Провадження №2/485/281/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Устіченка К.І.

при секретарі Коренець Н.А.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 м.Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання права власності на самочинне будівництво у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

15 червня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. В заяві послався на наступне.

04 березня 2015 року в с.Михайлівка Снігурівського району Миколаївської області померла його мати ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок №17 по вул.Гагаріна в с.Михайлівка Снігурівського району та земельну ділянку для його обслуговування площею 0,25га, які вона успадкувала після смерті батька позивача ОСОБА_3, померлого 05 листопада 2000 року.

Позивач по справі є спадкоємцем вказаного майна за законом і згідно свідоцтва про право на спадщину від 12 квітня 2016 року, виданого Снігурівською держнотконторою, успадкував земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, яка належала батьку на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії 11-МК №018589, виданого 05 серпня 1996 року Олександрівською сільською радою.

При зверненні до Снігурівської державної нотаріальної контори за оформленням спадкових прав на житловий будинок, позивачу було відмовлено за відсутності правовстановлюючих документів на житло.

У зв"язку з тим, що вказаний житловий будинок був побудований батьком позивача в 1960 році без дозвільних документів, коли він працював у радгоспі "Прогрес", позивач не має можливості узаконити будинок.

У відповідності до ч.3 ст.376 ЦК України позивач просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок та господарські споруди і приміщення по вул.Гагаріна, №17 в с.Михайлівка Снігурівського району у порядку спадкування за законом після смерті матері.

Ухвалою суду від 24 червня 2016 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, залучено інших спадкоємців ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.48).

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення.

Представник відповідача до суду не з"явився, але у своїй заяві просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечував.

Треті особи у судове засідання також не з"явилися, просили суд справу розглядати за їх відсутності та задовільнити вимоги позивача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд прийшов до наступного.

Згідно до ст.ст.1216-1217, 1218, 1220-1221, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Вирішуючи спір між сторонами суд виходить із положень ст.ст.58-60, 212 ЦПК України, згідно з якими належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Судом встановлено, що 04 березня 2015 року в с.Михайлівка Снігурівського району Миколаївської області померла ОСОБА_2, про що свідчить копія свідоцтва про смерть за актовим записом №1, виданого 11 березня 2015 року виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.6).

Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок №17 по вул.Гагаріна в с.Михайлівка Снігурівського району Миколаївської області та земельну ділянку площею 0,25га для його обслуговування, яка належала її чоловіку на праві власності на підставі державного акта, виданого 05 серпня 1996 року, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №995 (а.с.7).

05 листопада 2000 року в с.Олександрівка Снігурівського району Миколаївської області помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії 1-ФП №083950 (а.с.30, 42).

На земельну ділянку позивачу видано свідоцтво про прийняття спадщини державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори 12 квітня 2016 року (а.с.12).

У видачі свідоцтва про право на спадщину законом на житловий будинок №17 по вул.Гагаріна в с.Михайлівка Снігурівського району Снігурівською державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено за відсутності правовстановлюючих документів на житло (а.с.11).

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідним сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії 11-УР №662714, виданого Олександрівською сільської радою Снігурівського району Миколаївської області 05 листопада 1959 року (а.с.5).

Як вбачається з довідки Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.41), за даними погосподарських книг сільської ради власником житлового будинку №17 по вул.Гагаріна в с.Михайлівка Снігурівського району Миколаївської області є ОСОБА_3.

Спадкоємцями за законом на вказаний житловий будинок є позивач та треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, але вони відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача.

Таким чином, позивач, як спадкоємець за законом після смерті своїх батьків, не може прийняти спадщину на вказаний житловий будинок, а тому його вимоги грунтуються на законі, знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи і підлягають задоволенню на підставі "Книги шостої. Спадкове право" Цивільного кодексу України, а не на підставі ч.3 ст.376 Цивільного кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.3,15,57,60,208,209,213 215,218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання права власності на самочинне будівництво у порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок №17 по вул.Гагаріна в с.Михайлівка Снігурівського району Миколаївської області з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, згідно даних технічного паспорту від 14 травня 2015 року, власником якого є ОСОБА_3, який помер 05 листопада 2000 року.

На рішення суду першої інстанції може бути подано апеляційну скаргу в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але були відсутні при проголошенні рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