Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/224/15-ц
Провадження № 2/280/93/16
РІШЕННЯ

Іменем України

23 листопада 2016 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Василенка Р.О.

із секретарем Бех І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Коростишеві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2, про виселення, із зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа без самостійних вимог Служба в справах дітей Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання недійсним іпотечного договору ,-

ВСТАНОВИВ:

До Коростишівського районного суду в порядку ст.25 ЦПК України надійшла дана цивільна справа. До суду звернулось ПАТ КБ «Приватбанк» із позовом до відповідача ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2, в якому просить виселити неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Радомишльського районного суду від 30.04.2013 було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок АДРЕСА_3 шляхом продажу останнього ПАТ «Приватбанк» та виселено ОСОБА_1 Однак, на даний час за вказаною адресою проживає та зареєстрована неповнолітня дитина відповідача - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що унеможливлює виконання зазначеного вище рішення суду. Зауважує, що ОСОБА_1 було порушено умови договору іпотеки, згідно якого передбачено право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотеко держателя письмової згоди на такі дії. Оскільки такої згоди не було, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору, положень ст.629 ЦПК України, і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотеко держателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. З огляду на наведене, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом.

27.11.2015 відповідачем ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, було подано до суду зустрічну позовну заяву, в якій просить визнати недійсним іпотечний договір №ZREWGK. В обгрунтування зустрічних позовних вимог зазначає, що місцем проживання дитини є фактичне місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона дійсно проживає та проживала. Зауважує, що на момент укладення договору іпотеки позивачу було відомо, що у житловому будинку АДРЕСА_3 - предметі іпотеки, фактично проживає малолітня дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. У відповідності до вимог чинного законодавства, батьки не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації. Отже, при укладанні даного договору іпотеки необхідна була письмова згода служби у справах дітей Радомишльської РДА органу опіки та піклування, оскільки це прямо стосувалось інтересів неповнолітньої дитини. Проте, оскільки згоди на укладення договору відповідна служба не надавала, просить визнати договір іпотеки №ZREWGK від 18.08.2008 недійсним.

В судове засідання представник позивача - відповідача не з'явився, на адресу суду направив заяву, просить розглядати справу без його участі, первісні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, заперечив проти зустрічних позовних вимог.

В судове засідання відповідач-позивач, представник відповідача-позивача не з'явились, через канцелярію суду представником відповідача-позивача ОСОБА_3 надано заяву про розгляд справи в їх відсутність, зустрічну позовну заяву підтримують в повному обсязі, просять задовольнити, у задоволення первісного позову просять відмовити.

В судове засідання представник третьої особи Служби у справах дітей Радомишльської РДА в судове засідання не з'явився, на адресу суду направив заяву, просить розглядати справу за його відсутності, заперечив проти первісних позовних вимог, зазначивши про неможливість виселення неповнолітньої дитини, щодо зустрічних позовних вимог правову позицію не зазначив.

За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності учасників процесу.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги за зустрічним позовом слід задовольнити, у задоволенні первісного позову слід відмовити у задоволенні з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 18.08.2008 між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №ZREWGK, за умовами якого останній був наданий кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 151717 грн. строком на 20 років, з кінцевим терміном погашення 18.08.2028. В забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 було укладеного договір іпотеки №ZREWGK, предметом якого є нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_3 який належить останній на праві приватної власності, що слідує з копії договору купівлі-продажу від 18.08.2008, посвідченому нотаріально, зареєстровано у реєстрі №1693 ( Т.3 а.с.40-41).

Заочним рішенням Радомишльського районного суду від 30.04.2013 №2/289/34/13 з ОСОБА_1 було стягнуто кредитну заборгованість за кредитним договором №ZREWGK шляхом звернення стягнення на майно - предмет іпотеки житловий будинок АДРЕСА_3.

На момент укладення/посвідчення іпотечного договору у спірному житловому будинку - предмету іпотеки - проживали ОСОБА_1 та її неповнолітня дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою №598/02-26 від 22.10.2014, виданого виконавчим комітетом Радомишльської міської ради, довідкою №97 від 13.10.2014, виданого Радомишльськім ліцеєм №1, актом обстеження соціального стану від 20.10.2013, складеного депутатом Радомишльської міської ради. Згідно зазначених документів ОСОБА_1 разом із неповнолітнім сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживають за адресою: АДРЕСА_3 з травня 2008 року.

Як вбачається з висновку органу опіку та піклування Радомишльської РДА №02-18/2504 від 17.12.2015, на момент укладення договору купівлі-продажу та договору іпотеки ОСОБА_1 разом із своїм неповнолітнім сином вже проживала у житловому будинку АДРЕСА_3, вже були перевезені речі та об лаштована дитяча кімната (Т.2 а.с.196). Зазначене підтверджується також відповідним актом від 04.12.2015, складеним комісією у складі працівників Служби у справах дітей Радомишльської РДА (Т.2 а.с.197).

Посилання представника позивача-відповідача на довідки, видані відповідним комунальним підприємством (довідка №303 від 07.08.2008), як на доказ того, що у житловому будинку - предметі іпотеки на момент укладення спірного договору неповнолітня дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не був зареєстрований, суд не приймає до уваги, оскільки вказана довідка видана на ім'я ОСОБА_4

Отже, судом встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживає за адресою: АДРЕСА_3 з травня 2008, тобто на час укладення договору іпотеки 18.08.2008 проживала у житловому будинку, що знаходиться у іпотеці.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місцем проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

За змістом ч.1,2,4 ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» (у редакції, чинний на момент виникнення спірних правовідносин) держава охороняє і захищає права та інтереси під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти. Для здійснення таких правочинів потрібна попередня згода органів опіки та піклування.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.44 постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», згідно зі ст. 32 ЦК України, ст.177 СК України та ч.3 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятись від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватись від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. У зв'язку з наведеним, суди повинні виходити з того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладання договору іпотеки.

Відсутність попередньої згоди органу опіки та піклування на здійснення будь-якого правочину стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, є підставою для визнання такого правочину недійсним.

Згідно висновку органу опіку та піклування Радомишльської РДА №02-18/2504 від 17.12.2015, дозвіл на виселення неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 не надано.

Крім того, ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що діти члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх заміняють майнових та житлових прав при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла".

Згідно положень ч.1 ст.16 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року), ратифікованої Постановою ВР № 789 Х11 від 27.02.1991 року, кожна дитина не може бути об'єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканість житла… Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання.

Виходячи з обставин, викладених вище, суд задовольняє позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк», третя особа Служба в справах дітей Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання договору іпотеки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 недійсним

На підставі вищевикладеного, суд відмовляє у задоволенні первісного позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, яка діє в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про виселення.

Відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

У відповідності до положень ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, в силу ст. 88 ЦПК України з позивача-відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., від сплати якого відповідач-позивач була звільнена при подачі зустрічного позову.

Враховуючи викладене, на підставі ст.177 СК України, ст.ст.29,32 ЦК України, ч.3 ст.17, ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», п.44 Постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст.16 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, керуючись ст.ст.3,10,60,88,208,209,212-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про виселення відмовити за безпідставністю.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа без самостійних вимог Служба в справах дітей Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання недійсним іпотечного договору задовольнити.

Визнати недійсним іпотечний договір №ZREWGK від 18.08.2008, укладений між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступник ЗАТ КБ «Приватбанк) та ОСОБА_1.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р.О.Василенко