Справа № 682/278/16-ц
Провадження № 2/682/197/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2016 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Мацюка Ю.І.,

за участю секретаря Захарчук С.П.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частину спільного майна подружжя, посилаючись на те, що з 28 лютого 2009 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі.

Під час шлюбу сторонами був побудований гараж НОМЕР_1, площею 22,6 кв.м, з підвалом, площею 21,8 кв.м, загальною площею 44,4 кв.м, який розташований в четвертому проїзді в гаражному кооперативі «Затишок» міста Славута по вулиці Я. Мудрого, 1 а Хмельницької області. Даний гараж було побудовано на підставі Дозволу на виконання будівельних робіт № 84 від 06 травня 2010 року та рішення виконавчого комітету Славутської міської ради № 113 від 17 березня 2011 року. Свідоцтво про право власності було видане на ім'я відповідача ОСОБА_4 Оскільки добровільно оформити право власності на частину гаража за позивачкою, який є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, відповідач відмовляється, ОСОБА_3 просить визнати за нею право власності на ? частину даного гаража.

Позивачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити з викладених підстав.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вказуючи про те, що відповідач став членом гаражно-будівного кооперативу «Затишок» в 2008 році та сплатив членський внесок за особисті кошти, а тому позивачка участі в набутті даного гаража не приймала ні коштами ні працею. Просять в задоволенні позовних вимог відмовити, вказуючи на те, що даний гараж належить ОСОБА_4 і не є спільною сумісною власністю подружжя.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року, спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

В судовому засіданні об'єктивно встановлено, що сторони з 28 лютого 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджено даними копії свідоцтва про шлюб, серії 1-БВ № 059190.

На час розгляду справи у суді сторони розлучені. Шлюб було розірвано 23 лютого 2016 року, що сторонами неоспорюється.

За час перебування у шлюбі подружжя побудувало гараж НОМЕР_1, площею 22,6 кв.м, з підвалом, площею 21,8 кв.м, загальною площею 44,4 кв. м, який розташований в гаражному кооперативі «Затишок» міста Славута по вулиці Я. Мудрого, 1 а Хмельницької області, вартістю згідно інвентаризаційної оцінки 61089 гривень.

Викладені обставини підтверджені даними: довідки КП «Славутське БТІ» про вартість гаража; копії витягу з рішення виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області № 313 від 23 червня 2009 року про надання дозволу на будівництво гаража; копії дозволу на виконання будівельних робіт, виданого інспекцією ДАБК у Хмельницькій області № 84 від 06 травня 2010 року; копії технічного паспорту на гараж; копії свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомого майна від 17 березня 2011 року; копії витягу про державну реєстрацію прав № 29755296, згідно яких ОСОБА_4 на праві приватної власності належить гараж; копії будівельного паспорта на забудову земельної ділянки в гаражно-будівельному кооперативі, який був погоджений 25 червня 2009 року.

Крім того, об'єктом судового дослідження була відповідна заява відповідача ОСОБА_4 від 14 лютого 2008 року на ім'я голови ГБК «Затишок» з проханням прийняти його в члени гаражного кооперативу, на якій міститься резолюція, датована 05 травня 2009 року, з відміткою про надання згоди на вступ до кооперативу, та оригінал квитанції про сплату відповідачем ОСОБА_4 членського внеску в розмірі 1500 гривень від 05 травня 2009 року.

Досліджені письмові докази в їх сукупності спростовують пояснення відповідача та його представника про будівництво гаража та сплату членського внеску до укладення шлюбу з позивачкою. Разом з тим, стороною не доведено та не надано належних доказів, які б підтвердили факт набуття майна відповідачем ОСОБА_4 за особисті кошти.

Оскільки сторони перебували у шлюбі з 28 лютого 2009 року, гараж був набутий сторонами за час перебування у шлюбі і є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, сторони у добровільному порядку відмовляються вирішити даний спір, доказів, які б підтвердили факт набуття майна за особисті кошти одного з подружжя не здобуто, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, визнавши за ОСОБА_3 право власності на ? частину гаража.

Судові витрати, відповідно до статті 88 ЦПК України, підлягають стягненню на користь позивачки.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213 ЦПК України, ст.ст. 60, 69, 70 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину гаража НОМЕР_1, загальною площею 44,4 кв.м, який розташований в четвертому проїзді в гаражному кооперативі «Затишок» міста Славута по вулиці Я. Мудрого, 1 а Хмельницької області, який є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 551,20 гривень судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає чинності після закінчення терміну подання апеляційної скарги, якщо її не було подано; після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Суддя Мацюк Ю. І.