Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О. ,

при секретарі - Лемішко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 28.07.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту №553.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають спільного малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, але сімейне життя не склалось по причині постійних непорозумінь та суперечок, свідком яких нерідка був їхній син, що негативно впливало на його психічний стан, призвело до втрати почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, і припинення шлюбу, з початку 2015 проживають окремо.

Кожен з них має різні погляди на сімейне життя, виховання дитини, ведення домашнього господарства, що унеможливлює їхнє примирення.

Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, оскільки то суперечитиме їхнім інтересам.

Досягли домовленості, що після розірвання шлюбу малолітній син залишиться проживати з матір»ю, грошові кошти на утримання буде добровільно у необхідному розмірі та братиме участь в вихованні дитини.

Позивач просить шлюб розірвати.

Суд надавав сторонам одномісячний строк на примирення, якого не відбулося.

У судовому засіданні сторони просять продовжити розгляд справи за їхньої відсутності, шлюб розірвати, уточнили, що сім»я розпалась з тих підстав, що позивач порушив подружню вірність, має іншу жінку, з якою бажає створити іншу сім»ю.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, і в порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки.

У відповідності з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» звернуто увагу судів на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Суд установив, що з 28.07.2006 сторони перебувають у шлюбі, оформленому реєстрацією відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту №553, мають спільного малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сім»я сторін розпалась остаточно з вини відповідача, який порушив подружню вірність, має іншу жінку, з якою бажає створити нову сім»ю, що стало підставою припинення сторонами шлюбних відносин.

З початку 2015 сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають порізно.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов»язки у шлюбі та сім»ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд вважає встановленим, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох подружжя, суперечить їх інтересам, що має істотне значення.

За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

На підставі наведеного, ст. 51 Конституції України, ст. ст. 3, 24, 104, 105, 110, 112, 115 СК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 58- 61, 64, 174, 208, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між громадянами, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оформлений реєстрацією 28.07.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту №553.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд міста в установленому законом порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду після набрання законної сили надіслати до відділу реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя Л. О. Трегубенко