1Справа № 335/9709/14-ц 2/335/1992/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Апаллонової Ю.В.,

при секретарі Кудряшовій Ю.І.,

за участю : представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі ЗАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір від 09 серпня 2005 року, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк взяті на себе зобовязання за вказаним кредитним договором виконав належним чином, у той час як відповідач, у порушення умов вказаного договору, взяті на себе зобовязання не виконав, у звязку з чим у нього утворилась заборгованість, яка станом на 30 червня 2014 року складає 49 123,73 грн.

З огляду на викладене, з урахуванням уточнених позовних вимог, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути на його користь з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 49 123,73 грн.

У судовому засіданні представник позивача просить задовольнити позов з підстав, зазначених у ньому. Крім того, надав суду довідку згідно до якої термін дії картки № 8658 сплив у серпні 2009 року та зазначив, що останній платіж за цією картою відбувся 14.04.2008 року.

Представник відповідача проти позову заперечував у повному обсязі та просив застосувати до позовних вимог строки позовної давності.

З'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Судом встановлено, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір від 09 серпня 2005 року, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.

Кредитний договір складають заява, підписана відповідачем, умови і правила надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою, памятка клієнта та тарифи банку.

Відповідно до п. 3.1.1 правил користування платіжною карткою строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Після настання зазначеного на картці терміну її дії банком випускається картка на новий термін (п. 3.1.3 Умов).

Згідно п. 5.4 правил користування платіжною карткою строк погашення кредиту у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці у полі «місяць».

Позичальник зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених даним договором (п. 6.5. умови і правила надання банківських послуг).

Згідно з п. 5.4. правил користування платіжною карткою строк погашення процентів по кредиту здійснюється щомісячно за попередній місяць.

Відповідно до п. 5.5. правил користування платіжною карткою за користування кредитом банк нараховує проценти у розмірі, встановленому тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів у році.

За змістом пунктів 5.5.1., 5.5.2. за несвоєчасне виконання боргових зобовязань відповідач сплачує відсотки за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розмір яких встановлюється тарифами. Проценти за користування кредитом (у тому числі простроченим кредитом та овердрафтом), передбачені тарифами, нараховуються в останній операційний день місяця за кожен календарний день за фактично витрачені в рахунок кредиту коштів, з дня списання суми з карткового рахунку.

Так, за змістом кредитного договору розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом.

Суд повинен установити граничний строк дії картки, дати оцінку памятці клієнта, яка є складовою укладеного договору про надання банківських послуг, довідці про умови кредитування та рішенню банка, яким встановлено кредитний ліміт на кредитну картку, якщо таке рішення приймалось банком.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року № 6-1295цс15 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх судів України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконувати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобовязання наступають правові наслідки, установлені договором або законом.

В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Згідно наданої представником Позивача розрахунку заборгованості за договором (а/с 6-7) встановлено, що останній платіж по договору відповідачем був здійснений 14.04.2008 року. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з долученої копії належним чином засвідченої картки строк її дії встановлено серпень 2009 року, отже цей строк закінчився у серпні 2009 року і строк її дії позивачем не продовжений.

Відповідно до п. п. 9.3, 9.12 Умов картрахунки відкриті на невизначений термін. Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, і, якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу про припинення договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Карта дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. Дата закінчення дії карток, виданих довіреним особам держателем, співпадає з датою закінчення дії карти держателя. По закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше до початку місяця закінчення строку дії не надійшла письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також при умові наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії). (п. п. 3.1.1, 3.1.2, 3.1.3 Правил).

Отже, вказаними Умовами та Правилами встановлено строк дії договору між сторонами, який дорівнює строку дії картрахунку, тобто на строк дії платіжної карти.

Відповідно до п. 9.4 Умов вбачається, що у разі наявності перевитрати платіжного ліміту по картці та непогашення його клієнтом на протязі шести місяців, картка закривається, подальше поновлення дії карти можливо лише після повного погашення заборгованості клієнтом.

За висновками Верховного Суду України про застосування ст. 257 ЦК України до правовідносин, у яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладеними у постанові від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, яка, відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Отже, судом встановлено останній день місяця дії картки -31.08.2016 року, отже період, коли почався перебіг строку позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі почався з 01 вересня 2009 року.

Відповідно до матеріалів справи позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором 20.08.2014 року, тобто з пропуском процесуального строку.

Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила

Згідно ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Відповідно до ст.. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у звязку із пропуском позивачем строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 27, 57- 61,212-215,218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: Ю.В. Апаллонова