Справа № 489/2653/16-ц
Номер провадження 2/489/1696/16
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

20 вересня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (далі-позивач) до ОСОБА_3 (далі - відповідач), треті особи - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав,

встановив

В травні 2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком їх неповнолітніх дітей, які знаходяться на утриманні позивача, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у вихованні дітей не приймає.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд про задоволення позову, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи за довіреністю вказала про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

Прокурор в судовому засіданні вказала, що позбавлення батьківських прав відповідача не порушує прав та інтересів дитини.

Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 відповідач є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.09.2013.

Відповідно до довідки від 11.05.2016 неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом з позивачем.

Згідно з довідкою від 20.04.2016 за станом здоров'я і фізичним розвитком дітей слідкує мати. ОСОБА_3, який є батьком дітей за документами у лікарняному закладі жодного разу не з'являвся.

Відповідно до Акту підтвердження проживання та виховання від 11.05.2016 за період з серпня 2014 року по сьогоднішній день сусіди вказали, що не бачила, що відповідач приходив за місцем проживання дітей з метою спілкування та виховання.

Згідно з характеристикою від 05.05.2016 відповідач життям сина не цікавиться, дитячий заклад не відвідує, участі у витратах не бере.

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення судом їх батьківських прав, відповідно до вимог пункту 2 ч. 1 ст. 164 СК України.

Пунктом 16 Постанови Пленуму ВС України від 30 березня 2007 року за N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до висновку виконкому Миколаївської міської ради від 14.07.2016 орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1 підтвердили, що відповідач тривалий час не спілкується з дітьми, тобто й не приймає участі у вихованні дітей.

Враховуючи те, що відповідач зовсім не цікавиться життям та розвитком своїх дітей, суд приходить до висновку, що є підстави для позбавлення батьківських прав відповідача щодо його неповнолітніх дітей.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 15, 60, 212-214, 226 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв