Справа №575/1256/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/894/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Семеній Л. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

на рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 01 квітня 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Правдинського робітничого кооперативу Сумської облспоживспілки

про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

в с т а н о в и л а :

22 грудня 2015 року позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 серпня 1990 року Кириківською селищною радою їм видано ордер на жиле приміщення житловий будинок № 50 по вул. Правдинська в смт. Кириківка Великописарівського району Сумської області, на підставі якого вони відразу вселилися у житлове приміщення та проживають в ньому до цього часу.

У вересні 2015 року відповідач, якому вказаний житловий будинок належить на праві колективної власності, запропонував їм викупити будинок з господарськими будівлями по вул. Правдинська № 50 та попередив, що в разі відмови будинок буде виставлено на продаж.

Позивачі зазначали, що безперервно, добросовісно та відкрито володіють житловим будинком більше 25 років, а тому просили визнати за ними право спільної сумісної власності на житловий будинок та господарські споруди, а саме 1/2 частину гаража-сараю, погріб та огорожу, які знаходяться за адресою: Сумська область, Великописарівський район, смт. Кириківка, вул. Правдинська № 50.

Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 01 квітня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням цього ж суду від 06 квітня 2016 року стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір в розмірі 712,80 грн., по 237,60 грн. з кожного.

Знято заборону відчуження житлового будинку по вул. Правдинська, 50 смт. Кириківка Великописарівського району Сумської області з дня набрання чинності рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 01 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Правдинського робітничого кооперативу Сумської облспоживспілки про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просять його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги зводяться до тих же мотивів, що і заявлений позов. При цьому позивачі зазначають, що судом не надана оцінка тому, що їх сімя приймала безпосередню участь у будівництві будинку, витрачаючи на це кошти із сімейного бюджету, а факт добросовісного заволодіння ними житловим будинком № 50 по вул. Правдинській в смт. Кириківка встановлений судом.

Додаткове рішення суду у апеляційному порядку не оскаржується, а тому відповідно до ст. ст. 11, 303 ЦПК України не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_6, яка проти скарги заперечувала, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 02 серпня 1990 року Кириківською селищною радою Великописарівського району Сумської області ОСОБА_3 з сімє'ю із чотирьох чоловік: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 видано ордер на жиле приміщення № 1, жилий будинок з чотирьох кімнат жилою площею 61,1 кв.м по вул. Правдинська (а.с. 12).

З 09 серпня 1990 року позивачі зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5-9).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, виданого на підставі рішення № 6 виконкому Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області від 28 січня 2000 року та технічного паспорту, житловий будинок, розташований в смт. Кириківка по вул. Правдинська № 50, що складається з житлового будинку літ. А,а, 1/2 частини гаража-сараю літ. Б, погріба, огорожі, належить Правдинському робітничому кооперативу на праві колективної власності, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20 травня 2015 року. Жила площа будинку - 61,1 кв.м, загальна площа - 122,3 кв.м (а.с. 11, 55, 196-204).

Земельна ділянка площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Правдинська, 50 в смт. Кириківка Великописарівського району Сумської області перебуває у комунальній власності (а.с. 56-57).

30 серпня 2000 року ОСОБА_3 зверталася до загальних зборів пайовиків Правдинського робітничого кооперативу із заявою про приватизацію житлового будинку, в якому вона мешкає (а.с. 152).

Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 02 серпня 2010 року за позовом Правдинського робітничого кооперативу до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 про витребування майна, що є власністю позивача, та зустрічним позовом про зобовязання укласти договір найму житла, в задоволенні позову та зустрічного позову відмовлено (а.с. 13-14).

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 26 лютого 2009 року зобовязано ОСОБА_3 укласти договір найму житлового будинку, який знаходиться в с. Кириківка, вул. Правдинська, 50, на умовах, визначених Правдинським робітничим кооперативом, крім п. 1, 4.1 про те, що житло передається у тимчасове користування строком на один рік (а.с. 77-78).

Листами від 07 квітня 2003, 07 вересня 2015 року Правдинський робітничий кооператив повідомляв ОСОБА_3, що загальними зборами пайовиків прийнято рішення про ліквідацію Правдинського робітничого кооперативу та запропоновано викупити будинок, в якому вона мешкає по вул. Правдинська, 50 в смт. Кириківка Великописарівського району Сумської області (а.с. 19, 79-84).

20 листопада 2015 року загальними зборами пайовиків Правдинського робітничого кооперативу прийнято рішення про дооцінку будинків по вул. Правдинська № 48, № 50 по 120000 гривень кожен та обрано ліквідатором Правдинського робітничого кооперативу ОСОБА_6 Мешканцям будинків було запропоновано викупити їх, а в разі відмови - вирішено виставити їх на продаж (а.с. 85-86).

Згідно з копіями бухгалтерських довідок, рахунком головної книги Правдинського робітничого кооперативу, після нарахування амортизації на житловий будинок № 50 у 2015 році проведено дооцінку основних засобів до реальної ціни, в тому числі будинку № 50 по вул. Правдинська в смт. Кириківка (а.с. 177-179).

Відповідно до виписки із балансу Правдинського робітничого кооперативу, балансова вартість житлового будинку по вул. Правдинська № 50 станом на 1 січня 2016 року становить 120000 грн. (а.с. 148).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що спірне нерухоме майно належить на праві колективної власності пайовикам Правдинського робітничого кооперативу, право власності за яким зареєстровано відповідно до чинного законодавства.

Позивачі вселились в будинок на підставі ордера та користуються ним на законних підставах, тому положення ст. 344 ЦК України на спірні правовідносини не поширюються.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з розясненнями, які містяться у пункті 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Крім того, при вирішенні питання про право власності в силу набувальної давності, задоволення вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст. 344 ЦК можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Як вірно встановлено місцевим судом, рішенням виконавчого комітету № 72 від 02 серпня 1990 року Кириківської селищної ради Великописарівського району затверджено рішення спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету Правдинського робітничого кооперативу про надання ОСОБА_3 зі складом сімі з чотирьох осіб житлової площі по вул. Правдинська та видано відповідний ордер (а.с. 12).

Спірний житловий будинок з господарськими будівлями належить на праві колективної власності Правдинському робітничому кооперативу і відноситься до громадського житлового фонду (а.с. 11, 55).

Таким чином, позивачі вселилися у житлове приміщення на законних підставах і набули право безстрокового користування цим житлом.

Враховуючи встановлені у справі обставини, суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку про те, що режим ст. 344 ЦК України на спірне нерухоме майно не розповсюджується, отже відсутні законні підстави для визнання за позивачами права власності на спірний будинок за набувальною давністю.

Доводи апеляційної скарги про протилежне висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке могло бути підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 01 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді