У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного

суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Буцяк З.І., Ковалевич С.П.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права спільної сумісної власності на квартиру,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 квітня 2016 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на 1/2 частку квартири за адресою АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_1 право спільної сумісної власності на 1/2 частку квартири за адресою АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що спірну квартиру придбано за 26 000 дол. США, з яких 20000 дол. США було надано ОСОБА_3, яка є бабусею відповідачки, 4000 дол. США було надано ОСОБА_2 його матірю, 2000 дол. США взято в кредит ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а тому спірна квартира підлягає поділу відповідно до вищезазначених часток.

Просить рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, а саме визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частини спірної квартири, а за ОСОБА_1 4/5 частини спірної квартири.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що спірна квартира була придбана під час шлюбу з метою подальшого спільного проживання та є спільною сумісною власністю подружжя.

Колегія суддів Апеляційного суду Рівненської області погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07 травня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції за актовим записом № 406.

Згідно з витягом про державну реєстрацію прав виданого КП «РМ БТІ» від 03 серпня 2012 року, спірна квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу від 18 липня 2012 року (а.с. 9-10).

Згідно із п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно із ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

З матеріалів справи вбачається, що спірна квартира була придбана подружжям під час перебування у шлюбі, з метою подальшого спільного проживання та за спільні кошти.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо походження коштів за які було придбано спірне майно та використання їх з метою придбання квартири.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене без порушень норм матеріального та процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, апеляційна скарга не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуюча А.М. Шеремет

Судді : З.І. Буцяк

ОСОБА_4