АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1198/16 Головуючий 1-інст. ОСОБА_1
Справа № 642/9877/15-ц Доповідач Зазулинська Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів КРУГОВОЇ С.С.,

ОСОБА_2,

секретаря Прологаєвої А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Ленінського районного суду міста Харкова від 23 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, 3-тя особа ОСОБА_4 державна нотаріальна контора, про поновлення строку для прийняття спадщини,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Харкова від 10 грудня 2015 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору відмовлено і його позовну зяву до ОСОБА_4 міської ради, 3-тя особа ОСОБА_4 державна нотаріальна контора залишено буз руху з підстав несплати судового збору та невідповідності позову вимогам ст.ст.119-120 ЦПК України.

На усунення вказаних недоліків позивачу було надано строк протягом 2-х днів з дня отримання копії ухвали та попереджено, що у разі невиконання зазначених в ухвалі вимог, заява вважається неподаною та повертається позивачу, що не є перешкодою для повторного звернення до суду.

21 грудня 2015 року ОСОБА_7 подав до суду уточнену позовну заяву, в якій відповідачами зазначив ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та вдруге заявив клопотання про звільнення його від судових витрат по справі, а 22 грудня 2015 року подав доповнення до заяви про усунення недоліків, в якій просив долучити до матеріалів справи довідку міського центру зайнятгості про те, що він не перебуває на обліку і не отримує виплат.

Ухвалою цього ж судді від 23 грудня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради, а також його уточнену позовну заяву до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про поновлення строку для прийняття спадщини визнано неподаними та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обгрунтування скарги посилається на неповне з"ясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано не застосував для звільнення його від сплати судового збору норми процесуального права: ст. 10, ч. 3 ст. 82, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року.

Вказує, що він надав всі докази до суду у підтвердження свого матеріального стану.

Зазначає, що він на теперішній час не працює, не має місця роботи. Після демобілізації зі Збройних Сил України з 02 жовтня 2015 року не отримує заробітної платні. З 22.10.2015 року зареєстрований як ФОП з видом діяльності: діяльність у сфері права. В теперішній час не здійснює приватну юридичну практику через витрачання часу на ведення справ, пов'язаних з політичним переслідуванням його та порушенням його прав, не має доходу від приватної юридичної практики, не перебуває на обліку в Харківському міському центрі зайнятості та не отримує допомоги по безробіттю, не має грошових вкладів на банківських рахунках, має зобов'язання повернути кредит в розмірі 1000 гривень в Ощадбанк, через його матеріальний стан йому призначено субсидію на сплату комунальних послуг

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав,

У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України статті 8 ЗУ «Про судовий збір»( далі Закон № 3674-VI )суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до роз"яснень, які містяться в п.п.1,29,32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" ( з подальшими змінами ): Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У звязку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, повязані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі Закон № 3674-VI), а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Суд вправі застосувати щодо одного і того самого заявника і за однією й тією ж його заявою ( скаргою) як відстрочення , так і розстрочення сплати судового збору, або зменшення розміру судового збору, або звільнення від його сплати. Зазначені дії мжуть мати місце у різній послідовності або в сукупності.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні клопотання позивача про звільнення його від сплати судових витрат, зокрема, судового збору, судом недостатньо були перевірені надані ним документи щодо майнового стану та не враховані вищенаведені роз"ясненні постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Поза увагою суду залишилось, що навіть у разі відсутності підстав для звільнення від сплати судового збору, можливо відстрочити цю сплату до ухвалення рішення у справі і в залежності від цього рішенняі вирішити у відповідності до ст.88 ЦПК України і питання про розподіл судових витрат.

Отже, при постановленні ухвали від 23.12.2015 року суддею не в повній мірі були додержані вимоги закону, питання про відкриття провадження у справі було вирішено з порушенням порядку, встановленого для його вирішення.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України вказані обставини є підставою для скасування ухвали і передачі на новий розгляд до суду першої інстанції питання про відкриття провадження у справі, а не передачі справи для продовження її розгляду, як зазначено в апеляційній скарзі, тому скарга підлдягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч.2 ст.307, п.3 ч.1 ст.312, ст.ст.313,314,315,317,319,324 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу судді Ленінського районного суду міста Харкова від 23 грудня 2015 року скасувати. Питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.П.Зазулинська

Судді С.С. Кругова

ОСОБА_2