АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/466/16 Доповідач - Бершадська Г.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Ткач О. І.,

при секретарі - Бріль В.Л.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 8 лютого 2016 року по справі за позовом позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» про захист порушеного права споживача фінансової послуги, визнання недійсним кредитного договору,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 8 лютого 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ БАНК ФОРУМ" про визнання недійсним кредитного договору №167/08/26 Nv від 10 червня 2008 року, визнання порушеними прав ОСОБА_1 як споживача фінансової послуги за кредитним договором №167/08/26 Nv від 10 червня 2008 року відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що оспорюваний кредитний договір в момент його укладення не відповідав вимогам щодо змісту таких правочинів та порядку їх укладення, встановленим Цивільним кодексом України, законами та Правилами, що є підставою для визнання його недійсним, і висновок суду першої інстанції про те, що права позивача не порушені та правові підстави для визнання недійсним оспорюваного правочину відсутні, є таким, що не відповідає обставинам справи.

Апелянт зазначив, що у кредитному договорі відсутні відомості щодо детального розпису загальної вартості кредиту, позивачу перед укладанням кредитного договору в письмовій формі не подавалась повна інформація про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту та не повідомлявся він про покладення на нього валютних ризиків у разі зміни валютного курсу.

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав, послався на обставини, викладені в ній та додатково пояснив, що питань по погашенню кредиту у нього до 2015 року не виникало, він погашав кредит і на даний час ним по кредиту разом з відсотками сплачено 41700 дол. США. Після введення тимчасової адміністрації у банку виникло багато питань у звязку з чим він звернувся з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так як сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного правочину та в подальшому виконував його умови; відповідач надав позивачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки.

Колегія погоджується з таким висновком суду.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 цього Кодексу зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України та ст. 11 ЗУ Про захист прав споживачів за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі ст.ст. 11,18 ЗУ Про захист прав споживачів перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про особу та місцезнаходження кредитодавця, кредитні умови, зокрема: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форму його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки, суму, на яку кредит може бути виданий, орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі), з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; строк, на який кредит може бути одержаний, варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги.

Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Однією з несправедливих є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором.

Судом встановлено, що 10 червня 2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є ПАТ «БАНК ФОРУМ», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №167/08/26 Nv із змінами, внесеними договором №1 від 30 грудня 2008 року та договором №2 від 19 квітня 2010 року про внесення змін до кредитного договору. Сума наданого кредиту складає 42 000 дол. США, який надано в споживчих цілях на придбання житла, строком по 01 червня 2033 року.

У відповідності до п. 1.3 кредитного договору за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 13 процентів річних.

Згідно пункту 2.3 позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 140 доларів США на відкритий йому позичковий рахунок 1560 в ТФ АКБ Форум, МФО 338846.

Порядок повернення кредиту та сплати відсотків передбачено п.п. 2.3, 2.7 кредитного договору. Сплата процентів позичальником здійснюється за фактичний строк користування кредитними коштами. При розрахунку плати за користування кредитом приймається місяць, рівний календарній кількості днів і рік рівний 360 днів. Згідно п. 2.7 кредитного договору проценти за користування кредитними коштами позичальник сплачує самостійно в валюті кредиту щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитним коштами, якщо цей день припадає на вихідні або святкові дні, проценти за користування кредитом позичальник сплачує у перший робочий банківський день після вихідних або святкових днів. Проценти за останній місяць користування кредитними коштами сплачуються в день повернення кредиту.

В пунктах 7.2, 7.7 кредитного договору сторони зафіксували свою згоду з тим, що ними узгоджені усі істотні умови, і зобов'язуються надалі ніяких претензій одна до одної з цього приводу не мати. Цей Договір відображає повне розуміння сторонами предмету та інших питань, зазначених у цьому Договорі. Всі попередні заяви, домовленості чи угоди між сторонами з предмету цього договору анулюються з моменту набрання чинності цим договором в частині, що суперечить умовам цього договору. Умови кредитування, відповідно до п.2 ст.11 «Про захист прав споживачів» Позичальником отримано до укладення цього Договору.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 був повідомлений про орієнтовну сукупну вартість кредиту, валюту кредиту, строк на який надаються кредитні кошти, відсоткову ставку за наданим кредитом, порядком його повернення та сплатою процентів та що сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його.

За таких обставин вірним є висновок суду про те, що позивачу були відомі умови кредитування, вартість кредиту та всіх супутніх витрат, адже він їх отримав, про що зафіксував своїм підписом у договорі.

У відповідності до п. 3.4.2 позичальник протягом 14 днів мав право відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі позичальнику примірника укладеного договору. Пунктом 7.2 кредитного договору передбачено, що відкликання згоди на укладення кредитного договору оформлюється письмовим повідомленням, яке позичальник зобовязаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати банку до закінчення строку, зазначеного в п. 3.4.2 цього договору. З відкликанням згоди на укладення кредитного договору позичальник повинен одночасно повернути банку кошти, одержані згідно з цим договором. Отже, ОСОБА_1 у разі виникнення сумнівів або ж вважаючи умови договору для себе несправедливими мав можливість протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладення кредитного договору та повернути кредит.

Посилання апелянта на те, що банк не надав йому графік погашення кредиту, колегія не приймає до уваги, оскільки дана обставина сама по собі не може бути підставою для визнання кредитного договору недійсним. В суді апеляційної інстанції представник позивача пояснив, що протягом семи років він сплачував щомісячні платежі по даному кредитному договору, на даний час ним погашено майже 42 000 доларів США, а звернення із зазначеним позовом повязане із введенням тимчасової адміністрації в банку.

Доводи апелянта про те, що при укладенні кредитного договору його не попередили про покладені на нього валютні ризики і це дає підстави для визнання кредитного договору недійсним не заслуговують уваги суду, оскільки питання стабільності таких курсів законодавчо не врегульовано, а фактична зміна курсу долара США по відношенню до національної грошової одиниці України є валютним ризиком, який у даному випадку несуть обидві сторони договору, у тому числі і позивач. Згідно роз'яснень, даних у п.16 постанови Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року N 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" зростання/коливання курсу іноземної валюти стосується обох сторін договору й позичальник при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті.

Відповідно до Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 12 листопада 2003року № 496, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долару США, установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют станом на останню дату.

Таким чином, укладаючи спірний кредитний договір в іноземній валюті, сторони приймали на себе певні ризики, на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане.

Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 304,307,308,315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 8 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_3