Справа №: 398/918/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"27" травня 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючої судді Бугайченко Т.А., за участі секретаря Величко Т.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення проїзного документа дитини, надання дозволу на виїзд дитини за межі України без згоди батька-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 в якому просить надати дозвіл на тимчасові поїздки за кордон Країн Європейського Союзу та Шенгенської угоди, Туреччини, Російської Федерації, США , Канади, Чорногорії, Ізраїлю, Угорщини, Кіпру, Австралії та у зворотному напрямку з 01 лютого 2016 року по 01 лютого 2019 року неповнолітнього ОСОБА_3 у супроводі його матері ОСОБА_1 і без згоди та супроводу батька, відповідача по справі, а також просить суд надати дозвіл на виготовлення проїзних документів для поіздок за кордон. Позовні вимоги мотивовано тим, що вона з відповідачем являються батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Їхній з відповідачем син постійно проживає з нею. З відповідачем вона не спілкується з 2008 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не цікавиться його життям та здоров»ям. Їхній син займається у початковій групі підготовки ЛДЮФК «Галичина» м.Львова, є капітаном команди, часто приймає участь у тренувальних зборах і змаганнях на території України, але не може за відсутності згоди батька виїзжджати за кордон, що суттєво гальмує розвиток дитини. У 2015 році та в січні 2016 року відповідач безпідставно відмовив їй надати згоду на виїзд їхнього сина за кордон. Тому за захистом прав дитини вимушена була звернутись до суду.

Позивач в судове засідання не з»явилась, надіслала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з»явився, відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України, вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову , виходячи з наступного.

Судом встановлено, що:

- сторони є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 21);

- дитина проживає з матір'ю, яка опікуються дитиною, утримує її та доглядає, що підтверджується копіями актів про обстеження місця проживання, копією характеристики на дитину, виданою навчальним закладом (а.с.13, 16,17);

- ОСОБА_3 займається в початковій групі підготовки «Львівського дитячо-юнацького футбольного клубу «Галичина», являється провідним гравцем та капітаном команди. Команда часто приймає участь в учбово-тренувальних зборах та змаганням за межами України, але ОСОБА_3 не має змоги бути задіяним у вказаних заходах, оскільки батько не надає згоди на його виїзд за кордон. Вказана інформація підтверджується довідкою ЛДЮФК «Галичина» (а.с. 10 ).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно ст. ст. 1, 3, 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" громадянин України має право виїхати з України. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

За правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 в редакції Постанови КМУ від 25.08.2010 року № 724 (п. п. 3-5), виїзд з України громадян, які не досягли 16 річного віку, здійснюється за згодою обох батьків та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду досягли 18-річного віку. Виїзд громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного із батьків або інших осіб, уповноважених одним із батьків з нотаріально посвідченою згодою здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого із батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування в цій державі, якщо другий із батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого із батьків у разі пред`явлення зокрема рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу другого із батьків. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Тобто, відповідно до вимог Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" судом, за наявності для того підстав, можу бути надано дозвіл на конкретний виїзд (одноразовий), з визначенням його початку й закінчення у конкретній країні. Тому законні підстави для задоволення позову відсутні.

Судові витрати у справі, відповідно вимог ч.4 ст. 88 ЦПК України, суд залишає по фактично понесеним.

Керуючись ст.ст. 11, 60-62, 213-215 ЦПК України, суд-

Вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Кіровоградської області через суд першої інстанції , шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Суддя Т.А.Бугайченко