Справа № 712/7591/2012
У Х В А Л А

17 травня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Леска В.В.

суддів - Кожух О.А., Джуги С.Д.

при секретарі - Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 31 березня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

23 лютого 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про розстрочку виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області від 18 червня 2015 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в користь Обласного «Фонду інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості» заборгованості за кредитною угодою в сумі 36388,55 грн..

Заяву мотивували тим, що постановою державного виконавця РВ ДВС Ужгородського МРУЮ Чурі Л.О. ВП № 49550965 від 04 грудня 2015 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 712/7591/12, виданого 26 жовтня 2015 року Ужгородським міськрайонним судом на виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області про стягнення солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Обласного «Фонду інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості» заборгованості у розмірі 36388,55 грн..

Оскільки сума заборгованості є значною та виконати її погашення в повному обсязі одним платежем немає фінансової можливості, з метою виконання судового рішення, заявники - солідарні боржники ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - звернулися до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду, так як таке ускладнюється наступними обставинами:

Солідарні боржники ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є пенсіонерами за інвалідністю та за віком відповідно.

На утриманні ОСОБА_2 перебуває двоє неповнолітніх дітей: донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_1 постійно хворіє, її лікування потребує постійних грошових вкладень, оскільки такі хвороби як цукровий діабет, катаракта, діабетична кардіоміопатія, кардіосклероз атеросклеротичний, потребують постійного щоденного вживання ліків, які багато коштують.

Заявниці зазначали, що сума заборгованості для одноразової виплати є занадто значною, але з врахуванням того, що вона є незмінною, забезпечена заставою у вигляді земельної ділянки, вартість якої значно перевищує суму заборгованості, від звернення стягнення на яку стягувач відмовився, а боржники не ухиляються від сплати заборгованості, в даному випадку є доцільним вирішити питання розстрочки виконання рішення для запобігання утруднення виконання судового рішення.

Посилаючись на вказані обставини заявниці просили розстрочити виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області від 18 червня 2015 року про стягнення солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Обласного «Фонду інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості» заборгованості у розмірі 36388,55 грн. та виконавчого збору в сумі 3 638,86 грн. строком на три роки, починаючи з дня постановлення судового рішення по даній заяві шляхом внесення щомісяця до 15-го числа на депозит РВ ДВС Ужгородського МРУЮ на р/р 3308 у ГУДКУ в Закарпатській області, МФО 312016, рівними частинами грошових коштів для погашення вищевказаної заборгованості та виконавчого збору в сумі 3638, 86 грн. (10 % від стягуваної суми боргу) протягом 3-х років (36 місяців) в сумі 1100,00 гривень (одна тисяча сто грн.. 00 коп.).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 31 березня 2016 року скаргу задоволено частково.

Постановлено: «Розстрочити виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області від 18 червня 2015 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в користь Обласного Фонду інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості заборгованості за кредитною угодою в сумі 36166,00 строком на 12 місяців, рівними частинами кожного місяця, починаючи з набрання законної сили ухвали суду.

В іншій частині заяви відмовити».

Не погоджуючись з вказаною ухвалою в частині визначення строку розстрочки в 12 місяців заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи в оскаржуваній частині, просили ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 31 березня 2016 року змінити в частині визначення строку розстрочення рішення, встановивши розстрочення виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області від 18 червня 2015 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в користь Обласного «Фонду інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості» заборгованості за кредитною угодою в сумі 36166 грн. строком на 36 місяців, рівними частинами кожного місяця, починаючи з набрання законної сили ухвали суду.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилаються на те, що у зв'язку з розстроченням суми заборгованості тільки на 12 місяців, щомісячний платіж буде складати 3013,83 грн., що буде перевищувати розмір обох пенсій, і сплатити таку вони не зможуть, тоді як сплата 1100 грн. на місяць є реальною сумою, яку заявниці спроможні заплатити.

При цьому, розстроченням на 36 місяців виконання рішення строк його виконання реально зменшиться втричі і таке розстрочення буде сприяти скорішому виконанню рішення суду й ніяким чином не порушить інтересів стягувача.

В решті ухвала суду першої інстанції не оскаржена.

В запереченні Обласний «Фонд інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості» вважає, що в апеляційній скарзі не наведено підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, яку просить залишити без змін.

Представник Обласного «Фонду інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості» Сливич О.П. просить відхилити апеляційну скаргу як безпідставну та необгрунтовану і залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Від апелянтів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України справу розглянуто у відсутності заявниць, повідомлених про час і місце розгляду справи, від яких надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення представника Обласного «Фонду інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості» Сливич О.П., перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині в повній мірі не відповідає.

Задовольняючи заяву частково суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з необхідністю виконання рішення суду у розумний строк, оскільки залишок боргу є значним і сплата щомісячно лише 1100 грн. призведе до штучного затягування виконання рішення, чим будуть значно порушені права стягувача, виконання рішення слід розстрочити тільки на 12 місяців.

Проте з таким висновком суду повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до положень с. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Питання про відстрочку або розстрочку виконання, встановлення чи зміну способу і порядку виконання розглядається судом у встановлений законом строк. Відповідне рішення може бути оскаржене у встановленому законом порядку.

Згідно з нормами ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видавав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої влади та звернень учасників виконавчого провадження» N 14 від 26.12.2003 року передбачено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони виконавчого провадження про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання слід мати на увазі, що відповідно до ст. 357 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події).

Як матеріалами справи так і судом встановлено, що постановою державного виконавця РВ ДВС Чурі Л.О. ВП № 49550965 від 04 грудня 2015 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 712/7591/12, виданого 26 жовтня 2015 року на виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області про стягнення солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Обласного «Фонду інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості» заборгованості у розмірі 36388,55 грн. (а.с. 32).

Солідарні боржники ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є пенсіонерами за інвалідністю та за віком відповідно (а.с. 37-38).

На утриманні ОСОБА_2 перебуває двоє неповнолітніх дітей: донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 39-40).

ОСОБА_1 постійно хворіє, її лікування потребує постійних грошових вкладень, такі хвороби як цукровий діабет, катаракта, діабетична кардіоміопатія, кардіосклероз атеросклеротичний, потребують постійного щоденного вживання ліків, які багато коштують (а.с. 41-42).

Судом встановлено, що при розстроченні суми заборгованості за ухвалою суду першої інстанції на 12 місяців, щомісячний платіж буде складати 3013,83 грн., що, на думку колегії є значною сумою й утруднить виконання судового рішення, а відтак слід взяти до уваги доводи апеляційної скарги про те, що стягнення протягом 36 місяців по 1100 грн. надасть можливість виконати рішення суду в можливо короткі строки, що нічим не порушить права стягувача, а навпаки прискорить отримання ним суми заборгованості.

З наданих апеляційному суду довідок УПФУ в Ужгородському районі від 16 травня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 отримує пенсію в розмірі 1196,10 грн., а ОСОБА_2 - 1130 грн..

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства (справедливості й розумності), ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, апеляційну скаргу слід задовольнити, збільшити строк розстрочення виконання рішення до 36 місяців, оскільки солідарні боржники виходячи з їх сукупного щомісячного доходу не в змозі протягом визначених судом першої інстанції 12 місяців виплачувати щомісячно 3013,83 грн. на виконання рішення суду, що на думку колегії суддів є винятковим випадком для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення на 36 місяців.

Доводи стягувача про наявність у боржників інших доходів від підприємницької діяльності нічим не підтверджені і тому не заслуговують на увагу.

З огляду на викладене, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції змінити, викласти резолютивну частину ухвали в такій редакції: «Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області від 18 червня 2015 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в користь Обласного «Фонду інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості» заборгованості за кредитною угодою в сумі 36166,00 грн. строком на 36 місяців, рівними частинами кожного місяця, починаючи з набрання законної сили ухвали суду.

В іншій частині заяви відмовити».

Керуючись ст. ст. 307, 312, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 31 березня 2016 року змінити.

Викласти резолютивну частину ухвали в такій редакції: «Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області від 18 червня 2015 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в користь Обласного «Фонду інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості» заборгованості за кредитною угодою в сумі 36166,00 грн. строком на 36 місяців, рівними частинами кожного місяця, починаючи з набрання законної сили ухвали суду.

В іншій частині заяви відмовити».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: