РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 133/1990/16-ц

05.10.16

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі головуючого судді Воронюк В.А.

при секретарі Полонській Н.М.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки адвоката ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника органу опіки та піклування Козятинської міської ради ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Олександріни яка дії в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про надання згоди на виїзд дитини за кордон ; третя особа орган опіки та піклування Козятинської міської ради Вінницької області, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про надання згоди на виїзд дитини на територію Криму без дозволу батька дитини на період з 31.10.2016 р. по 15.11.2016 р., дозволити їй без згоди відповідача оформляти документи для тимчасового виїзду або супроводу малолітньої доньки на територію Криму на період з 31.10.2016 р. по 15.11.2016 р.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що з 15 серпня 2009 р. по 16 лютого 2012 р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого 25 жовтня 2010 р. у них народилася донька ОСОБА_5, яка проживає з нею. З моменту припинення подружніх відносин, відповідач участі у вихованні та догляді доньки не бере, розвитком дитини не цікавиться. ОСОБА_6 відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд малолітньої доньки за кордон для відпочинку та оздоровлення.

ОСОБА_7 часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за рекомендаціями лікарів, потребує санаторно-курортного лікування.

Її мати проживає в Криму, має там власне житло і тому вона має можливість відвести доньку на оздоровлення.

Однак, відповідач безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 11.05.2016 р. їй було дозволено виїзд дитини на період літніх канікул на територію Криму. Вона скористалася своїм правом та їздила з донькою до Криму на оздоровлення, проте дитина продовжує хворіти та знову потребує оздоровлення.

Вважає, що така позиція ОСОБА_6 шкодить її інтересам та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку, порушує право дитини на повний та гармонійний розвиток її особистості та вказує на зловживання відповідача своїми батьківськими обовязками.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 підтримали позов, підтвердили обставини, на які посилаються в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення.

Представник третьої особи орган опіки та піклування Козятинської міської ради ОСОБА_4 позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представників позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 15.08.2009 р. по 16.02.2012 р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Козятинського міськрайонного суду розірвано (а.с.4). Від шлюбу мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матірю, батько сплачує аліменти на утримання доньки (а.с.3).

Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 11.05.2016 р. ОСОБА_1 надавався дозвіл на виїзд дитини на період літніх канікул на територію Криму (а.с.4).

З матеріалів справи видно, що позивачка по справі має намір відвезти дитину для відпочинку та оздоровлення до Криму, так як остання часто хворіє, що підтверджується відповідними довідками (а.с.6,19). В Криму проживає мати позивача, яка має власне житло.

Між сторонами у досудовому порядку не досягнуто згоди стосовно виїзду дитини за кордон без згоди батька.

Відповідно до вимог ст. 313 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 р. № 3857-ХІІ, оформлення проїзного документа дитини та виїзд дитини за межі України провадиться лише на підставі нотаріально засвідченої згоди батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Частиною 2 ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Вїзд на тимчасово окуповану територію України та виїзд з неї здійснюється через контрольні пункти: громадян України за умови предявлення будь-якого документа, визначеного ст. 5 ЗУ «Про громадянство України» або ст. 2 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», а громадян України, що не досягли 16-річного віку, - з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі й рішення суду.

У ст. 141 Сімейного кодексу України визначена рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини.

Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20.11.1989 р., яка набрала чинності для України 27.09.1991 р., передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Виїзд дитини на територію Криму для оздоровлення надасть останній сприятливі умови для фізичного, розумового, морального та духовного розвитку в умовах свободи та гідності.

Як вбачається із матеріалів справи, дитина сторін по справі часто хворіє, а тому, потребує лікування, профілактики та оздоровлення на Південному узбережжі Криму. Крім того, бабуся дитини - мати позивачки - проживає в м. Ялта та має також право на спілкування з онукою, а тому, позовні вимоги про надання позивачці дозволу на виїзд дитини на територію Криму без дозволу батька на період з 31.10.2016 р. по 15.11.2016 р. та надання позивачці дозволу без згоди батька оформляти документи для тимчасового виїзду або супроводу дитини на територію Криму на період з 31.10.2016 р. по 15.11.2016 р., підлягають задоволенню.

Керуючис ь ст. 33, 35 Конституції України,ст. ст 151,154 СК України, ст. 313 ЦК України, ст.ст.10, 57-61 , 88 ч.1 , ст. 174 ч.4, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов задовольнити. Надати ОСОБА_1 дозвіл на виїзд малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, без дозволу батька дитини ОСОБА_6 , на територію Криму на період з 31 жовтня 2016 року по 15 листопада 2016 року.

Дозволити ОСОБА_1 без згоди батька ОСОБА_6 оформити документи для тимчасового виїзду або супроводу малолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, на територію Криму на період з 31 жовтня 2016 року по 15 листопада 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_6 в рахунок державного бюджету витрати судового збору у розмірі 551 грн 20 коп.

На рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суд протягом 10 днів після проголошення.

Суддя: підпис ОСОБА_8

З оригіналом згідно.

суддя

секретар

Дата документу 05.10.16