Справа № 359/6614/16-ц Головуючий у І інстанції Саган В. М.
Провадження № 22-ц/780/5537/16 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є. М.
Категорія 38 30.11.2016
УХВАЛА

Іменем України

30 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Мережко М.В., Данілова О.М.,

за участю секретаря: Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 до Державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою.

В обґрунтування своїх вимог просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини - земельної ділянки площею 2,501 га, що розташована на території Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2016 року матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини було повернуто позивачу для подання до належного суду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. При цьому у статті 114 ЦПК України наведено вичерпний перелік позовів, для яких установлена виключна підсудність і який розширеному тлумаченню не підлягає.

Аналогічне положення міститься і у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» яким роз»яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114ЦПК). Згідно з положеннями статті 181ЦКдо нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини - земельної ділянки площею 2,501 га, що розташована на території Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Тобто, в даному випадку на спірні правовідносини розповсюджуються правила виключної підсудності, а вищезазначене розташування нерухомого майна територіально підсудне Богуславському районному суду Київської області.

Отже, колегія суддів погоджується з тим, що повертаючи матеріали позовної заяви позичу для подання до належного суду, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, у відповідно до ч.1 ст. 115 ЦПК України, встановлено, що справа не підсудна цьому суду, те, що вимоги викладені в позові повинні розглядатися за правилами виключної підсудності у відповідності до ч.1 ст. 114 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що при визначенні підсудності необхідно було виходити із положень ч. 2 ст. 1221 ЦК України є безпідставними та такими, що не узгоджуються з нормами законодавства, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити.

У відповідності п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а ухвала судді суду першої інстанції постановлена відповідно до вимог процесуального законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 114, 303, 307, 312 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: