Єдиний унікальний номер №243/2658/16-ц
Номер провадження №4-с/243/29/2016
УХВАЛА

Іменем України

10 травня 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Носовської Л.О.

при секретареві Воліковій О.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Словянську цивільну справу за скаргою публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк», заінтересовані особи: ОСОБА_1, в.о. начальника Микитівського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції у м. Донецьку ОСОБА_2, Микитівський відділ державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції у м. Донецьку, на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2016 року ПАТ «Експрес-Банк» звернулося до суду із скаргою на дії Микитівського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції у м. Донецьку. Просить суд визнати неправомірними дії в.о. начальника Микитівського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 18.02.2016 року ВП №б/н; скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 18.02.2016 року ВП №б/н; зобовязати Микитівський відділ державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції у м. Донецьку відкрити виконавче провадження з примусового виконання рішення Словянського міськрайонного суду від 26.11.2015 року №2/243/5560/2015 (243/10674/15-ц) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АБ «Експрес-Банк» заборгованість за кредитним договором №138901/35/к від 25.11.2013 року в сумі 73263,80 грн. та судовий збір в розмірі 1218,00 грн.

На обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив наступне. Рішенням Словянського міськрайонного суду від 26.11.2015 року задоволено позовні вимоги АБ «Експрес-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 73263,80 грн. та судового збору в розмірі 1218,00 грн. 22.12.2015 року на виконання даного рішення судом був виданий виконавчий лист, який був направлений на виконання до Микитівського ВДВС Горлівського міського управління юстиції у м. Донецьку. 18.02.2016 року своєю постановою в.о. начальника Микитівського ВДВС Горлівського міського управління юстиції у м. Донецьку ОСОБА_2 відмовила у відкритті виконавчого провадження та прийнятті до виконання виконавчого листа №2/243/5560/2015 від 26.11.2015 року. Про наявність постанови заявнику стало відомо лише 21.03.2016 року. З даною постановою заявник не погоджується. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обовязкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий розгляд. Підставою для відкриття виконавчого провадження є виконавчий лист. Заявник вважає винесену постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження безпідставною, просить її скасувати та зобовязати відділ ДВС винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

В судове засідання заявник надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, скаргу просив задовольнити.

Представник зацікавленої особи, Микитівського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції у м. Донецьку, та зацікавлена особа, в.о. начальника Микитівського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції ОСОБА_2, в судове засідання не зявились. Суду надано письмові заперечення на скаргу, зазначено, що матеріали виконавчих проваджень залишені на території, де раніше був розташований відділ та передача таких виконавчих проваджень з обєктивних причин на даний час не може бути здійснена. У звязку з перереєстрацією відділу на іншу адресу: м. Дружківка, вул. О.Кошового, 27, стягував має право повторного предявлення виконавчого документа до виконання. Скаргу просили залишити без задоволення, справу розглянути за їх відсутності.

Зацікавлена особа, ОСОБА_1, який мешкає в м. Горлівка (зона АТО), в судове засідання не зявився, про призначення справи до розгляду повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті Словянського міськрайонного суду.

Суд вважає можливим проводити судовий розгляд за відсутності сторін з урахуванням наданих суду доказів.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при розгляді справ за скаргами на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та за зверненнями учасників виконавчого провадження суди мають керуватися положеннями ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання; усі суб'єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території; обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 55, частина п'ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт З мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону), виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у ньому, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до законів України, а також рішеннями, що підлягають примусовому виконанню. У Законі визначено загальний порядок примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), до якого, зокрема, віднесено пошук майна боржника, арешт коштів на рахунках в банківських установах, оцінка майна та його реалізація на прилюдних торгах (статті 40, 57, 58, 62).

Примусове виконання рішень судів України відбувається на основі виконавчих документів, які є підставою для відкриття державним виконавцем виконавчого провадження і проведення виконавчих дій. Такими документами є виконавчі листи, що видаються судами; накази господарських судів; ухвали, постанови судів у випадках, передбачених законом; інші документи, визначені у частині другій статті 17 Закону.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2015 року було задоволено позовні вимоги ПАТ «АБ «Експрес-Банк» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором №138901/35/к від 25.11.2013 року в сумі 73263,80 грн. та судовий збір в розмірі 1218,00 грн.

На виконання даного рішення 22.12.2015 року Словянським міськрайонним судом було видано виконавчий лист.

Зазначений виконавчий лист АБ «Експрес-Банк» направило на виконання до Микитівського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції у м. Донецьку.

18.02.2016 року в.о. начальника Микитівського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції ОСОБА_2 на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження у відношенні ОСОБА_1, яка отримана стягувачем 21.03.2016 року. В постанові зазначено, що боржник знаходиться в м. Горлівка, вул. Москаленко, 9/97. Законами України «Про боротьбу з тероризмом», «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та ін. визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення. Розпорядженням КМУ №1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. У звязку з чим виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території не проводяться.

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ та відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам передбаченим, цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Так, за пунктом 8 частини 1 статті 26 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, державний виконавець при прийнятті рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження, повинен у постанові зазначити, які саме передбачені законом інші обставини виключають здійснення виконавчого провадження.

В постанові, яка є предметом оскарження, такі обставини не вказані.

Таким чином, судом встановлено неправильне застосування державним виконавцем Закону України «Про виконавче провадження» та неправомірну відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки підстав, передбачених п.8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» не було, в звязку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 387 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014 року за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК України.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Розглядаючи в межах заявлених у скарзі вимог, з урахуванням оскарження підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження саме з підстав, передбачених п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», суд дійшов висновку про необхідність поновлення порушених прав заявника шляхом зобов'язання державного виконавця відкрити виконавче провадження.

Згідно ст.389 ЦПК України про виконання ухвали відповідний орган державної виконавчої служби повідомляє суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 60, 212-215, 383, 386 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк», заінтересовані особи: ОСОБА_1, в.о. начальника Микитівського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції у м. Донецьку ОСОБА_2, Микитівський відділ державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції у м. Донецьку, на дії державного виконавця задовольнити.

Визнати неправомірніми дії в.о. начальника Микитівського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 18.02.2016 року ВП №б/н на підставі виконавчого листа №2/243/5560/2015.

Скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 18.02.2016 року ВП №б/н на підставі виконавчого листа №2/243/5560/2015.

Зобовязати в.о. начальника Микитівського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції ОСОБА_2 усунути порушення прав стягувача шляхом відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2/243/5560/2015 (243/10674/15-ц) виданим Словянським міськрайонним судом Донецької області 22.12.2015 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу постановлено у відсутності особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала винесена та підписана в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Л.О. Носовська