Справа № 462/4045/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої - судді Румілової Н.М., при секретарі Кіптіла В.М., за участю представника позивача Тарана Є.О, представників відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 2.06.2015 року звернувся до суду з позовом, що був уточнений, в якому зазначив, що 20.03.2015 року між ПАТ Банк «Київська Русь» в особі представника Банку за довіреністю ОСОБА_6 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу 1/2 ідеальних часток на нежитлову будівлю під літерою Б'-3, загальною площею 698, 9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Пунктом 2.1 Договору визначена ціна майна 2850000грн.Також 20.03.2015 року між ПАТ Банк «Київська Русь» в особі представника Банку за довіреністю ОСОБА_6 та ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу 1/2 ідеальних часток на нежитлову будівлю під літерою Б'-3, загальною площею 698, 9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Також визначена ціна за договором 2850000грн. 19.03.2015 року на підставі постанови правління Національного банку України від 19.03.2015 року за №190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь «до категорій неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №61 про запроводження строком на три місяці, з 20.03.2015 року по 19.06.2015 року включно, тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у вказаній банківській установі. Тим же рішенням призначено Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича. Тобто уповноважена особа Волков О.Ю. набув всі повноваження органів банку та органів контролю ПАТ «Банк «Київська Русь» з дня початку тимчасової адміністрації , а саме з 00год.00хв. 20.03.2015року. Вважає вищезазначені договори нікчемними, оскільки вони були вчинені Головою правління вже після призначення уповноваженої особи Фонду. Просить витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_5 одержане ними на виконання нікчемних правочинів нежитлову будівлю під літерою Б'-3 загальною площею 698, 9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ПАТ «Банк» Київська Русь» право власності на нежитлову будівлю під літерою Б'-3, загальною площею 698, 9 кв. м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Представник позивача Таран Є.О. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, підтвердив викладені у позові обставини, підтвердив, що на момент укладення та нотаріального посвідчення Договорів купівлі-продажу нежитлової будівлі не було відомо про прийняте рішення Правління НБУ про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у вказаній банківській установі. Просив задовольнити позов.

Представники відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечили, зазначили що кошти за нежитлову будівлю, згідно з умовами Протоколу про наміри укласти Договори купівлі продажу були перераховані на рахунок ПАТ «Банк «Київська Русь» ще 19.03.15, тобто укладання Договорів купівлі-продажу здійснювалось лише з метою внесення відповідних змін в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно Державний реєстр обтяжень рухомого майна щодо переходу від ПАТ «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 права власності. Нотаріус перевіряв легітимність доручення. Надане доручення на укладання правочинів не було відкликане. У період з 13 березня до 20 березня 2015 року готувались усі необхідні документи до укладання договорів, узгоджувались умови, грошова сума за договорами сплачувалась до підписання договорів у нотаріуса. Призначення уповноваженої особи проводилось в режимі секретності, не доводилась до відома робітників банку. Вважають, що між позивачем та відповідачами виникли зобов'язально-правові обов'язки. Відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, причина неявки суду невідома, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав письмове клопотання про розгляд справи без його участі.

Суд, вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що у позові слід відмовити з наступних підстав.

13 березня 2015 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» з однієї сторони та ОСОБА_2 і ОСОБА_5 з іншої сторони був укладений Протокол про наміри укладення договору купівлі-продажу нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1 від 13.03.2015р. Відповідно до п. 1 Протоколу, сторони зобов'язуються в майбутньому в термін до 31 березня 2015 року укласти і належним чином оформити Договір купівлі-продажу нежитлової будівлі площею 698, 9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1.

На виконання умов Протоколу 19 березня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 сплатили на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» кошти в розмірі по 2 850 000, 00 грн., що разом становить 5 700 000, 00 грн., що підтверджується відповідними платіжними документами, а саме:

платіжне доручення № 2 від 19 березня 2015 року на суму 2 850 000, 00 грн. - призначення платежу: оплата за придбання нежитлової будівлі розташованої за адресою АДРЕСА_1, площею 698,9 кв. м, платник ОСОБА_2 - копія додається

платіжне доручення № 2 від 19 березня 2015 року на суму 2 850 000, 00 грн. - призначення платежу: оплата за придбання нежитлової будівлі розташованої за адресою АДРЕСА_1, площею 698,9 кв. м, платник ОСОБА_5 ч/з довірену особу ОСОБА_8 зг. Довіреності № 35177 від 25.12.2013р. - копія додається.

20.03.2015 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» в особі представника Банку за довіреністю ОСОБА_6 та ОСОБА_2 укладено нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі за № 878 Договір купівлі-продажу 1/2 ідеальної частки в праві власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю загальною площею 698, 9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 2.1. Договору зазначеного Договору визначено, що продаж частки здійснюється за ціною 2 850 000, 00 грн., в т. ч. ПДВ.

20.03.2015р. між ПАТ «БАНК «Київська Русь» в особі представника Банку за довіреністю ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі за № 84 Договір купівлі-продажу 1/2 ідеальної частки в праві власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю загальною площею 698, 9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 2.1. Договору зазначеного Договору визначено, що продаж частки здійснюється за ціною 2 850 000, 00 грн., в т. ч. ПДВ.

