Номер провадження: 22-ц/785/3365/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів: Панасенкова В.О.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Ярахмедові Є.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 та представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 08 лютого 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

15 травня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, який у подальшому був ним уточнений, до ОСОБА_5, ПАТ «СК «Країна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 10.12.2014 року, ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки «ОСОБА_7 ХС70», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Люстдорфська дорога в м. Одеса, не врахував дорожні умови, не витримав безпечну дистанцію, в результаті чого скоїв зіткнення з попереду зупинившимся автомобілем марки «КІА», реєстраційний номер НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 13.1 «Правил дорожнього руху».

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 19.12.2014 року, ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

30.04.2014 року між ПП «Молочко» та ПАТ «СК «Країна» було укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/6387333, строк дії якого з 05.05.2014 року по 04.05.2015 року, згідно з яким було застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю наземного транспортного засобу марки «ОСОБА_7 ХС70», реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно з висновком авто-товарознавчого дослідження №369/2015 від 19.03.2015 року, складеного ФОП «ОСОБА_8В.», вартість матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу марки «КІА», реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, станом на 19.03.2015 року, становить 2159 гривень 46 копійок.

На підставі наведеного, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив його задовольнити з наведених у позовній заяві правових підстав.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення позовних вимог, надав до суду письмові заперечення проти позову, посилаючись на те, що: ОСОБА_5 за відповідними позовними вимогами щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди у результаті ДТП не несе відповідальності, оскільки його цивільно-правова відповідальність як власника наземного транспортного засобу забезпечена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів із строком дії з 05.05.2014 року до 04.05.2015 року включно. Щодо компенсації моральної шкоди у розмірі 10000 гривень, то вони непідтверджені позивачем; щодо відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 4000 грн., позивачем також не надано доказів, які б підтвердили його дійсні витрати.

Представник відповідача ПАТ «СК «Країна» у судове засідання не зявися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду письмові заперечення проти задоволення позову, в яких просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач немає права звертатись до суду, оскільки ОСОБА_3 не доведено права власності щодо предмету спору, а саме не доведено право власності на автомобіль «КІА», реєстраційний номер НОМЕР_2, у зв'язку з цим його право станом на день звернення з позовною заявою не порушено.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 08 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони по справі не зявились, хоча про розгляд справи вони сповіщались належним чином та завчасно, про що свідчать судові повідомлення про отримання ними судових повісток. Крім того, інтереси позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_5 представляють довірені особи. Тому у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України їх неявка до суду не перешкоджає подальшому розгляду справи та їх доступі до апеляційного суду.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні в частині викладення мотивувальної частини, з наступних підстав.

За правилами ч. 1 п. 4 ст. 309 ЦПК України підставами для зміни рішення суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів свого права власності на автомобіль, який пошкоди відповідач ОСОБА_5.

Однак повністю з такими висновками суду погодитись не можливо, оскільки мотивувальна частина рішення містить суперечливі судження.

Із матеріалів справи вбачається, що 10.12.2014 року о 17.00 годині, ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки «ОСОБА_7 ХС70», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Люстдорфська дорога, в м. Одесі, не врахував дорожні умови, не витримав безпечну дистанцію, в результаті чого скоїв зіткнення з попереду зупинившимся автомобілем марки «КІА», реєстраційний номер НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 13.1 «Правил дорожнього руху».

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 19.12.2014 року, ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою.

30.04.2014 року між Приватним підприємством «Молочко» та ПАТ «СК «Країна» було укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/6387333, строк дії якого з 05.05.2014 року по 04.05.2015 року, згідно з яким було застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю наземного транспортного засобу марки «ОСОБА_7 ХС70», реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з виконанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогнебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній підставі володіє транспортним засобом, механізмом іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно положень ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до п. 6 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України).

Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України.

Судом першої інстанції під час розгляду справи не було зясовано чи перебував у трудових відносинах ОСОБА_5 з ПП «Молочко» та на підставі чого він здійснював керування транспортним засобом, також ПП «Молочко» не було залучено до участі у справі, хоча в матеріалах справи є копія страхового полісу, за яким між Приватним підприємством «Молочко» та ПАТ «СК «Країна» було укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/6387333, таким чином враховуючи, що судом першої інстанції не були досліджені всі докази по справі, вимоги про стягнення розміру франшизи з ОСОБА_5 та страхового відшкодування з ПАТ «СК» Країна» задоволенню не підлягають.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні в вищенаведених межах викладення мотивувальної частини. У решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.2, 3 ч.1 ст.307, п.п. 3,4 ч.1 ст.309, ч.2 ст.314,316,317,319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, рішення Київського районного суду м.Одеси від 08 лютого 2016 року змінити.

У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_5, публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити з підстав викладених у мотивувальній частині рішення апеляційного суду.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М.Драгомерецький

ОСОБА_7

ОСОБА_2