Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/1587/16-ц
Номер провадження: 2/511/743/16
10 жовтня 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Іванова О. В.,
при секретарі Кабатовій Н.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №176/07ф від 15.06.2007р., відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі в розмірі 25 000,00 доларів США, термін повернення кредиту 14 червня 2017року.
У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, як зазначає представник позивач, 19.06.2007року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідачкою - ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір відповідно до умов якого, з метою забезпечення виконання боржником основного зобов'язання, що випливає з кредитного договору, іпотекодавець передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,058га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд, кадастровий номер якої - НОМЕР_3, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, який розташований на вказаній ділянці, загальною площею 48.30кв.м, житловою площею 28.70кв.м.
Невиконання ОСОБА_3 зобов'язань по укладеному кредитному договору щодо своєчасного повернення кредиту зумовило звернення ПАТ «ВіЕйБі Банк» до суду із відповідним позовом.
Представник позивача у судове засіданні не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 згідно довідки Відділу адресно - довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області за № 5141/1552 від 14.07.2016 року за вказаним місцем проживання по Роздільнянському районі не зареєстрована.
Відповідно до вимог ч.9 ст.74 ЦПК України, відповідач, фактичне місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 15.06.2007року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №176/07ф, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що складатимуть невід'ємну частину цього договору. Кредит надається в сумі 25 000,00доларів США. Термін користування кредиту до 14 червня 2017року. Плата за користування кредитом: 13,5% процентів річних. Кредит надається позичальнику на споживчі цілі.
Згідно п.п. 1.5. та 1.6. кредитного договору №176/07ф від 15.06.2007року, забезпеченням виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, а також інших витрат кредитодавця, виступає: земельна ділянка площею 0,058га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд, кадастровий номер якої - НОМЕР_3, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, який розташований на вказаній ділянці, загальною площею 48.30кв.м, житловою площею 28.70кв.м. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором в 5 (п'ятиденний) строк з моменту підписання цього договору укладається договір поруки між кредитодавцем та майновим поручителем позичальника. Умови передачі майна в заставу та звернення стягнення на заставлене майно регулюються нормами чинного законодавства України і відповідним договором застави.
Відповідно до п. п. 2.4.1. Кредитного договору, проценти нараховуються на фактичну заборгованість за Кредитом, із розрахунку рік - рівний 360 дням, місяць рівний календарній кількості днів та сплачуються згідно п. 2.5. Кредитного договору.
На умовах п. 2.5. Кредитного Договору позичальник зобов'язаний здійснювати щомісячне погашення суми кредитного зобов'язання у готівковій або безготівковій формі (в гривні) на відкритий позичковій рахунок до 31-го числа кожного місяця, в сумі не меншій суми чергового погашення частини Кредиту, процентів та інших плат, відповідно до умов цього Договору та згідно Графіка погашення заборгованості по кредиту.
18.05.2010 року змінена назва Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», яке і є правонаступником попереднього Товариства.
Пунктом 3.2.4. Кредитного договору Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати відсотків та відповідних штрафних санкцій, у випадку несвоєчасного погашення кредиту та/або процентів.
Відповідач порушив свої зобов'язання, щодо щомісячного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом.
Відповідно до 2.7.4. Кредитного договору у випадку невиконання Позичальником боргових зобов'язань понад 1 (один) календарний місяць від дати отримання вимоги Банку, Банк має прав звернути стягнення на предмет іпотеки, майно Поручителя в порядку, передбаченому діючим законодавством та Договором іпотеки.
Пунктами 3.3.3 Кредитного договору встановлено, що Позичальник зобов'язаний забезпечити повернення кредиту в строки та на умовах, передбачених цим Договором, та сплачувати проценти за користування кредитом в строки на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до п. 4.3. Кредитного договору у разі несвоєчасного повного чи часткового повернення коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, та за несвоєчасне повну чи часткову сплату плати за обслуговування кредиту, Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 20 (двадцять) відсотків, від суми неповерненого Кредиту та/або несплачених процентів, плати за обслуговування кредиту, строк виконання яких настав.
У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 15.06.2007року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого, з метою забезпечення виконання боржником основного зобов'язання, що випливає з кредитного договору, іпотекодавець передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,058га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд, кадастровий номер якої - НОМЕР_3, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, який розташований на вказаній ділянці, загальною площею 48.30кв.м, житловою площею 28.70кв.м. Предметом іпотеки забезпечується зобов'язання боржника у розмірах, зазначених у кредитному договорі, що складається з суми кредиту, процентів за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, комісії, відшкодування збитків, витрат по зверненню стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодавець майновий поручитель на підставі цього договору забезпечує як виконання зобов'язання боржником за кредитним договором, так і вимоги іпотеко держателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки, у випадку, передбаченому п. 4.5. цього договору; штрафних санкцій, що передбачені умовами цього договору іпотеки та всіх збитків, завданих внаслідок порушення умов цього договору.
Статтею 3 Закону України „ Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання іпотеко держатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.
