Справа №451/281/16-ц
Провадження № 2/451/207/16
РІШЕННЯ

іменем України

28 листопада 2016 року

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді - Семенишин О.З.,

секретаря судового засідання Табен Л.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Радехів цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 про поновлення строку звернення до суду, визнання наказу незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в :

11 березня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В позовній заяві зазначає, що 7 вересня 2015 року відповідачем було видано наказ №16/2 «Про внесення змін до штатного розпису Вузлівського МПД ДП «Укрспирт»». Даним наказом, окрім іншого, прийнято рішення керівником відповідача затвердити зміни до штатного розпису Вузлівського МПД, як складової частини зведеного штатного розпису Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт». 8 вересня 2015 року, його письмово попереджено під розписку про майбутнє звільнення з роботи після закінчення двох місяців від дня попередження, на підставі п.1 статті 40 Кодексу Законів про працю України. 16 жовтня 2015 року відбулося засідання профспілкового комітету Вузлівського МПД ДП «УКРСПИРТ». На даному засідання було прийняте рішення, оформлене відповідним протоколом, яким надано згоду на звільнення позивача за скороченням штату, відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України з наданням йому гарантій і компенсації, передбачених чинним законодавством і колективним договором. Проте із протоколу, засідання первинної профспілкової організації звільнення позивача було вмотивовано (цитата): «...з метою оптимізації штатного розпису, та скороченням витрат на собівартість одиниці виробленої продукції ...». 9 листопада 2015 року відповідачем було видано наказ № 61/2-к «Про звільнення з роботи ОСОБА_4В.», яким вирішено ОСОБА_4 - начальника охорони Вузлівського МПД ДП «Укрспирті" звільнити з роботи 9 листопада 2015 року у зв'язку з скороченням штату працівників (п. 1 ст. 40 КЗпП України). Проте ним нещодавно було виявлено, що 23 жовтня 2015 року відповідач видає наказ № 278-к, яким призначено ОСОБА_5 на посаду провідного інженера відділу оперативного контролю за охороною місць провадження діяльності управління контролю виробничої діяльності та охорони місць провадження діяльності ДП «Укрспирт» з 26 жовтня 2015 року з посадовим окладом згідно зі штатним розписом. Приблизно через 5 тижнів після видачі наказу про звільнення позивача з роботи відповідачем 14 грудня 2015 року видано наказ № 400-к, яким ОСОБА_5, провідного інженера відділу оперативного контролю за охороною місць провадження діяльності управління контролю виробничої діяльності та охорони місць провадження діяльності ДП «Укрспирт», переведено до Вузлівського МПД ДП «Укрспирт» та призначено його на посаду начальника схорони Вузівського МПД ДП «Укрспирт» з 15 грудня 2015 року з оплатою праці згідно зі штатним розписом. Третя особа була прийнята на посаду, яку до звільнення обіймав позивач, вже за кілька тижнів після його звільнення, тому рішення відповідача про скорочення штату працівників одного з своїх відокремлених підрозділів не можна вважати дійсним, необхідним, вмотивованим і законним. А відтак, і подальше звільнення його із займаної посади в зв'язку з невмотивованим скорочення штату працівників не ґрунтується на законі. Оскільки необхідність скоротити штат працівників на засіданні профспілкового комітету було вмотивовано виключно метою оптимізації штатного розпису та скороченням витрат на собівартість одиниці виробленої продукції. За відсутності таких мотивів первинна профспілкова організація могла і не дати згоди на звільнення позивача. А без відсутності згоди первинної профспілкової організації звільнення позивача безумовно апріорі могло б вважатися незаконним. Крім цього зазначає, що ним пропущено строк звернення до суду з тих підстав, що про порушення свого трудового права, про, так би мовити, невмотивоване і «фіктивне» скорочення штату відповідача і про призначення ОСОБА_5 на посаду начальника охорони Вузлівського МПД ДП «УКРСПИРТ» він дізнався лише кілька днів до подачі позову, а тому вважає причини пропуску строку звернення до суду поважними та просить його поновити, визнати незаконними і скасувати накази відповідача, Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» № 16/2 від 07 вересня 2015 року «Про внесення змін до штатного розпису Вузлівського МПД ДП «Укрспирт», а також наказ № 61/2-к від 09 листопада 2015 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_4В.»; поновити ОСОБА_4 на посаді начальника охорони Bузлівського місця провадження діяльності Державного підприємств спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ»; стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчане промисловості «УКРСПИРТ» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за увесь час вимушеного прогулу - з 9 листопада 2015 року по день поновлення на роботі, виходячи з розміру середньої заробітної плати з посади начальника охорони Вузлівського місця провадження діяльності Державного підприємства спиртової та лікері горілчаної промисловості «УКРСПИРТ».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі як вони викладені у позовній заяві, просив суд постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Звертав увагу суду на те, що завод уже тиждень працював на момент звільнення позивача з роботи. Доказів про те, що відбувалися проникнення на підприємство суду не подано. Відповідно до вимог ст.49-2 КЗпП України позивачу при ознайомленні із попередженням інші посади не пропонувалися, тому вважає, що було порушено процедуру звільнення. Посилання представника третьої особи на те, що позивачем невірно обраний спосіб захисту, а саме, що він повинен був звертатися із позовом про зобовязання відповідача в укладенні нового трудового договору на посаду начальника охорони, на його думку не заслуговує на увагу, оскільки такий не передбачений законодавством.

Представник третьої особи ОСОБА_3 проти позовних вимог заперечив у повному обсязі, звертав увагу суду, що позивач звільнений з роботи 9 листопада 2015 року, в цей же день був ознайомлений із наказом та отримав трудову книжку, а до суду із позовом звернувся лише в березні 2016 року, що свідчить про те, що він пропустив строк звернення до суду. Щодо самого звільнення, то вважає, що позивача було законно звільнено на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України у звязку із змінами в організації чисельності штату. Відповідно до ст.64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Згідно ч.5 ст.65 ГК України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами. У розділі 10 Статуту підприємства вказано, що керівник самостійно визначає штатний розпис та чисельність працівників, а наказ №16/2 від 7.09.2015 року це волевиявлення керівника, тобто коли обставини змінюються в штаті він має право вивільняти чи приймати працівників. 8.09.2015 року позивача попереджено про наступне звільнення та 9 листопада 2015 року після спливу двох місяців його звільнено з роботи. Позивачу при звільненні із роботи пропонувались інші посади, однак він від них відмовився, що зафіксовано відповідними актами. Оскільки позивач пропустив строк звернення до суду, передбачений ст.233 КЗпП України просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Звертав увагу суду, що позивач невірно обрав спосіб захисту порушеного права, оскільки повинен був звертався до суду із позовом про зобовязання відповідача в укладенні нового трудового договору на посаду начальника охорони, у строк, передбачені ст.233 КЗпП України, однак цим не скористався.

Представник відповідача ОСОБА_2, який допитаний судом як свідок, суду показав, що позивач працював на підприємстві до 9 листопада 2015 року. Він був свідком подій при його звільненні. Керівником ДП «Укрспирт» було прийнято рішення про скорочення чисельності штату, тому було скорочено дві посади начальника охорони та заступника керівника з питань безпеки. Процедура звільнення була дотримана, оскільки позивача попереджено за два місяці про наступне звільнення, 9.09.2015 року ознайомлено із наказом та вручено трудову книжку. При звільненні позивачу були запропоновані інші посади як по МПД «Вузлівське» так і в ДП «Укрспирт», проте його ці посади не цікавили, оскільки він бажав бути лише начальником охорони, тому відмовився із ознайомлення із їх переліком, про що були складені відповідні акти в його присутності, та присутності ОСОБА_6 та менеджера ОСОБА_7 Заяв письмових чи усних про переведення його на іншу посаду не було. У вересні 2015 року керівником було прийнято рішення про встановлення неповного робочого часу на час зупинки виробництва спирту, з метою зменшення витрат на оплату праці, згодом про скорочення чисельності штату, оскільки не поступало готової продукції. В листопаді 2015 року була відновлена робота підприємства, проте були проникнення на територію Вузлівського МПД, у звязку з чим керівник звернувся до ДП «Укрспирт» з питання про відновлення в штатному розписі посади начальника охорони із більш високими кваліфікаційними вимогами. Третя особа не була прийнята на роботу, а була переведена із ДП «Укрспирт», і посада на яку її переведено є іншою посадою, оскільки вона відрізнялася за кваліфікаційними вимогами та збільшенням кола функціональних обовязків. Позивачем пропущений строк звернення до суду із позовом, тому просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Звертав увагу суду, що розпорядженням №110 було переведено підприємство на неповний робочий час, згодом після чого відбулися зміни у штатному розписі підприємства. На засіданні профкому з мотивів зменшення собівартості продукції було надано згоду на його звільнення. Відповідно до ст.49-2 КЗпП України йому було двічі запропоновано інші посади, однак він ознайомлення із ними позивач відмовився, що зафіксовано у відповідних актах.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що в кінці серпня 2015 року була зупинена робота Вузлівського МПД у звязку з чим керівником ДП»Укрспир» 8.09.2015 року було прийнято рішення про скорочення чисельності штату двох посад. 9 листопада 2015 року позивача у звязку з цим звільнено з роботи. Йому пропонувались інші посади, однак від ознайомлення з їх переліком він відмовився; на засідання профкому не прийшов. 2 листопада 2015 року було відновлено роботу Вузлівського МПД, були проникнення сторонніх осіб на територію підприємства в кінці листопада, і тому він на початку грудня звернувся до ДП «Укрспирт» з вирішенням питання про необхідність у посаді начальника охорони. Начальник охорони здійснював організацію роботи охоронцями, яких було девять. Вузлівське МПД не є юридичною особою, питання про скорочення чисельності штату вирішував керівник ДП «Укрспирт», яке від нього поступило в усній формі. Не може суду пояснити, де саме відбулися зміни чи у Вузлівському МДП чи у ДП «Укрспирт». З 31 серпня 2015 року Вузлівське МПД працювало неповний робочий час, наказ про зупинку підприємства отримало підприємство у письмовій формі. 7.09.2015 року був виданий наказ №16/2 ДП «Укрспирт» скорочення чисельності штату двох посад, де було вказано які саме посади скоротити. 8.09.2015 року позивачу було попереджено про наступне його звільнення із роботи, 16.10.2015 року профспілка надала згоду на його звільнення, без його участі. 9.11.2015 року позивача звільнено з роботи, з наказом він ознайомився та отримав трудову книжку.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що вона працює менеджером у Вузлівському МПД. ОСОБА_4 був звільнений з роботи у звязку із скороченням чисельності штату. Від ознайомлення із переліком посад, які були в Вузлівському МПД та ДП «Укрспирт» він відмовився, оскільки бажав лише обіймати посаду на якій до цього часу працював. Із заявами про переведення його на іншу посаду не звертався. 9.11.2015 року отримав трудову книжку, про що розписався особисто у книзі видачі трудових книжок. З позивачем також був проведений відповідний розрахунок при звільненні. Хто до 23.10.2015 року займав посаду ОСОБА_8 до нього в ДП «Укрспирт» їй невідомо. ОСОБА_8 був переведений із ДП Укрспит» до Вузлівського МПД, а не прийнятий на цю посаду.

Позивач ОСОБА_4, допитаний судом як свідок, суду показав, що він 21.10.2014 року був прийнятий на роботу у Вузлівське МПД на посаду начальника охорони. 9.11.2015 року він звільнений з роботи. В кінці лютого, десь приблизно числа 22-25 він дізнався від ОСОБА_9 - працівника Вузлівського МПД, що на посаду охоронця прийнято іншу особу, що і стало підставою для звернення до суду. Він закінчив харчовий коледж, за спеціальністю технік-технолог харчового виробництва. Досвід роботи, яку виконував у відповідача у нього з 1991 року, знає специфіку роботи підприємства. На сьогоднішній день йому невідомо, що до посади, яку введено ДП «Укрспирт» збільшено кваліфікаційні вимоги та коло посадових обовязків. Під час звільнення з роботи на нього чинився тиск ОСОБА_6, проте заяви в правоохоронні органи з цього приводу не подавав. Звертав увагу суду, що момент його звільнення з роботи, підприємство тиждень часу уже відновило свою роботу, тому вважає його звільнення незаконним.

Заслухавши пояснення представника позивача на підтримку позовних вимоги, заперечення відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд встановив, що 21 жовтня 2014 року ОСОБА_4 прийнятий на роботу на посаду начальника охорони Вузлівського МПД на підставі наказу №21/2-к, що підтверджується його трудовою книжкою, серії БТ-2 №4704825, оглянутою в судовому засіданні судом (а.с.57).

Відповідно до інструкції начальника охорони Вузлівського МПД, яка затверджена т.в.о. керівника Вузлівського МПД ОСОБА_10 26 березня 2015 року, з якою ознайомлений ОСОБА_4, на посаду начальника охорони призначається особа, яка має вищу, неповну вищу освіту без вимог до стажу роботи та зобовязаний: забезпечувати охорону об'єктів та матеріальних цінностей МПД; здійснювати контроль за ввозом і вивозом (виносом) матеріальних цінностей; негайно доповідати керівництву про прибуття будь-яких контролюючих органів на МПД; припиняти спроби несанкціонованого проникнення на охоронюваний об'єкт; здійснювати контроль за роботою встановлених на МПД приладів охоронної й пожежної сигналізації; повідомляти про спрацьовування охоронної й пожежної сигналізації керівнику МПД, а при необхідності - в органи внутрішніх справ або пожежну частину; з'ясовувати причини спрацьовування сигналізації і вживати заходів до затримки порушників або ліквідації пожежі; щоденно контролювати здавання та приймання під охорону обладнаних сигналізацією приміщень; володіти прийомами самозахисту; користуватися різними засобами зв'язку на охоронюваному об'єкті; забезпечувати дотримання надійного контрольно-пропускного режиму; надавати всіляку допомогу та співпрацювати з правоохоронними й іншим державниим органами у розслідуванні випадків злочинних посягань на охоронювані об'єкти; координувати роботу охорони, керувати діями охоронців при виникненні непередбачених ситуацій; організувати рух, стоянку, паркування транспортних засобів та належний контроль за ними від злочинних посягань; здійснювати постійний контроль за працівниками охорони, слідкувати за охайністю їх зовнішньою вигляду, наявністю засобів зв'язку, ліхтарів, спецзасобів, тощо (а.с.160-161).

Наказом ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» №16/2 від 7 вересня 2016 року затверджено зміни до штатного розпису Вузлівського МПД, як складової частини зведеного штатного розпису ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» та виведено посади заступника з питань безпеки та начальника охорони (а.с.5-6).

Вказане підтверджується довідкою Вузлівського місця провадження діяльності ДП «Укрспирт» від 5.04.2016 року з якої видно, що Вузлівське МПД не здійснювало виробничої діяльності з вересня по 1 листопада 2015 року та відбулися зміни в організації праці. З метою оптимізації чисельності працівників на час зупинки виробництва, 7 вересня 2015 року був виданий наказ про внесення змін до штатного розпису Вузлівського МПД, виведено дві посади (а.с.62).

8 вересня 2016 року ОСОБА_4, відповідно до вимог ст..49-2 КЗпП України, попереджено про наступне звільнення з роботи після закінчення двох місяців з дня попередження на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.7).

Розпорядженням №110 від 14 вересня 2015 року т.в.о. керівника Вузлівського МПД ДП «Укрспирт» з 15 вересня 2015 року на час зупинки виробництва спирту, встановлено для працівників МПД режим неповного робочого часу за їх згодою, призупинено нарахування надбавок та доплат усім працівникам (а.с.63-63 зворот).

13 жовтня 2015 року ОСОБА_4 відмовився із ознайомленням із переліком вакансій, які є в наявності у штатному розписі Вузлівського МПД та зведеного штатному розписі ДП «Укрспирт», що підтверджується актом, складеним заступником керівника ОСОБА_6, юрисконсультом ОСОБА_2 та менеджером з персоналу ОСОБА_7 (а.с.65-66, 68-78).

Як вбачається із протоколу профспілкового комітету Вузлівського МПД ДП «Укрспирт» від 16 жовтня 2015 року, останній надав згоду на звільнення начальника охорони ОСОБА_4 за скороченням штату, відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України, з метою оптимізації та скорочення витрат на собівартість одиниці виробленої продукції, згідно з наказом ДП «Укрспирт» №16/2 від 7.09.2015 року, яким скорочено посаду начальника охорони (а.с.8).

Наказом ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» Вузлівське місце провадження діяльності №61/2-к від 9 листопада 2015 року ОСОБА_4 звільнений з роботи з 9.11.2015 року у звязку з скороченням штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.9).

9 листопада 2015 року при звільненні ОСОБА_4 відмовився від ознайомлення із переліком вакансій, які є в наявності у штатному розписі Вузлівського МПД та зведеного штатному розписі ДП «Укрспирт», що підтверджується актом, складеним заступником керівника ОСОБА_6, юрисконсультом ОСОБА_2 та менеджером з персоналу ОСОБА_7 (а.с.67, 79-90).

Наказом ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» №278-к від 23 жовтня 2015 року ОСОБА_8 призначено на посаду провідного інженера відділу оперативного контролю виробничої діяльності та охорони місць провадження діяльності ДП «Укрспирт» з 26 жовтня 2015 року (а.с.10).

Наказом №19/2 від 4 грудня 2015 року затверджено зміни до штатного розпису Вузлівського МПД, як складової частини зведеного штатного розпису ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» та введено посаду начальника охорони (а.с.95-96).

Із посадової інструкції начальника охорони Вузлівського МПД, яка затверджена 10 грудня 2015 року керівником Вузлівського МПД ОСОБА_6, на посаду начальника охорони призначається особа, яка має вищу освіту за спеціальністю спеціаліст/магістр за відповідним напрямком та досвід роботи в правоохоронних органах понад 5 років та зобовязаний: забезпечувати охорону об'єктів та матеріальних цінностей МПД;

здійснювати контроль за ввозом і вивозом (виносом) матеріальних цінностей; негайно доповідати керівництву про прибуття будь-яких контролюючих органів на МПД; припиняти спроби несанкціонованого проникнення на охоронюваний об"єкт; здійснювати контроль його роботою, встановлених на МПД приладів охоронної й пожежної сигналізації; повідомляти про спрацьовування охоронної і пожежної сигналізації керівнику МПД, а при необхідності в органи внутрішніх справ або пожежну частину; з'ясовувати причини спрацьовування сигналізації і вживати заходів до затримання порушників або ліквідації пожежі; щоденно контролювати здавання та приймання під охорону обладнаних сигналізацією приміщень; здійснювати дії по попередженню і припиненню правопорушень на охоронюваних об"єктах; здійснювати затримку осіб, що намагаються незаконно вивести (винести) матеріальні цінності з охоронюваного об'єкта або підозрюваних у здійсненні правопорушень, і супроводжувати їх до відділення міліції; володіти прийомами самозахисту; користуватися різними засобами зв'язку на охоронюваному об'єкті; забезпечувати дотримання надійного контрольно-пропускною режиму; надавати всіляку допомогу та співпрацювати з правоохоронним й іншим державним органам у розслідуванні випадків злочинних посягань на охоронювані об'єкти; координувати роботу охорони, керувати діями охоронців при виникненні непередбачених ситуацій; організувати рух, стоянку, паркування транспортних засобів та належний контроль за ними від злочинних посягань; здійснювати постійний контроль за працівниками охорони, слідкувати за охайністю їх зовнішньою вигляду, наявністю засобів зв'язку, ліхтарів, спецзасобів, тощо; виявляти та припиняти будь-які спроби несанкціонованого проникнення на охоронюваний об'єкт; проведення систематичної превентивної роботи серед працівників, а також організація та проведення службових розслідувань по підприємству за фактом розтрати майна підприємства, неефективного використання ресурсів та виявлення фактів порушення трудової дисципліни (а.с.98-101).

