крим, не є підставою для скасування ухвалених судами рішень, оскільки ці доводи не спростовують висновків судів про наявність невиконаних грошових зобов'язань відповідача за договорами банківського вкладу.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи судом апеляційним судом допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішення, касаційна скарга підлягає відхиленню, а рішення апеляційного суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - Кахраманова Рустама Нураятовичавідхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов О.І. Євтушенко О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова