Справа № 596/764/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" квітня 2016 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Лисюк І.О.,

при секретарі Федорів О.П.,

представника позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Гусятин справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 11 березня 2013 року ОСОБА_3, у м. Тернополі, внаслідок усної домовленості, позичив у позивача для власних потреб золотий браслет 585 проби, довжиною 23 см, вагою 26,9 грама вартістю 468,97 грн., за один грам на суму 12 615 грн., 29 коп., що належить позивачу на праві приватної власності, який зобов'язався повернути до 13 березня .2013 року.

В підтвердження факту отримання золотого браслета ОСОБА_3, надав йому відповідний борговий документ - розписку про його отримання від 11 03.2013 року.

Незважаючи на те, що з часу отримання мого майна ОСОБА_3, пройшло майже три роки, до цього часу воно йому не повернено, отже перебуває у його (чужому) незаконному володінні, а ОСОБА_3, відмовляється, його повертати., чим порушує його права.

Даючи браслет ОСОБА_4, всього лише на декілька днів, як він його запевнив, позивач розраховував на виконання ним зобов'язань. Оскільки ОСОБА_3, своїх зобов'язань не виконав, фактично шляхом обману заволодів його майном, яке утримує до сьогоднішнього дня, позивачу спричинено моральну шкоду, яка виражається в наступному: моя сім'я фактично опинилася у дуже скрутному матеріальному становищі, через це у нього виникали непорозуміння та сварки з дружиною, його життєвий ритм порушився, він перестав відчувати впевненість в матеріальному плані, погіршився сон, апетит, ось уже три роки він не може отримати у відповідача своє майно, що постійно його турбує, адже дісталося воно тяжкою працею.

На підставі викладеного, просить суд витребувати від ОСОБА_5 на його, ОСОБА_2 користь належній золотий браслет 585 проби, довжиною 23 см, вагою 26,9 грама, та зобов'язати його повернути, а також стягнути з відповідача на його користь 10 000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду, постановленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Оглянутою справою Гусятинського районного суду Тернопільської області № 596/1841/15-ц підтверджується розгляд аналогічної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, в частині позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди. 27.01.2016 року судом винесено заочне рішення, згідно якого, зокрема, позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_2 64 680 (шістдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят) гривень боргу за договорами позики та 4 338(чотири тисячі триста тридцять вісім) гривень 50 копійок 3% річних. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.. Ухвала суду набрала законної сили.

Як слідує із змісту мотивувальної частини рішення суду, судом встановлено, що «…позивач звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що 11.03.2013 року ОСОБА_3 позичив в нього для власних потреб золотий браслет 585 проби, довжиною 23 см., вагою 26,9 грама, який зобовязувався повернути до 13.03.2013 року, в підтвердження чого надав розписку. 10.09.2013 року Гузеляк позичив в нього грошові кошти в сумі 2 550 доларів США, які зобовязався повернути до 16.09.2013 року, про що свідчить розписка від 10.09.2013 року, а 20.05.2015 року ОСОБА_3 позичив в нього грошові кошти в сумі 145 доларів США, які зобовязався повернути до 22.05.2015 року, надавши відповідну розписку. Проте, відповідач своїх зобовязань по розписках не виконав.

Крім цього, в звязку з невиконанням своїх зобовязань до розписках відповідачем, сімя ОСОБА_2 опинилася в скрутному матеріальному становищі, життєвий ритм порушився, погіршився сон, апетит. Позивач є інвалідом ІІ групи довічно, тимчасово не працює, на його утриманні перебуває дружина та неповнолітня дочка, а протиправна поведінка ОСОБА_3 спричиняє позивачеві великі душевні страждання, які оцінює в сумі 100 000 грн. як завданої моральної шкоди».

На підставі встановлених судом обставин справи, суд прийшов до висновку про те, що «..позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди до задоволення також не підлягають, оскільки згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених ст.ст.280, 611, 1167, 1168 ЦК України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Наслідки порушення договору позичальником, встановлені ст.ст.625 та 1050 ЦК України, не передбачають відшкодування моральної шкоди. Не передбачає таких наслідків порушення договору позичальником і укладений між сторонами договір позики, а тому з цих підстав в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити».

Зазначене рішення суду від 27.01.2016 року набрало законної сили з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши думку представника позивача суд вважає, що провадження по справі в цій частині (в частині відшкодування моральної шкоди) слід закрити, оскільки набрало законної сили рішення суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи наведене та керуючись п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, закрити відповідно до п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно.

Суддя Гусятинського районного суду І.О.Лисюк