14 грудня 2015 року ОСОБА_8 переведено на роботу до Вузлівського МПД ДП «Укспирт» та призначено на посаду начальника охорони Вузлівського МПД ДП «Укспирт» з 15 грудня 2015 року, що підтверджується наказом №400-к від 14 грудня 2015 року (а.с.11).

Із табелів обліку робочого часу за серпень - вересень 2015 року видно, що позивач перебував у черговій відпустці з 21 серпня 2016 року по 14 вересня 2016 року включно, що свідчить про те, що позивач попереджений про наступне звільнення з роботи під час відпустки (а.с.129-130).

9 листопада 2015 року позивач ознайомився із наказом про звільнення та отримав трудову книжку, що підтверджується його особистим підписом у книзі видачі трудових книжок (а.с.132).

Відповідно до ст.64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Згідно ч.5 ст.65 ГК України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

У розділі 10 Статуту підприємства вказано, що керівник самостійно визначає штатний розпис та чисельність працівників, а тому на думку суду відсутні підстави для скасування наказу №16/2 від 7.09.2015 року про внесення змін до штатного розпису Вузлівського МПД ДП «Укрспирт» (а.с.135-151).

Відповідно до ст.49-2 КЗпП України про наступне вивiльнення працiвникiв персонально попереджають не пiзнiше нiж за два мiсяцi. При вивiльненнi працiвникiв у випадках змiн в органiзацiї виробництва i працi враховується переважне право на залишення на роботi, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звiльнення у зв'язку iз змiнами в органiзацiї виробництва i працi власник або уповноважений ним орган пропонує працiвниковi iншу роботу на тому ж пiдприємствi, в установi, органiзацiї. При вiдсутностi роботи за вiдповiдною професiєю чи спецiальнiстю, а також у разi вiдмови працiвника вiд переведення на iншу роботу на тому ж пiдприємствi, в установi, органiзацiї працiвник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятостi або працевлаштовується самостiйно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до вiдома державної служби зайнятостi про наступне вивiльнення працiвника iз зазначенням його професiї, спецiальностi, квалiфiкацiї та розмiру оплати працi.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6.11.1992 року "Практику розгляду судами трудових спорів", розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

Проте всупереч вищенаведеним вимогам, відповідач при попередженні його про наступне вивільнення не запропонував працiвниковi iншу роботу на тому ж пiдприємствi, в установi, органiзацiї.

Окрім цього, таке попередження працівникові було вручено під час перебування його у відпустці, що підтверджується табелем обліку робочого часу (а.с.130).

Вказане свідчить про те, що відповідачем порушено процедуру вручення попередження про наступне вивільнення, а відтак звільнення відбулося з порушенням вимог КЗпП України.

Суд також встановив, що звільнення позивача відбулося коли підприємство вже тиждень працювало та позивач ствердив суду, який допитаний як свідок, що йому при звільненні не пропонувались посади по ДП «Укрспирт», а лише на Вузлівському МПД.

В силу вимог частини 1 статті 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередню до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли вік дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до змісту п.4 Постанови пленуму Верховного Суду України №9 від 6.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» передбачений ст.233 КЗпП місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Якщо місячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Оскільки при пропуску місячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з'ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи, права і обов'язки сторін.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом 11 березня 2016 року, а був звільнений 9 листопада 2015 року (а.с.2-4).

Про звільнення позивача з роботи останньому стало відомо 9 листопада 2015 року, в цей день він ознайомився із наказом та отримав трудову книжку, про підтверджується матеріалами справи та не заперечується самим позивачем та його представником.

Вказане свідчить про те, що позивач пропустив без поважних причин строк звернення до суду. Посилання позивача на поважність пропуску строку через те, що йому стало відомо в кінці лютого 2016 року від працівника МПД «Вузлівське» ОСОБА_9, що на місце начальника охорони прийнято ОСОБА_8, не заслуговує на увагу, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та спростовуються поясненнями сторін в судовому засіданні, так як посада начальника охорони Вузлівського МПД введена була ще в грудні 2015 року.

Позивачем не наведено жодних поважних причин пропуску строку звернення до суду з позовом про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу й такі не встановлені судом, тому суд робить висновки про відмову в позові за пропуском строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60,88, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийОСОБА_11