Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 2-1736/10 Головуючий у 1 інстанції: Мінасов В.В.
№ провадження 22-ц/778/932/16 Суддя-доповідач: Савченко О.В
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„05" травня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2011 року у справі за позовом Кредитної спілки «Хортиця» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2010 року Кредитна спілка «Хортиця» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за кредитним договором.

У позові зазначала, що 26 грудня 2007 року відповідач ОСОБА_3, яка є членом КС «Хортиця», на підставі кредитного договору № 218 від 26.12.2007 року отримала кредит у розмірі 5 050 грн. 00 коп., на умовах сплати за користування кредитом 72% річних, з кінцевим терміном повернення до 26 грудня 2009 року.

Кредит був виданий під поручительство ОСОБА_2, який на підставі договору поруки від 26.12.2007 року зобов'язався відповідати за зобов'язанням ОСОБА_4 перед Кредитною спілкою «Хортиця» в повному обсязі.

Посилаючись на те, що зобов»язання за кредитним договором виконувались ОСОБА_3 неналежним чином, проценти за користування кредитом були сплачені лише частково, а із суми кредиту повернуто лише 417 грн. 00 коп., просила суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредитному договору на загальну суму 27 240 грн. 04 коп., з яких 4633 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 12137 грн. 97 коп. - проценти за користування кредитом, 10469 грн. 07 коп. - додаткові проценти, та стягнути судові витрати по справі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2011 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Хортиця» суму боргу за кредитним договором 27 240 грн. 04 коп., що складається з 4 633 грн. тіло кредиту, 12 137 грн. 97 коп. нарахованих процентів, 10 469 грн. 07 коп. додаткових процентів, сплачений судовий збір у розмірі 272 грн. 40 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове , яким у задоволені позову відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги КС «Хортиця» про стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості за кредитним договором, суд виходив з доведеності невиконання позичальником ОСОБА_3 зобов»язань за кредитним договором, врахувавши, що за договором поруки, укладеним між кредитною спілкою та ОСОБА_2, останній несе солідарну відповідальність за зобов»язання позичальника перед кредитором.

Судом встановлено, що 26 грудня 2007 року між КС «Хортиця» та ОСОБА_3, яка є членом зазначеної кредитної спілки, був укладений договір кредиту № 218, на підставі якого відповідач отримала кредит у сумі 5050 грн. , що становило еквівалент 1000 доларам США, на строк не пізніше 26 грудня 2009 року.

За умовами п.2.1 договору позичальник зобов»язувався виплачувати кредитору плату за користування кредитом у розмірі 0,1973% за кожен день користування від суми заборгованості.

Згідно п.2.2 договору позичальник робить виплати процентів щомісячно не пізніше 26 числа кожного місяця, починаючи з січня 2008 року однаковими сумами по 395 грн. до повної сплати суми кредиту.

Як визначено у п.2.3 договору, у випадку несвоєчасної виплати передбачених цим договором сум, кредитор має право отримати від позичальника додаткові проценти у розмірі 0,2% від загальної суми заборгованості по кредиту та не сплаченим у строк процентам за кожен день прострочення(а.с.6,8 ,10).

В порядку забезпечення виконання умов кредитного договору, 26 грудня 2007 року між КС «Хортиця» та ОСОБА_2, який є членом вказаної кредитної спілки, був укладений договір поруки, за умовами якого поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність за зобов»язаннями перед КС(а.с.7, 9).

Згідно із ч.ч.1,2 ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об»єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об»єднаних грошових внесків кредитної спілки.

Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Абзацом 2 ч.1 ст. 21 зазначеного Закону визначено, що кредитна спілка надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Задовольняючи заявлені КС «Хортиця» позовні вимоги до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 27 240 грн. 04 коп., що складається з 4 633 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 12 137 грн. 97 коп. нараховані проценти за користування кредитом, 10 469 грн. 07 коп. - заборгованість за додатковими процентами, нарахованими відповідно до п. 2.3 договору, суд виходив з їх доведеності, прийнявши до уваги в якості належного доказу наданий КС письмовий розрахунок заборгованості, в якому враховані всі платежі, на підтвердження яких ОСОБА_3 надала квитанції за 2008 рік та за січень , лютий та квітень 2009 року(а.с.50-56), докази на підтвердження внесення інших платежів, як і інший розрахунок, відповідачем не надавались, а тому правильність розрахунку у відповідності до умов кредитного договору належним чином не спростована.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, у зв"язку з чим доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про недоведеність суми заборгованості безпідставні і спростовуються матеріалами справи.

Безпідставними є і доводи апеляційних скарг щодо нікчемності кредитного договору від 26.12.2006 року з підстав того, що при отриманні кредиту ОСОБА_3 та поручитель ОСОБА_2 членами кредитної спілки не являлись, оскільки відповідне рішення спостережною радою не приймалось, а кредитна спілка на мала ліцензії на діяльність з надання фінансових кредитів.

При розгляді справи в суді першої інстанції на вказані обставини в порядку заперечення проти позову ОСОБА_3 не посилалась, враховуючи, що у заявах про видачу кредиту від 26.12.2007 року як ОСОБА_3, так і ОСОБА_2 зазначали, що є членами КС „Хортиця", згідно прибутковим касовим ордерам від 26.12.2007 року ними були внесені вступні внески.

Виходячи зі змісту ч.3 ст. 5, п.3 ч.1 ст. 34 Закону України „Про кредитні спілки" діяльність кредитної установи з надання фінансових кредитів членам своєї спілки за рахунок капіталу самої кредитної установи (який формується з внесків членів кредитної спілки) не потребує отримання ліцензії, на відмінну від діяльності з надання кредитів іншим особам або надання кредитів за рахунок залучених коштів, яка потребує ліцензування.

Крім того, як вбачається із наданих КС „ Хортиця" до апеляційного суду матеріалів, на момент укладання 26.12.2007 року кредитного договору з ОСОБА_3 кредитна спілка „Хортиця" здійснювала діяльність з надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів на підставі виданої Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 03.10.2005 року ліцензії Серія АБ № 270269, строк дії якої встановлювався по 02.09.2008 року(а.с.254).

Щодо доводів апелянтів про те, що вони не являлися членами КС „Хортиця", то вони спростовуються даними протоколу № 26-4/12/07 засідання правління КС „Хортиця" від 26.12.2007 року про прийняття ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у члени названої спілки(а.с.249), а повноваження щодо прийняття нових членів до кредитної спілки були делеговані правлінню спілки постановою спостережної ради згідно протоколу засідання № 2 від 30.06.2004 року(а.с.248).

Разом з тим, ухвалюючи рішення про стягнення суми заборгованості у розмірі 27 240 грн. 04 коп. солідарно з позичальника ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_2, суд не врахував положення ч.4 ст. 559 ЦК України, відповідно до яких, зокрема, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов"язання за договором повинно бути пред"явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов"язанням ( якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня настання строку виконання основного зобов"язання(у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, визначений у ч.4 ст. 559 ЦК України строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб"єктивного права кредитора й суб"активного обов"язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Відповідно до умов кредитного договору № 218 від 26.12.2007 року сплата процентів за користування кредитом у розмірі 0,1973% за кожен день користування мала здійснюватися щомісячно, не пізніше 26 числа( п.п.2.1;2.2), а днем настання строку повернення суми кредиту визначено 29.12.2009 року.

З позовними вимогами до ОСОБА_2, як поручителя, про стягнення як тіла кредиту, так і нарахованих процентів, КС „Хортиця" звернулася 01.03.2010 року, тобто у межах 6-місячного строку з дня повернення суми кредиту у розмірі 4633 грн.

Між тим, 6- місячний строк дії поруки по щомісячним платежам з виплати відсотків не припинився лише з 01.09.2009 року, тому правомірним є стягнення з поручителя суми заборгованості за користування кредитом за період з 01.09.2009 року по день звернення до суду, що складає 6694 грн. 32 коп., та нарахованих відповідно до п. 2.3 підвищених відсотків за цей же період, що складає 6687 грн. 29 коп.

Таким чином, з поручителя ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_3 підлягає стягненню заборгованість у розмірі не 27 240 грн. 04 коп., а 18114 грн. 61 коп., у зв"язку з чим рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким з ОСОБА_2 в солідарному порядку з ОСОБА_5 слід стягнути 18114 грн. 61 коп.

Підлягає зміні рішення суду і в частині солідарного стягнення з відповідачів суми судового збору у розмірі 272 грн. 40 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., враховуючи, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, тому судові витрати зі сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи підлягають стягненню з відповідачів у дольовому порядку.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2011 року по даній справі в частині стягнення з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_3 суми заборгованості скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, як з поручителя, солідарно з ОСОБА_3, на користь Кредитної спілки «Хортиця» суму боргу за кредитним договором у розмірі 18114 грн. 61 коп., з яких 4633 грн. - тіло кредиту,6694 грн.32 коп.- відсотки за період з 01.09.2009 року по 01.03.2010 року, 6687 грн. 29 коп. - підвищені відсотки за період з 01.09.2009 року по 01.03.2010 року.

Рішення в частині стягнення суми заборгованості з ОСОБА_3 залишити без змін.

Рішення в частині стягнення судових витрат змінити, стягнувши судові витрати у сумі 272 грн. 40 коп. та 120 грн. на користь Кредитної спілки «Хортиця» з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в дольовому порядку, по 196 грн. 20 коп. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

З повним текстом рішення особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитися 11 травня 2016 року.

Головуючий:

Судді: