Провадження № 2/643/800/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Погасій О.Ф., за участю секретаря Бровкіної М.І.,

розглянувши у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа обєднання житлових кооперативів «Брест» про визнання права власності в порядку спадкування за законом;

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа обєднання житлових кооперативів «Брест» про визнання права власності в порядку сумісно набутого майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

До суду 14 вересня 2015 року з позовною заявою звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОЖК «Брест», про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після померлої 19.01.2015 року матері ОСОБА_3.

25 лютого 2016 року до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа ОЖК «Брест», про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після померлої 19.01.2015 року матері ОСОБА_3.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19.01.2015 року померла її мати ОСОБА_3, після її смерті відкрилась спадщина на кооперативну квартиру АДРЕСА_1. Зазначену квартиру її мати отримала на підставі ордера № 2429, виданого за рішенням виконавчого комітету Фрунзенського району м. Харкова від 03.12.1975 року № 365 на сімю з трьох осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_2 чоловік матері та її, позивача, батько, та ОСОБА_4 їх дочка. Згідно довідки ОЖК «Брест» м. Харкова пай за спірну квартиру був виплачений з червня 1975 року по жовтень 1988 року її матірю, яка була членом зазначеного кооперативу, при цьому виплати здійснювались за рахунок спільного бюджету, оскільки з 21.08.1971 року по день смерті ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 Отже, спірна квартира належала її батькам в рівних частках, по 1/2 частині кожному. Вона, ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) Н.В., є дочкою померлої ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_2 На час смерті матері вона не була зареєстрована у спірній квартирі. У встановлений законом термін вона звернулась до приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини, а її батько відповідач у справі ОСОБА_2 звернувся до зазначеного нотаріуса із заявою про відмову у прийнятті спадщини на її користь. У видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки за життя її матері правовстановлюючих документів на спірну квартиру не було оформлено.

17 листопада 2015 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ОЖК «Брест» про визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку сумісно набутого майна подружжя.

25 лютого 2016 року до суду надійшла уточнена зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ОЖК «Брест» про визнання за ним права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, в порядку сумісно набутого майна подружжя.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 посилається на те, що він є чоловіком померлої 19.01.2015 року ОСОБА_3 Пай за квартиру АДРЕСА_1 був сплачений його померлою дружиною, яка була членом ОЖК «Брест», з червня 1975 року по жовтень 1988 року, в період їх шлюбу за рахунок спільного бюджету. Отже, зазначена квартира є спільною сумісною власністю подружжя, та йому належить 1/2 частина зазначеної квартири. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є: він, її чоловік, та їх дочка ОСОБА_1 Від прийняття спадщини після смерті померлої дружини він відмовився на користь дочки ОСОБА_1, про що подав нотаріусу відповідну заяву. Оформити своє право власності на ? частину спірної квартири, в порядку сумісно набутого майна подружжя він не має можливості, оскільки за життя ОСОБА_3 правовстановлюючих документів на спірну квартиру оформлено не було, про що приватним нотаріусом ХМНО винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Представник позивача ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності (а.с.18), позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, проти задоволення зустрічних позовних вимог не заперечував, про що виклав у письмовій заяві.

Представник відповідача ОСОБА_7, який діє на підставі довіреності (а.с.53), зустрічні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечував, про що виклав у письмовій заяві.

Третя особа ОЖК «Брест» в судове засідання не зявилась, проти позовних вимог не заперечувала, просила розглядати справу без участі її представника, про що виклала у письмовій заяві.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що на підставі ордера № 2429, виданого за рішенням виконавчого комітету Фрунзенського району м. Харкова від 03.12.1975 року № 365 на імя ОСОБА_3 була надана квартира АДРЕСА_1 на сімю з трьох осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_2 чоловік, та ОСОБА_4 дочка (а.с.4).

ОСОБА_3 була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, загальною площею 62,33 кв.м., житловою площею 45,05 кв.м., була власником зазначеної квартири та членом ОЖК «Брест», перший пайовий внесок за квартиру був внесений в червні 1975 року, повністю пай за квартиру був виплачений в жовтні 1988 року, що підтверджується довідкою ОЖК «Брест» від 19.06.2015 року (а.с.11).

Відповідно до ч.3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Право власності на кооперативні квартири підлягало реєстрації із дня набрання чинності Законом України «Про власність» 1991 року. Право власності на кооперативну квартиру АДРЕСА_1 при житті ОСОБА_3 не було зареєстровано.

ОСОБА_3 з 21.08.1971 року по час смерті перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.14).

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 70 СК України частки майна подружжя, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Оскільки квартира АДРЕСА_1 була придбана подружжям ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в період шлюбу, вона є спільним сумісним майном подружжя, та ОСОБА_2 належить, а при житті ОСОБА_3 належало по 1/2 частини зазначеної квартири.

Постановою приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_5 від 12.11.2015 року ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя на 1/2 частку у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на зазначену квартиру (а.с.39).

19 січня 2015 року ОСОБА_3 померла (а.с.3).

Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцями за законом першої черги на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, є її чоловік ОСОБА_2 та їх дочка ОСОБА_1 (до реєстрації шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_8 (а.с.5,6).

Дочка спадкодавця ОСОБА_9 померла до відкриття спадщини 27.07.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть.

18.06.2015 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої 19.01.2015 року матері ОСОБА_3. ОСОБА_2 відмовився від спадщини, що відкрилася після смерті його дружини ОСОБА_3 на користь своєї дочки ОСОБА_1, про що подав нотаріусу відповідну заяву, що підтверджується копією спадкової справи.

Постановою приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_5 від 20.08.2015 року ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частику у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 було відмовлено через ненадання спадкоємцем правовстановлюючого документу на зазначену квартиру (а.с.10).

Відповідно до положень ч.1 ст. 1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

За рішенням Харківської міської ради № 12/15 від 20.11.2015 року «Про перейменування обєктів топоніміки міста Харкова» вулиця Блюхера перейменована на вулицю Валентинівську.

Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення первісного та зустрічного позовів у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 384, 1220-1222, 1261, 1267, 1268- 1270, 1274 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 169, 197 ч.2, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом;

та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку сумісно набутого майна подружжя, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3, загальною площею 62,33 кв.м., житловою площею 45,05 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_3, померлої 19 січня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3, загальною площею 62,33 кв.м., житловою площею 45,05 кв.м., в порядку сумісно набутого майна подружжя.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ф. Погасій