Справа № 344/8192/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2145/2016
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
У Х В А Л А

30 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Пнівчук О.В., Василишин Л.В.,

секретаря Бойчука Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом, в якому просила визнати недійсним заповіт від імені ОСОБА_4 складений на ОСОБА_3, який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Біланюк С.М., за яким заповідач заповіла свою квартиру АДРЕСА_1 відповідачу.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 15 вересня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

В засіданні апеляційного суду позивач та її представник заявили клопотання про призначення в справі посмертної судово-психіатричної експертизи посилаючись на те, що при розгляді справи в суді першої інстанції позивачем було подано клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи, яке було відхилено, хоча призначення такої експертизи є обов'язковим.

Заслухавши думку відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне призначити у справі посмертну судово-психіатричну експертизу.

Так, відповідно до ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п. 2 ст. 145 ЦПК України призначення експертизи є обов'язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» встановлено, що правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК України суд відповідно до статті 145 ЦПК України за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов'язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Як убачається з матеріалів справи, 14 листопада 2012 року від імені ОСОБА_4 було посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Біланюк С.М. заповіт на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я відповідача.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, ОСОБА_2 вказувала на те, що при посвідченні заповіту її сестра не усвідомлювала значення своїх дій, оскільки, починаючи з 80-го року життя, в неї постійно проявлялися порушення психічного стану, в зв'язку з чим у неї спостерігалося порушення сприйняття, мислення, емоцій, інтелекту та пам'яті, постійно змінювалося відношення до життя, суспільства та самої себе.

Оскільки позов заявлено з тих підстав, що заповідач не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними на час складання заповіту, призначення такої експертизи є обов'язковим.

З огляду на те, що для встановлення психічного стану заповідача ОСОБА_4 на момент посвідчення заповіту необхідні спеціальні знання в галузі медицини, суд вважає за необхідне призначити по справі посмертну судово-психіатричну експертизу, поклавши на позивача витрати, пов'язані з її проведенням.

Призначення експертизи є підставою для зупинення провадження у справі (ст. 203 ЦПК України), тому на час проведення посмертної судово-психіатричної експертизи провадження по даній справі слід зупинити.

Керуючись ст. ст. 143, 144, 145 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Призначити по справі посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити Івано-Франківському обласному клінічному психоневрологічного диспансеру (м. Івано-Франківськ, вул. Софіївка, 39).

На вирішення експертам поставити питання:

- чи могла ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на час складання 14 листопада 2012 року заповіту на ім'я ОСОБА_3 в силу свого стану здоров'я та віку усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

Встановивши строк для проведення експертизи у два місяці з дня надходження цивільної справи.

Оплату за проведення експертизи покласти на ОСОБА_2 та роз'яснити їй положення ст. 146 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

В розпорядження експерта направити матеріали справи № 344/8192/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

Провадження у справі на час проведення експертизи зупинити.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді: О.В. Пнівчук

Л.В. Василишин