Справа № 265/5595/16-ц
Провадження № 6/265/386/16
У Х В А Л А

12 жовтня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Байрачній І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за заявою ОСОБА_1 про зняття арешту, зацікавлені особи: Лівобережний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області, ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про зняття арешту, посилаючись на те, що на його майно постановою державного виконавця від 11 липня 2016 року було накладено арешт через наявність у нього боргу за виконавчим провадженням з примусового стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки, Софії, 2003 р. н. Однак на підставі того, що заборгованість ним зі сплати аліментів була погашена, то просив суд зняти арешт з його майна.

У судове засідання заявник не зявився, надавши суду заяву з проханням вирішити справу за його відсутністю, наполягаючи при цьому на задоволенні заявлених ним вимог.

Представник Лівобережного ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області, яка діє на підставі довіреності, ОСОБА_3, в судове засідання не зявилась, надавши заяву з проханням вирішити спір у її відсутність на розсуд суду.

Зацікавлена особа, ОСОБА_2, в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про зняття арешту підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що постановою від 11 липня 2016 року державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС міста Маріуполя в рамках виконавчого провадження № 51198806 в забезпечення виконання виконавчого листа 2-8632/04, виданого 26 січня 2005 року судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки, Софії, 17 серпня 2003 р. н., аліментів в розмірі 1/4 частки від доходу до повноліття дитини було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно заявника із забороною його відчуження.

За довідкою від 26 вересня 2016 року державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС міста Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість перед ОСОБА_2 щодо сплати аліментів на утримання дитини, Софії, в сумі 0,91 грн., тим самим вбачається, що заборгованість в сумі 3584,70 грн. боржником була сплачена, що також підтверджується долученими до заяви чеками на суму 3194,10 грн. за серпень вересень 2016 року.

Згідно із ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

За ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

На підставі ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Згідно із ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України здійснення права власності, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

З урахуванням обставин, встановлених в судовому засіданні, суд вважає доведеним, що на усе майно ОСОБА_1 було накладено арешт державним виконавцем на підставі постанови від 11 липня 2016 року з метою забезпечення реального виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, Софії, через наявну у ОСОБА_1 заборгованість зі сплати ним аліментів на користь ОСОБА_2

Натомість, оскільки судом було встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 перед стягувачем на теперішній час була погашена зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то вказане свідчить про відсутність подальшої необхідності у забезпеченні примусового виконання судового рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_1 шляхом накладення на усе майно боржника арешту.

Таким чином суд вважає можливим задовольнити заявлені вимоги шляхом зняття арешту з усього майна ОСОБА_1, який був накладений постановою державного виконавця від 11 липня 2016 року.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про зняття арешту, зацікавлені особи: Лівобережний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області, ОСОБА_2, задовольнити.

Зняти арешт, накладений постановою від 11 липня 2016 року державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Донецької області, ОСОБА_3, в рамках виконавчого провадження № 51198806 на усе рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 із забороною його відчуження.

На ухвалу суду протягом пяти днів з моменту проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя