Справа № 195/1148/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

04.10.2016 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Скрипченка Д.М., при секретарі Левкович Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Колос" про встановлення факту укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ Агрофірма "Колос" про встановлення факту укладення договору купівлі-продажу нерухомості та визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами згідно експлікації до плану технічного паспорта виготовленого 06.09.2016 року КП "Томаківське БТІ" ДОР": житловий будинок загальною площею 88,30 кв.м.; житловою площею 61,70 кв.м.; згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд: житловий будинок "А" площею 118,9 кв.м, сарай "Б" площею 41,2 кв.м., сарай "В" площею 19,65 кв.м., погріб "Г" площею 2,80 кв.м., гараж "Д" площею 50,7 кв.м., літня кухня "Ж" площею 32,5 кв.м., сарай "З" площею 39,0 кв.м., сарай "К" площею 48,90 кв.м., убиральня "Л" - 1 шт., розташований по вул. Гагарані 50, с. Тарасівка Томаківського району Дніпропетровської області.

Позовні обґрунтовані тим, що 15.01.2016 року між ним та відповідачем по справі на Українській товарній біржі було укладено біржовий договір купівлі-продажу житлового будинку за вказаною вище адресою.

Вони з відповідачем досягли згоди щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу: ціну, порядок передачі у володіння придбаного нерухомого майна. Договір був укладений у письмовій формі на товарній біржі за реєстраційним номером №99736 і відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" не підлягав нотаріальному посвідченню.

За умов виконання даного правочину він повністю сплатив вартість придбаного майна у грошових коштах, які відповідач отримав від нього та передав житловий будинок у його власність.

З моменту укладення договору купівлі-продажу нерухомості, він вважає себе власником житлового будинку, вільно володіє ним та користується. КП Томаківським БТІ «ДОР» виготовлено технічний паспорт на зазначений Об'єкт Нерухомості, з якого слідує, що житловий будинок з будівлями та спорудами не перебуває в аварійному стані придатний для використання за призначенням.

Відповідно до висновку по оцінці ТОВ «Грандторгстрой» на теперішній час вартість його складає 43700 гривень.

Звернувшись до державного реєстратора, було виявлено, що в у змісті договору невірно зазначено назву населеного пункту де знаходиться придбаний ним житловий будинок, а саме «Зелений Гай», тоді як правильно було б зазначати «Тарасівка». Крім цього, такий договір нотаріально не посвідчений.

Відповідно до ст. 657 ЦК України він не має змоги вільно розпоряджатися належним йому будинком оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Про необхідність нотаріального посвідчення біржового договору він раніше був обізнаний, так як в тексті вказаного договору зазначено, що цей договір не підлягає нотаріальному посвідченню (ст. 15 Закону України від 10.12 1991 року «Про товарну біржу»).

Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Договір від 15.01.2002 року укладений між ним та відповідачем на Українській Товарній біржі, довідка від 09.09.2016 року за №71 видана КП "Томаківське БТІ" ДОР" підтверджують, що за ним зареєстровано право власності на житловий будинок; довідка від 06.09.2016 року за №223 видана Зеленогайською сільською радою підтверджує, що він є власником будинку.

Присадибна земельна ділянка, на якій розташований будинок, належить йому на праві власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 140812 від 11.08.2008 року, зареєстрованого за № 32.

У позасудовому порядку вирішити питання про реалізацію права володіти будинком неможливо з причини ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору.

У своїй заяві представник позивача просить розглянути справу за його відсутності у судовому засіданні.

Представник відповідача у своїй заяві проти позовних вимог не заперечує і просить розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін у судовому засіданні, які надали відповідні письмові заяви згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, які є достатніми для подальшого ухвалення рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Доведено, що за договором купівлі-продажу нерухомості від 15.01.2002 року укладеного на Українській товарній біржі ОСОБА_1 придбав за 2250 гривень у ТОВ Агрофірма "Колос" житловий будинок площею 51,3 кв.м., з надвірними спорудами в с. Зелений Гай по вул. Гагаріна 50, Томаківського району Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" від 10.12.1991 року договір зареєстровано на Українській товарній біржі за №997336.

Довідка видана Зеленогайською сільською радою Томаківського району Дніпропетровської області від 06.09.2016 року №223 підтверджує, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає, а крім того є власником житлового будинку та присадибної земельної ділянки по вул. Гагаріна 50, с. Тарасівка Томаківського району Дніпропетровської області.

Отже, суд вважає можливим встановити факт купівлі позивачем на підставі договору купівлі-продажу об'єкту нерухомості у ТОВ Агрофірма "Колос" житлового будинку саме в с. Тарасівка, а не в с. Зелений Гай, як зазначено у змісті самого правочину.

За домовленістю сторін позивачем було придбано: житловий будинок загальною площею 88,30 кв.м.; житловою площею 61,70 кв.м.; згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд: житловий будинок "А" площею 118,9 кв.м, сарай "Б" площею 41,2 кв.м., сарай "В" площею 19,65 кв.м., погріб "Г" площею 2,80 кв.м., гараж "Д" площею 50,7 кв.м., літня кухня "Ж" площею 32,5 кв.м., сарай "З" площею 39,0 кв.м., сарай "К" площею 48,90 кв.м., убиральня "Л" - 1 шт., розташований по вул. Гагарані 50, с. Тарасівка Томаківського району Дніпропетровської області.

На вказаний житловий будинок виготовлено технічний паспорт 06.09.2016 року КП "Томаківське БТІ" ДОР, доданий до матеріалів справи.

Також, КП "Томаківське БТІ" ДОР" видало довідку №71 від 09.09.2016 року у тім, що за ОСОБА_1 згідно архівних даних зареєстровано право власності на житловий будинок по вул. Гагаріна 50, с. Тарасівка Томаківського району Дніпропетровської області на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 15.01.2002 року №199736.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Зі змісту ст. 182 ЦК України випливає, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, яка є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Тимчасове положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, що діяло на час вчинення між сторонами правочину, а також чинний Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на обєкти нерухомого майна, не відносить угоди про придбання нерухомого майна на товарних біржах, як окремий правовстановлювальний документ.

Зміст Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 року №121, відносить біржові угоди до правовстановлювальних документів.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» зареєстровані на товарній біржі угоди не підлягають нотаріальному посвідченню.

Отже, перешкодою для позивача у державній реєстрації нерухомого майна є положення ст. 657 ЦК України, згідно якого при укладенні договору купівлі-продажу нерухомого майна обов'язковою умовою закону є нотаріальне посвідчення правочину.

Таким чином, угоди, укладені на товарних біржах внаслідок примусового продажу майна платника податків, не можуть бути посвідчені в нотаріальному порядку у звязку відсутністю добровільної згоди власника такого майна на його відчуження, який, у свою чергу, має виступати стороною за цим договором.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 06.11.2009 року N 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними (п. 13) наголосив, що у звязку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України. Суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214-215 ЦПК України, ч. 2 ст.220, ст. ст. 261, 267, 328, 334, 367, 655-657 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року №1956-ХІІ,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Колос" про встановлення факту укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Встановити факт купівлі ОСОБА_1 об'єкту нерухомості (житлового будинку) по вул. Гагаріна 50, с. Тарасівка Томаківського району Дніпропетровської області, згідно договору купівлі-продажу майна укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма "Колос" 15 січня 2002 року на Українській Товарнй біржі за реєстраційним номером 99736 у якому помилково зазначено назву населеного пункту розташування будинку, а саме "Зелений Гай" замість "Тарасівка".

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами згідно експлікації до плану технічного паспорта виготовленого 06.09.2016 року КП "Томаківське БТІ" ДОР": житловий будинок загальною площею 88,30 кв.м.; житловою площею 61,70 кв.м.; згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд: житловий будинок "А" площею 118,9 кв.м, сарай "Б" площею 41,2 кв.м., сарай "В" площею 19,65 кв.м., погріб "Г" площею 2,80 кв.м., гараж "Д" площею 50,7 кв.м., літня кухня "Ж" площею 32,5 кв.м., сарай "З" площею 39,0 кв.м., сарай "К" площею 48,90 кв.м., убиральня "Л" - 1 шт., розташований по вул. Гагарані 50, с. Тарасівка Томаківського району Дніпропетровської області.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги через Томаківський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_2