АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 серпня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ратіо Інвест" до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 серпня 2016 року відхилене клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про закриття провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_3 подавапеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою закрити провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представника ОСОБА_4, ОСОБА_3, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, директора ТОВ "ФК "Ратіо Інвест", Пономаренко І.С., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі, заявленого з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, районний суд виходив з того, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У своїй апеляційній скарзі представник ОСОБА_4, ОСОБА_3 зазначає, що спір, який виник між сторонами, однією з яких був банк, що перебував у стадії ліквідації (банкрутства), повинен розглядатись за правилами господарського, а не цивільного судочинства.

Указані доводи не можуть бути прийнятими судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали та закриття провадження у справі враховуючи наступне.

Свою позицію представник відповідача обґрунтовує посилаючись на правові висновки колегій суддів Судових палат в адміністративних справах та у господарських справах Верховного Суду України, зроблених в ході розгляду справ №21-4846а15 від 16 лютого 2016 року та №21-286а16 від 15 червня 2016 року.

За змістом ч.1 ст.360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Як убачається з постанови Верховного Суду України №21-4846а15 від 16 лютого 2016 року, у даній справі позивач пред'явив вимоги до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії щодо визнання та включення до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги позивача.

У справі №21-286а16, що розглянута Верховним Судом України 15 червня 2016 року, позивачем пред'явлені вимоги до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії щодо визнання договору банківського вкладу та банківського рахунку нікчемними правочинами, не включення позивача як вкладника до реєстру вимог кредиторів, зобов'язання включити позивача до реєстру вимог кредиторів.

За результатами розгляду указаних справ Верховний Суд України дійшов висновку про те, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, юрисдикція адміністративних судів не поширюється, такі спори повинні розглядатись за правилами господарського судочинства.

Таким чином, правові висновки Верховного Суду України щодо підвідомчості справ, на які посилається представник відповідача у своїй апеляційній скарзі, зроблені за результатами розгляду справ за майновими вимогами до банків в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який в силу положень Закону України "Про банки і банківську діяльність" та Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виступає в ролі ліквідатора банків та здійснює процедуру ліквідації.

Указані правові висновки узгоджуються з ч.7 ст.12 ГПК України, відповідно до якої господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство.

Відповідно до ч.1 ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Аналогічні положення, що урегульовують порядок прийняття постанов адміністративними судами та ухвалення рішень господарськими судами, містяться в ст.161 КАС України та ст.82 ГПК України відповідно.

Таким чином, суди загальної юрисдикції, у тому числі Верховний Суд України, застосовують норми права в кожній конкретній, окремо взятій справі відповідно до правовідносин, що виникли між сторонами.

У даній конкретній справі, ПАТ "Банк Форум" в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію банку, правонаступником якого є ТОВ "ФК "Ратіо Інвест", пред'явив вимоги до відповідачів з приводу невиконання зобов'язань за договором кредиту.

Відповідно до п.1, 3 ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК (1618-15) у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

З огляду на наведене, враховуючи обставини справи, підстави виникнення спірних правовідносин та правосуб'єктний склад, дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Підстави для урахування вищенаведених правових висновків Верховного Суду України щодо норм права, які регулюють порядок визначення підвідомчості справ, при вирішенні питання закриття провадження у справі за позовом ТОВ "ФК "Ратіо Інвест" до ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відсутні, оскільки позови у справах №21-4846а15 та №21-286а16 виникли з інших підстав та мають відмінний від даної справи предмет спору.

Крім того, на час вирішення судом клопотання про закриття провадження у справі внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні та процесуального правонаступництва (ст.37 ЦПК України) ПАТ "Банк Форум" замінений його правонаступником - ТОВ "ФК "Ратіо Інвест", а тому доводи клопотання про закриття провадження у справі та доводи апеляційної скарги щодо юрисдикції спорів, стороною у який виступає банк, що ліквідується, правового значення не мають.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав для закриття провадження у справі є правильними.

Враховуючи викладене, підстав для скасування оскаржуваної ухвали з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О.Невідома