Справа №461/2330/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

06 травня 2016 року Галицький районний суд м.Львова в складі: головуючої судді - Волоско І.Р., секретар Підлужний Р.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування приміщенням та зняття з реєстраційного обліку ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) Т.І., про визнання особи такою, що втратила право на користування приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, покликаючись на те, що вона є власником квартири №50 в будинку №116 на вул.Тарнавського у м.Львові. Крім того, у вказаному помешканні зареєстрована відповідач - ОСОБА_2 яка за вказаною адресою не проживає з 2015 року, однак по даний час залишається зареєстрованою на спірній житловій площі. Реєстрація відповідача у належній квартирі породжує численні незручності, зокрема, необхідність у більшому розмірі сплачувати комунальні послуги, та створює перешкоди у реалізації права приватної власності на квартиру в частині володіння, користування та розпорядження належним майном.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча належно була повідомлена про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін, та ухвалити по справі заочне рішення.

Суд, заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи, перевіривши надані докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджався своїм майном на власний розсуд.

ОСОБА_3 із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчиняти нею дії, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Як вбачається із матеріалів справиАДРЕСА_1 на вул. Тарнавського 116 у м.Львові складається із трьох кімнат жилою площею 43,80 кв.м. та кухні, загальною площею 59,80 кв.м. У квартирі зареєстровані сторони: позивач, та відповідач - ОСОБА_2

ОСОБА_3 №33 від 15.06.2016 року; №52 від 02.08.2015 року; №88 від 29.10.2015 року; №190 від 12.12.2015 року; №12 від 29.02.2016 року, складеного комісією ЖБК «Карпати», ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, однак не проживає.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає, користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

При цьому, у постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР та ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши водночас одну із таких вимог, зокрема: про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач з квітня 2015 року і по даний час в квартирі № 50 на вул. Тарнавського 116 у м.Львові не проживає без поважних причин.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що відповідач не проживає на спірній житловій площі більше одного року без поважних причин; не цікавиться житлом та не утримує його, відтак, слід прийти до висновку про втрату інтересу до будинку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.15, 16, 319, 321, 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право на користування квартирою №50 по вул. Тарнавського 116 у м.Львові.

Зняти ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 з реєстрації в квартирі АДРЕСА_2.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з часу отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.Р.Волоско.