У х в а л а

іменем україни

16 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Дьоміної О.О.,Демяносова М.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 11 лютого 2016 року,

вс т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив про стягнення із ОСОБА_5 150 000 грн моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 17 жовтня 2008 року, що сталася по вул. Овдіївська в м. Ніжині.

На обґрунтування заяви зазначив, що під час керування ним велосипедом та керування відповідачем мопедом Судзуки, з вини відповідача виникла дана ДТП, від отриманих тілесних ушкоджень позивач лікувався і отримав 2 групу інвалідності, протягом шести років позивач неодноразово звертався до правоохоронних органів з вимогами про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності, але по формальним причинам відповідач уник кримінальної відповідальності за відсутності складу злочину в діях відповідача, хоч фактично матеріалами справи його вина була доведена.

25 липня 2014 року слідчим Ніжинського МВ УМВС Чабала М.В. винесено постанову про закриття кримінального провадження. Діями відповідача позивачу спричинена матеріальна та моральна шкода, висновками експертиз підтверджується спричинення удару транспортного засобу під керуванням відповідача у велосипед позивача в напрямку ззаду наперед, відповідач, рухаючись із швидкістю 72-85 км/год мав технічну можливість уникнення наїзду, відповідачем порушено п. п. 12.3., 12.4. ПДР, оскільки з часу ДТП сплинуло шість років, всі чеки на придбання ліків він втратив, тому з цих причин не заявляв про матеріальну шкоду, моральна шкода полягає у тривалому лікуванні з 17 жовтня 2008 року і по даний час, перенесеному болі та стражданнях, втрати нормального способу життя та доходів, необхідності докладення зусиль для захисту свого порушеного права, отримання другої групи інвалідності.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 11 лютого 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 17 450 грн моральної шкоди. Стягнуто із ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_4 2 550 грн моральної шкоди.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про збільшення суми завданої моральної шкоди, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач, як власник і водій мотоцикла, є особою, яка відповідно до ст. ст. 1167, 1187 ЦК України зобов'язана відшкодувати моральну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Крім того, загальний порядок здійснення страхового відшкодування на території України визначений Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема, відповідно до п. 22.3 ст. 22 даного Закону, потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст. 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше 5 відсотків ліміту, визначеного у п. 9.3 ст.9 даного Закону.

За таких обставин правильним є висновок судів про стягнення з страховика моральної шкоди у розмірі 2 550 грн.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 11 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

О.О.Дьоміна

М.В.Демяносов