АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/3161/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2784/16Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі :

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Хіль Л.М., Лобова О.А.

При секретарі: Маладиці Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 вересня 2016 року в справі за поданням начальника Миргородського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника за виконавчим документом, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року начальник Миргородського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним поданням вказуючи, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь Державного бюджету Латвійської Республіки, згідно вироку Даугавпільського суду м. Даугавпілс Латвійської республіки від 30.04.2015 року, заборгованість у сумі 85413 грн.

Враховуючи ту обставину, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду прохав тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за кордон в порядку ст. 377-1 ЦПК України.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 вересня 2016 року подання начальника Миргородського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_4 задоволено.

Тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_2, РНОКПП 250414777, паспорт громадянина України серії КО № 953056, виданий 18.04.2014 року Миргородським МВ УДМС України в Полтавській області, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії ЕR №216828 від 26.02.2014 орган видачі 5332( Миргородський МВ УДМС України в Полтавській області), у праві виїзду за межі України (без вилучення паспортного документа) до моменту фактичного виконання зобов»язання, покладеного на нього судовими рішенням - вироком судді Даугавпільського суду м. Даугавпілс Латвійської республіки Ю. Бауфале від 30.04.2015 року про стягнення з нього на користь Державного бюджету Латвійської Республіки, компенсації матеріальної шкоди 2972,92 євро, що за курсом НБУ становить 85413 гривень, згідно виконавчого листа Миргородського міськрайонного суду Полтавської області №2-к/541/1/2016 від 29.03.2016 року.

Копію ухвали в двох примірниках для відому та організації виконання тимчасового обмеження направлено начальнику Миргородського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 прохав ухвалу суду скасувати, посилаючись на те, що вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства. Матеріали подання не містять будь-яких доказів про те, що боржник свідомо ухиляється від виконання вироку суду відносно нього, він не отримував копію постанови про відкриття виконавчого провадження. Обмеження його в праві виїзду за межі України фактично позбавляє його не тільки коштів для нього та його сім»ї існування, а також унеможливлює заробити на території України кошти, так як робота водієм за кордоном є основним засобом для життя.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія судів приходить до висновку про її відхилення.

Відповідно до статті 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України (далі ЦК), відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

У відповідності з вимогами Ст. 3771 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Задовольняючи клопотання державного виконавця місцевий суд виходив з того, що є всі підстави тимчасово обмежити право виїзду ОСОБА_2 з території України до виконання зобов»язань, покладених на нього судовим рішенням, подання державного виконавця є обґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у Миргородському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавчий лист №2-к/541/1/2016, виданий Миргородським міськрайонним судом 29.03.2016 року на підставі вироку судді Даугавпільського суду м. Даугавпілс Латвійської республіки Ю. Бауфале від 30.04.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Державного бюджету Латвійської Республіки, 85413 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС Миргородського МРУЮ від 08.04.2016 року відкрите виконавче провадження ВП №50740768, за яким на момент розгляду подання, рішення суду не виконано.

Також з матеріалів справи вбачається, що протягом тривалого часу боржник ухиляється від виконання судового рішення та за адресою, зазначеною у виконавчому листі, відсутній.

Державним виконавцем було вжито наступні заходи примусового виконання рішень: направлено запити до Пенсійного фонду України та до Державної податкової інспекції України щодо виявлення рахунків, відкритих у банках та інших установах боржником та про джерела отримання доходів боржника та встановлено, що інформації не знайдено.

Також направлено запит до Територіального сервісного центру № 5344, Державної інспекції сільського господарства щодо виявлення належного боржнику майна, до Полтавського територіального управління національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, до Управління державної міграційної служби України в Полтавській області, до Управління інформаційного забезпечення ГУ НП в Полтавській області: до виконавчого комітету Миргородської міської ради та встановлено, що за боржником зареєстровано будинок за адресою: м. Миргород, вул. Котляревського, 92 А; боржника ОСОБА_2 в місцях позбавлення волі відсутній; місце реєстрації боржника невідомо.

20.04.2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборони на його відчуження, яка внесена до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та до Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна.

Відповідно до повідомлення Територіального сервісного центру № 5344, на транспортний засіб боржника, а саме автомобіль марки Opel Vectra 1.6 легковий седан-В, 1993 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 накладено арешт.

07.06.2016 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою, зазначеною у виконавчому документі: м. Миргород, вул. Котляревського, 92 А. На момент виходу будинок за вказаною адресою був зачинений. Боржнику залишено виклик з вимогою з»явитись до державного виконавця на 14.06.2016 року. Дана вимога направлена боржнику також поштою.

07.06.2016 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника.

Відповідно до повідомлення Управління державної міграційної служби України в Полтавській області ОСОБА_2 документувався паспортом громадянина України для виїзду за кордон 26.02.2014 року.

26.07.2016 року державним виконавцем на адресу Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області направлено постанову про примусовий привід боржника, на що надійшла відповідь про неможливість виконати примусовий привід боржника в зв»язку з перебуванням останнього за кордоном.

(матеріали виконавчого провадження № 889/3 а.с. 49 90)

Станом на 06.09.2016 року боржник на вимогу державного виконавця від 09.06.2016 року до відділу не з»явився, причини неявки не повідомив.

За таких обставин, місцевий суд прийшов до вірних висновків, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання покладених на нього зобов'язань. Вказані обставини є підставою для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності задоволення подання про тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України, висновків суду не спростували. Боржником не сплачено жодного платежу за період з 29.03.2016 року по день розгляду справи в суді. Даних про виконання матеріали справи не містять.

Як вже зазначалось, боржник ОСОБА_2 на виклики до державної виконавчої служби не зявляється, за місцем проживання під час виходу державного виконавця був відсутній, про своє місце перебування органи виконавчої служби не повідомляв, тобто є всі підстави вважати, що він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим. рішенням.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо не направлення йому виконавчою службою копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.04.2016 року боржнику ОСОБА_2 було направлено копію постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 08.04.2015 року для виконання за адресою : м. Миргород, вул. Котляревського, 92 А, зазначеною у виконавчому документі, рекомендованим листом (а.с.55-58).

За таких обставин підстав для скасування ухвали місцевого суду колегія судів не знаходить.

Керуючись ст.303, 307, 312, 315, 317 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) П.С. Абрамов

Судді (підписи) Л.М. Хіль

ОСОБА_5

З оригіналом згідно:

Суддя П.С. Абрамов