Справа №461/5996/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого-судді - Романюка В.Ф.

з участю секретаря судового засідання - Куц Н.З.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обгрунтування поданного позову покликається на те, що 16.03.2002 р. між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №548. У шлюбі в них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Через постійні конфлікти та суперечки спільне життя між ними стало нежоливе, тому просить позов задоовлити.

Окрім цього, позивач просить відновити її дошлюбне прізвище «ОСОБА_1»

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, наддала пояснення аналогічні до позову. Просила суд позовні вимоги задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позові вимоги заперечив, оскільки вважає, що збереження шлюбу між ними є можливим, тому просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши дійсні обставини справи і причини позову, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд встановив, що 16.03.2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №548, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_1./а.с.3/.

У шлюбі в них народилося двоє дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що також підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_3 /а.с.6, 7/.

Як з'ясовано у судовому засіданні, сторони з вересня 2015 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинилися. Почуття поваги та любові між ними втрачені, примирення неможливе, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить їхнім інтересам.

Як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Отже, наведені обставини приводять суд до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між сторонами неможливі, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально.

Крім цього, відповідно до ст.113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відтак, суд вважає за необхідне відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_1 - «ОСОБА_1», оскільки її прізвище було змінено у зв'язку з реєстрацією шлюбу.

Таким чином, враховуючи вищевказане та те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити.

Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позовних вимог, на відповідача слід покласти документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 114 СК України, суд, -

ухвалив:

позов задоволити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який був зареєстрований 16.03.2002 року Міським відділом реєстрації актів громадського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис за №548.

Відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_1 «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, серія і номер паспорта НОМЕР_4, сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя В.Ф. Романюк