АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2012/2-342/11-ц Головуючий 1-ї інстанції Макаров В.О.
Провадження № 22-ц/790/2567/16 Доповідач Колтунова А.І.
Категорія: спори про самочинне будівництво
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Бровченка І.О., Гальянової І.Г.,

при секретарі: Щербань Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 квітня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа Харківська міська рада про визнання будівництва самовільним, знесення самовільної будівлі, відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

05 лютого 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа Харківська міська рада про визнання будівництва самовільним, знесення самовільної будівлі, відшкодування шкоди.

В обґрунтування позову зазначила, що їй на праві власності належить квартира № 2-є (далі квартира № 2-є), яка розташована в одноповерховому приватному будинку № 26, що розташований за адресою: вул. Болгарська, м. Харків, який складається з двох квартир № 2-є та № 1 (далі - будинок). Квартира № 1 на праві власності належить відповідачу.

Земельна ділянка, на якій розташований будинок, на підставі державного акту на право власності від 17 листопада 2005 року належить на праві спільної власності їй та відповідачу.

ОСОБА_1 без погодження з нею, як з співвласником земельної ділянки на якій розташований житловий будинок, здійснює будівництво двоповерхової прибудови до належної йому частини будинку з порушенням будівельних норм і правил, що призвело до порушення цілісності будинку, його каркасу, перекосу, втрату несучої здатності конструкцій, утворення тріщин у стінах, просадок стін, дверей, вікон, руйнування елементів будинку, також і в частині, що належить позивачу. Зважаючи на що, ОСОБА_3 вимушена проводити реконструкцію та капітальний ремонт частини будинку, в якій розташована її квартира. Вартість зазначених ремонтних робіт становить 130 761,00 грн.

Зважаючи на зазначене, просила суд визнати будівництво ОСОБА_1 двох поверхової добудови та реконструкції належної йому частини будинку самовільним будівництвом, знести незакінчену прибудову до будинку за рахунок відповідача, стягнути з ОСОБА_1 на її користь вартість спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 130 761,00 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано будівництво ОСОБА_1 двоповерхової прибудови до будинку №26/1 по вул. Болгарській в м. Харкові самочинним та зобовязано ОСОБА_1 знести зазначену самочинну будівлю за власний рахунок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в якості відшкодування матеріальної шкоди 43 857,00 грн., в якості моральної шкоди 30 000,00 грн., судовий збір в розмірі 447,07 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 40,00 грн. та витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 986,67 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 лютого 2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 квітня 2015 року залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції 09 березня 2016 року ОСОБА_1 та його представником було подано апеляційну скаргу, в якій просять заочне рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити. При цьому посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначають, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам по справі. Вказують, що відповідач по справі жодного разу не був належним чином повідомлений про розгляд справи. Під час ухвалення судом першої інстанції рішення в части знесення самовільно збудованого нерухомості не було взято до уваги того факту, що знесення самовільно збудованої нерухомості можливе лише за умови неможливості її перебудови або за наявності відмови особи, яка здійснила таке будівництво, від такої перебудови. Проте під час розгляду справи питання щодо можливості перебудови розглянуто та вирішено не було. Також процесуальним законодавством не встановлено такого порядку, як встановлення факту самочинного будівництва. Крім того під час розгляду справи не було встановлено розмір спричиненої матеріальної шкоди на підставі належних та допустимих доказів. На час подачі до суду апеляційної скарги в розробці перебуває висновок приватного підприємства «Спецстройпроект-1» щодо стану будівельних конструкцій і можливості експлуатації реконструйованого з урахуванням добудови житлового будинку, який є суттєвим доказом у справі, дослідження якого є необхідним для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення.

18 травня 2016 року в судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_1 надано суду апеляційної інстанції мирову угоду від 18 травня 2016 року, заявлено клопотання щодо її визнання та закрити провадження у справі у звязку з укладенням мирової угоди та її визнання судом.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, дослідивши умови мирової угоди та клопотання про визнання мирової угоди, колегія суддів визнає мирову угоду та закриває провадження у справі з наступних підстав.

В мировій угоді від 18 травня 2016 року, наданій суду апеляційної інстанції, сторони домовились про наступне:

«1. ОСОБА_3 надає згоду, а ОСОБА_1 виконує наступні будівельні роботи по ремонту квартири № 2 одноповерхового будинку по вул. Болгарській 26 м. Харкова:

- риття траншеї під заливання фундаменту загальною довжиною 19,5 метрів, глибиною 0,6 метри. З даної загальної довжини / 19,5 метрів/: - 9,5 метрів риття траншеї на ширину 0,8 метри.; - 10,0 метрів риття траншеї на ширину 0,4 метри.

- армування фундаменту довжиною 9,5 метрів, шириною 0,8 метри, глибиною 0,6 метри.

- кладка цоколя загальної довжини 10,0 метрів, шириною 0,4 метри.

Після закінчення проведення будівельних робіт між позивачем та відповідачем укладається Акт виконаних робіт (Форма акту додається).

2. Відповідач виконує будівельні роботи власними силами та (або) залученими силами в строк до 31 серпня 2016 р. У разі виникнення складнощів або перепон виконати будівельні роботи в зазначений строк, сторони узгоджують строк виконання робіт у додатковій угоді. У разі виникнення суперечок та розбіжностей сторони будуть вирішувати їх шляхом переговорів. У випадку недосягнення згоди між сторонами суперечка передається на розгляд відповідного суду в порядку, передбаченому законодавством України.

3. При невиконанні в строк указаних будівельних робіт ОСОБА_1 виплачує матеріальну шкоду у розмірі - 43 857,00 грн., моральну шкоду у розмірі - 5 000,00 грн., яку було передбаченорішенням суду.

4. ОСОБА_3 від інших позовних вимог відмовляється.

5. ОСОБА_1 відмовляється від вимог, указаних в апеляційній скарзі.».

В суді апеляційної інстанції сторони та їх представники просили визнати мирову угоду та закрити провадження у справі.

Відповідно до ч. 1. ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмета позову.

Колегія суддів вважає, що умови мирової угоди не суперечать закону, не порушують прав, свобод та інтересів сторін, а також інших осіб, у тому числі держави, її умови стосуються прав та обовязків сторін, а також предмету позову.

Сторонам розяснено, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом. Відповідно до ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Сторонам розяснені зазначені наслідки закриття провадження у справі та визнання мирової угоди.

У звязку з зазначеним, колегія суддів вважає, що мирова угода підлягає визнанню, а провадження по справі закриттю.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ст. 310 ЦПК України

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 205, п. 4 ч. 1 ст. 307, ч. 1. ст. 175, ч. 1. ст. 310, п. 3 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 303, 304, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визнання мирової угоди від 18 травня 2016 року задовольнити.

Визнати мирову угоду від 18 травня 2016 року, укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, відповідно до якої:

«1. ОСОБА_3 надає згоду, а ОСОБА_1 виконує наступні будівельні роботи по ремонту квартири № 2 одноповерхового будинку по вул. Болгарській 26 м. Харкова:

- риття траншеї під заливання фундаменту загальною довжиною 19,5 метрів, глибиною 0,6 метри. З даної загальної довжини / 19,5 метрів/: - 9,5 метрів риття траншеї на ширину 0,8 метри.; - 10,0 метрів риття траншеї на ширину 0,4 метри.

- армування фундаменту довжиною 9,5 метрів, шириною 0,8 метри, глибиною 0,6 метри.

- кладка цоколя загальної довжини 10,0 метрів, шириною 0,4 метри.

Після закінчення проведення будівельних робіт між позивачем та відповідачем укладається Акт виконаних робіт (Форма акту додається).

2. Відповідач виконує будівельні роботи власними силами та (або) залученими силами в строк до 31 серпня 2016 р. У разі виникнення складнощів або перепон виконати будівельні роботи в зазначений строк, сторони узгоджують строк виконання робіт у додатковій угоді. У разі виникнення суперечок та розбіжностей сторони будуть вирішувати їх шляхом переговорів. У випадку недосягнення згоди між сторонами суперечка передається на розгляд відповідного суду в порядку, передбаченому законодавством України.

3. При невиконанні в строк указаних будівельних робіт ОСОБА_1 виплачує матеріальну шкоду у розмірі - 43 857,00 грн., моральну шкоду у розмірі - 5 000,00 грн., яку було передбаченорішенням суду.

4. ОСОБА_3 від інших позовних вимог відмовляється.

5. ОСОБА_1 відмовляється від вимог, указаних в апеляційній скарзі.».

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 квітня 2015 року скасувати.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа Харківська міська рада про визнання будівництва самовільним, знесення самовільної будівлі, відшкодування шкоди закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: І.О. Бровченко

ОСОБА_4