У відповідності до пункту 3.1. Договору до обов'язків сторін віднесено обов'язок Продавця передати, а Покупця прийняти вказану частку нерухомого майна та технічну документацію не пізніше наступного дня з моменту підписання даного Договору.

Причиною спору між сторонами стало на думку позивача недотримання відповідачами вимог ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час укладення нотаріально посвідчених Договорів купівлі-продажу 1/2 ідеальної частки в праві власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю загальною площею 698, 9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованих в реєстрі за № реєстрі за № 878 та № 882

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», умовами укладених догорів.

Згідно до постанови правління Національного банку України № 190 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонду) прийнято рішення від 19.03.15 № 61 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь», згідно з яким з 20.03.15 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь». Тимчасову адміністрацію було запроваджено строком на три місяці з 20.03.15 по 19.06.15 включно.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон №4452) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно ч. 1, 2 ст. 4 Закону № 4452, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 зазначеного Закону, на Уповноважену особу Фонду покладений обов'язок під час дії тимчасової адміністрації проводити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті .

Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів (ч. 4 ст. 38 Закону № 4452).

Згідно ч. 3 ст. 38 Закону № 4452 правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Вказаною ч. 3 ст. 38 Закону № 4452 визначено виключний перелік підстав, наявність яких (або якої) свідчить про нікчемність правочину (у тому числі договори) неплатоспроможного банку.

Ч. 3 ст. 36 Закону № 4452 передбачено, що правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 34 Закону № 4452 Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України». Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Враховуючи викладене, положення ч. 3 ст. 36 Закону № 4452 кореспондується з положеннями ст. 34 цього ж Закону, щодо обов'язку Фонду негайно довести до головного банку та до кожного відокремленого підрозділу банку рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

Аналіз норм Закону дає можливість дійти висновку, що законодавець фактично встановив, що процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку передбачає ситуацію, при якій уповноважені особи банку не можуть знати про запровадження тимчасової адміністрації до моменту безпосереднього доведення їм такого рішення Фондом.

Оцінюючи доводи представників ОСОБА_2 у сукупності з іншими письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні та показами свідка, поясненнями сторін суд, враховує, що інформація про постанову правління Національного банку України № 190 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних» та прийняття рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.03.15 № 61 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» могла бути опублікована на офіційному сайті НБУ (http://www.bank.gov.ua ) та офіційному сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua) 20.03.15р., в другій половині робочого дня, та укладення Договорів відступлення відбулось до моменту доведення такого рішення до головного офісу банку після, що на думку суду свідчить про відсутність порушення вимог Закону № 4452.

Допитаний свідок ОСОБА_6, який працював керівником Львівської філії банку під час оформлення договорів, суду пояснив, що з лютого 2015 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» з однієї сторони та ОСОБА_2 і ОСОБА_5 з іншої сторони узгоджувались всі документи з приводу придбання майна , визначалась дата оплати вартості майна, готувались правовстановлюючі документи та домовлялись з нотаріусом про час укладання правочинів, підписаний був протокол про наміри укладення договору купівлі-продажу нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1, також зазначив, що 19.03.15 сторони Договорів купівлі-продажу підтвердили можливість підписання вказаних договорів з урахуванням досягнення домовленостей щодо всіх істотних умов. Окрім цього, 19.03.2015р. покупцями було сплачено кошти за придбання будівлі в повному розмірі. Також 19.03.2015р. було заплановано зустріч у нотаріуса на 8:00 год. 20.03.2015р для нотаріального посвідчення Договорів купівлі-продажу та внесення відповідних змін в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо переходу від ПАТ «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 права власності. Крім того свідок ОСОБА_9 зазначив, що на момент укладення та нотаріального посвідчення Договорів купівлі-продажу нежитлової будівлі не було відомо про прийняте рішення Правління НБУ про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у вказаній банківській установі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що фактичне укладення Договорів купівлі-продажу відбулося до моменту опублікування інформації про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» та до моменту доведення такого рішення до головного офісу банку. На думку суду, вказані обставини у їх сукупності свідчать про відсутність підстав нікчемності та відсутність порушення норм Закону № 4452 при укладення між Банком та ОСОБА_2 та ОСОБА_5 20.03.15 договорів купівлі продажу зареєстрованих в реєстрі за №878 та № 882.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У ст. 215 ЦК України визначено випадки та підстави недійсності правочину.

Згідно ч. 1, 2 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У судовому засіданні позивачем не було надано суду доказів, які б свідчили, що спірні правочини є такими, що порушують публічний порядок чи спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави, отримання неправомірної вигоди.

Отже, суд вважає, що оскаржувані позивачем договори є дійсними, такими, що були укладені згідно вимог чинного законодавства України, направленими на настання реальних наслідків для сторін, судом також встановлено що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося виконання оскаржуваних договорів, і протилежного позивачем не доведено. Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є дійсними власниками нежитлової будівлі під літ. Б'-3, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.10,11, 209, 212, 214- 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові Публічного акціонерного товариства Банк «Київська Русь» до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів, з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення- протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Н.М.Румілова