Відповідно до ст. 33 Закону України „ Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Згідно з п.7.1. Іпотечного договору та ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу, а також витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження Предмета іпотеки, витрат на страхування предмету іпотеки, збитків, завданих внаслідок порушення умов цього Договору та умов Кредитного договору, витрати на здійснення оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, які поніс Іпотекодержатель.
Пунктом 7.2. Іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки" здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, шляхом переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання або шляхом продажу Іпотекодержателем від свого імені Предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору.
Пунктом 7.3. Іпотечного договору закріплено право вибору Іпотекодержателем способу задоволення своїх вимог в межах переліку, визначеного п. 7.2. Іпотечного договору.
Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.
Крім того, відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення су; позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. - тобто такий спосіб реалізації предмета іпотеки чітко регламентований діючим законодавством.
Пунктом 42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (далі - Постанова пленуму) передбачено, що резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись в тому числі початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).
Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VІ від 17.09.2008 року були внесені зміни у статут ВАТ «ВіЕйБі Банк» відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (скорочена назва - ПАТ «ВіЕйБі Банк»).
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2011 року були повністю задоволено позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк». ОСОБА_3 продовжує ігнорувати рішення суду та не виконує зобов'язання перед банком.
Загальна сума заборгованості від 13.06.2016 року становить 1 2018 923,46грн.з них: заборгованість по кредиту - 21 250,06 дол. США; заборгованість за відсотками - 27 003,57 дол. США; комісія за РО -0,00грн; штраф за несвоєчасне погашення кредиту - 11 842,35 нар.
В перерахунку на національну грошову одиницю України(курс НБУ 25,015343 за один долар станом на 13.06.2016 року) заборгованість за тілом по кредиту становить 1 207 081,11грн.)
Взяті на себе зобов'язання банком було виконано у повному обсязі, а зобов'язання ОСОБА_3 за кредитним договором належним чином виконані не були.
Доказів сплати зазначеної суми, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 33 та Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
П. 5.1.6. договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель має право, зокрема, звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку виконання зобов'язання (або тієї чи іншої його частини), воно не буде виконане.
Відповідно до п.п. 7.1., 7.2., 7.4. договору іпотеки, у випадку невиконання або неналежного виконання позивальником зобов'язань по кредитному договору в цілому або в тій чи іншій частині та/або невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем - майновим поручителем обов'язків, встановлених цим договором, в цілому або в тій чи іншій його частині, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду. Іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених п. 7.3. цього договору.
Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4Закону України "Про заставу"та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.
На вимогу вказаного закону, суду була надана інформація що предмет іпотеки належить ОСОБА_2 на праві власності, а саме: Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5 від 04.06.2007 року Роздільннським районним відділом земельних ресурсів Одеської області на підставі Договору купівлі продажу земельної ділянки від 17.01.2007 року, акт зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування договорів оренди землі за НОМЕР_4, договором купівлі продажу домоволодіння, посвідченого Івановою А.Й., приватним нотаріусом Роздільнянського нотаріального округу Одеської області17.01.2007 року (правочин зареєстровано за номером НОМЕР_7, що підтверджено Витягом з Державного реєстру правочинів, виданим приватним нотаріусом за НОМЕР_6, витягом про реєстрацію права власноті на нерухоме майно НОМЕР_8, виданим 13.04.2007 року Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості», що є предметом іпотеки.
Судом було перевірено та з'ясовано, що у відповідачки у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно, окрім майна, яке перебуває в іпотеці, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта.
Таким чином, суд зазначає, що норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» розповсюджуються на правовідносини, що виникли по даній справі.
При цьому, суд вказує на те, що з набранням чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та на період його дії, ПАТ «ВіЕйБі Банк» позбавлено можливості здійснити звернення стягнення на предмет іпотеки.
При цьому, суд зазначає, що фактичне звернення стягнення на предмет іпотеки не пов`язується зі строком примусового виконання рішення суду передбаченого ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» і може бути здійснено після закінчення строку дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».
З урахування викладеного, суд вважає за можливим задовольнити вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Разом з тим, суд зазначає, що у зв`язку з наявністю загальних правових підстав для примусового стягнення на належне відповідачу майно таке стягнення на період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути здійснене і у передбачених випадках підлягає зупиненню в порядку, визначеному ст. 217 ЦПК України.
Приймаючи до уваги викладене, а також наявність загальних правових підстав для примусового виселення, таке виселення на період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» підлягає зупиненню в порядку, визначеному ст. 217 ЦПК України.
Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне відстрочити виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - на земельну ділянку площею 0,058га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд, кадастровий номер якої - НОМЕР_3, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, який розташований на вказаній ділянці, загальною площею 48.30кв.м, житловою площею 28.70кв.м., на строк дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».
Оскільки, відповідно до п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 1378, 00 грн. підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: останнє відоме місце реєстрації, АДРЕСА_1,(НОМЕР_2 виданий Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 25.04.1997 року) в дохід держави судовий збір у розмірі 1 378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. В. Іванова