Справа № 760/6429/16-ц
Провадження № 2-з/760/76/16
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

16 травня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (відповідач-1), ОСОБА_3 (відповідач-2), ОСОБА_4 (відповідач-3), третя особа: Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визначення порядку володіння та користування часткою у спільній частковій власності спадкового майна,

в с т а н о в и в:

05.04.2016 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом ОСОБА_2 (відповідач-1), ОСОБА_3 (відповідач-2), ОСОБА_4 (відповідач-3) та Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради (відповідач-4), про усунення перешкод в праві користування автомобілями шляхом передачі автомобілів у користування співвласникам.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 08.04.2016 зазначена позовна заява залишена без руху з підстав її невідповідності вимогам, встановленим статтею 119 ЦПК.

25.04.2016 на виконання вимог вищезазначеної ухвали суду, позивач подала заяву про усунення недоліків.

16.05.2016 суддя Солом'янського районного суду м. Києва постановив ухвалу про відкриття провадження у справі про визначення порядку володіння та користування часткою у спільній частковій власності спадкового майна.

Разом із позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, яке є предметом розгляду справи про визначення порядку володіння та користування часткою у спільній частковій власності спадкового майна, а саме на:

- транспортний засіб «Nissan», модель QASHQAI, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належав померлому ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, виданого ВРЕР-6 УДАІ в м. Києві 18.06.2009;

- транспортний засіб «MITSUBISHI», модель PAJERO WAGON, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого ВРЕР-6 УДАІ в м. Києві 05.12.2009 року на ім'я померлого ОСОБА_6 на підставі облікової картки приватного АМТ, виданої Управлінням ДАІ ГУ МВС України в м. Києві 19.06.2015.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що вищезазначене майно є предметом розгляду цієї справи, однак відповідачі дізнавшись про пред'явлення нею позову до суду повідомили, що вказаних автомобілів у них немає.

Таким чином, позивач стверджувала, що відповідачі мають намір продати транспортні засоби, у зв'язку з чим є вірогідність їх відчуження відповідачами до набрання рішенням суду законної сили. Отже, існують обставини, які значно утруднять або зроблять неможливим виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову відповідно до частини першої статті 153 ЦПК розглядається без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши обґрунтування заяви про забезпечення позову та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити з таких підстав.

Суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (частини перша, третя статті 151 ЦПК).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 152 ЦПК позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» зазначив, що «розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам» (пункт 4).

Частина третя статті 152 ЦПК передбачає, що «види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачами вимогами».

З матеріалів справи випливає, що позивач просить визначити порядок володіння та користування спадковим майном, а саме: транспортним засобом «Nissan», модель QASHQAI, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та транспортним засобом «MITSUBISHI», модель PAJERO WAGON, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, які належать кожній із сторін на праві приватної власності у розмірі по ? частини, однак просить накласти арешт на все майно.

Отже, обраний позивачем вид забезпечення позову не відповідає заявленим позовним вимогам, не є співмірним із цими вимогами та не призведе до ускладнення процесу відновлення правового становища позивача та виконання рішення суду, у разі задоволення вимог позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

За таких обставин, суд констатує відсутність необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням того, що за своїм змістом забезпечення позову, як заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення, не порушуючи при цьому збалансованості інтересів сторін.

Керуючись статтями 151, 152, 153, 210, 293 ЦПК, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (відповідач-1), ОСОБА_3 (відповідач-2), ОСОБА_4 (відповідач-3), третя особа: Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визначення порядку володіння та користування часткою у спільній частковій власності спадкового майна - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л. В. Шевченко