Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
Справа №377/178/16-ц

Провадження №2/377/124/16

24 травня 2016 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф.,

при секретарях: Щуковській А.М., Прокопенко Р.О.,

з участю:

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Парнюк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Деснянської районної у м.Чернігові ради, Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, Служба у справах дітей Деснянської районної у м.Чернігові ради, про позбавлення батьківських прав, -

УСТАНОВИВ:
У березні 2016 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що відповідач та позивачка перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.11.1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час шлюбу в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після розлучення сторони проживають окремо, син проживає разом з позивачкою. З 17.03.2005 року за рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.04.2005 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача. З 2005 року відповідач бачився з сином лише кілька разів у віці семи років. З цього часу відповідач життям сина не цікавився, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. Крім примусового стягнення аліментів органами ДВС відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання та оздоровлення дитини не надавав. Але з липня 2015 року позивачка перестала отримувати і аліменти на утримання сина від відповідача. Зазначені обставини свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання обов`язків, що є підставою для позбавлення його батьківських прав відповідно до п.2 ст.164 СК України.

Ухвалою суду від 24 березня 2016 року до участі у справі залучено третю особу орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Деснянської районної у м.Чернігові ради(а.с.22).

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила задовольнити, пояснивши, що відповідач спілкувався останній раз з сином, коли йому було сім років, тому з часу останнього спілкування відповідача з дитиною пройшло майже 9 років. З того часу відповідач життям сина не цікавиться, не спілкується з ним, ніколи своєму сину не телефонував, хоча в нього є номер його мобільного телефону. При цьому вона жодних перешкод йому не чинила у спілкуванні з сином. З липня 2015 року вона перестала отримувати аліменти на утримання сина, в зв`язку з тим, що відповідач звільнився з попереднього місця роботи, а знайти, куди він влаштувався, державний виконавець не може. При цьому відповідач добровільно відмовився надавати матеріальну допомогу на утримання сина, тому з липня 2015 року існує заборгованість по аліментам. Син ніколи від відповідача не отримував подарунків на свята і навіть усних привітань з днем народження та з іншими святами. Всі зазначені обставини свідчать про те, що відповідач нехтує своїми обов`язками по вихованню та утриманню дитини, тому його необхідно позбавити батьківських прав.

Відповідач в судовому засіданні, яке відбулося 18 квітня 2016 року, позов не визнав. Суду пояснив, що він дійсно не цікавився життям свого сина, не приймав участь у його вихованні, не спілкувався з ним, причини такої поведінки пояснити не може. Він був військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , але в червні 2015 року був переведений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 Північного ОТО НГУ, що знаходиться в с.Нові Петрівці Вишгородського району Київської області. Не дивлячись на те, що він фактично не проживає в м. Славутичі, але місце реєстрації його залишилось в місті Славутичі при військовій частині НОМЕР_1 . Останні два роки в зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків він часто перебуває у відрядженнях, тому у нього немає можливості бачитися і спілкуватися з сином. Також він з липня 2015 року не сплачує аліменти на утримання сина, оскільки він перевівся до військової частини НОМЕР_2 , а виконавчий лист до виконавчої служби за місцем служби не передали. В добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надавав, оскільки в нього є інша сім`я і дитина, тому в нього не було можливості надавати матеріальну допомогу сину. В наступні судові засідання відповідач не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України.
Представник Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, третьої особи у справі, в судовому засіданні позов підтримала. Суду пояснила, що є всі підстави для того, щоб позбавити ОСОБА_2 батьківських прав, тому що останній не виконує своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Батько дитини проживає за іншою адресою, з сином не спілкується, стосунки не підтримує, станом здоров`я, навчанням, розвитком не цікавиться, утриманням не займається, тому позбавлення його батьківських прав щодо сина є доцільним та відповідає його інтересам.

Треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради та Служби у справах дітей Деснянської районної у м.Чернігові ради свого представника не направили, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. До канцелярії суду від Служби у справах дітей Деснянської районної у м.Чернігові ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника та задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що вона є рідною сестрою позивачки. Відповідач не спілкується з дитиною з 7 років, не приймає участі у його вихованні, не вітає з днем народження, не цікавиться його успіхами у навчанні та спорті. Утриманням та вихованням дитини займається позивачки та її рідні. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, хоча позивачка ніколи не чинила перешкоди у його спілкуванні з сином.
Неповнолітній свідок ОСОБА_3 суду показав, що відповідач є його батьком. Він не приймає участі у його вихованні, не відвідує батьківські збори, з липня 2015 року не виплачує аліменти і не надає матеріальної допомоги, не цікавиться його життям. Останній раз бачив батька, коли був у другому класі. На даний час він проживає з матір`ю, бабусею та дідусем, які займаються його вихованням та утриманням. В зв`язку з тим, що батько не хоче з ним спілкуватися, приймати участь у його вихованні та утриманні, то він не заперечує, щоб його позбавили батьківських прав.
Суд, заслухавши пояснення позивачки та інших осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , відповідач, та ОСОБА_1 , позивачка, перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.11.1999 року, який був розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу Чернігівського міського відділу реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції 25 жовтня 2004 року зроблено запис № 954, що підтверджено копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу відновлене дошлюбне прізвище дружини ОСОБА_5 (а. с. 9).
Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, з якого вбачається, що батьком є відповідач, а матір`ю - позивачка (а. с. 8.).
Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 26 квітня 2005 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частки від його доходу щомісяця на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття(а.с. 60).
Як вбачається з пояснень позивачки, з відповідача стягувались аліменти по липень 2015 року, а з липня 2015 року вона перестала отримувати аліменти на утримання сина, оскільки відповідач звільнився з попереднього місця роботи, за місцем служби відповідача ВЧ НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_1 , виконавчий лист державним виконавцем направлений не був. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина відповідач відмовився, що відповідачем в судовому засіданні не заперечувалося. В зв`язку з тим, що відповідач ухиляється сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина позивачка звернулась до Славутицького відділу Броварської місцевої прокуратури із заявою про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.164 СК України(а.с. 61).
Відповідно до повідомлення ВДВС Славутицького міського управління юстиції Київської області у відділі перебувало виконавче провадження № 2936798, яке було відкрито 01.06.2006 року у зв`язку з тим, що боржник проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 та закінчено згідно п.10 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» 31.12.2015 року, так як згідно листа стягувача від 28.10.2015 року боржник був переведений до військової частини НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та направлено до ВДВС Вишгородського РУЮ. В матеріалах виконавчого провадження відсутня інформація про сплачення помісячно заборгованості, яка виникла з 01.07.2015 року по 31.12.2015 року(а.с. 73).
Як зазначено у довідках військової частини НОМЕР_1 № 427 від 17.05.2016 року, ОСОБА_2 , 1978 року народження, з 03.06.2008 року зареєстрований при військовій частині НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини від 26.06.2015 року № 125 ОСОБА_2 виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та переведений для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_2 Північного ОТО НГУ(а.с. 82,83).
Згідно довідки КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради № 387 від 25.01.2016 року ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10).
За змістом акту обстеження умов проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , складеного спеціалістами Служби у справах дітей Деснянської районної у місті Чернігові ради під час обстеження житлово-побутових умов, неповнолітній ОСОБА_3 проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 разом з матір`ю, ОСОБА_1 , бабусею ОСОБА_6 , дідусем ОСОБА_7 , він займає окрему кімнату, в якій створені повноцінні умови для виховання та розвитку(а.с. 88).
Як вбачається з довідки № 34 від 05.02.2016 року ліцею № 15 управління освіти Чернігівської міської ради, ОСОБА_3 навчається в ліцеї № 15 м. Чернігова в 9-Г класі. Батько ОСОБА_3 не відвідував батьківських зборів, не цікавився навчанням та поведінкою сина. Вищезгадане дає підстави стверджувати, що батько учня 9-Г класу ОСОБА_3 не приймає участі у вихованні, навчанні та розвитку своєї дитини (а. с. 11).
Згідно характеристики з ліцею № 15 м. Чернігова ОСОБА_3 характеризується позитивно(а.с. 89).
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради № 73 від 25.04.2016 року, доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 57, 58).
Як зазначено у довідці Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області про результати проведеної співбесіди щодо захисту прав та законних інтересів дитини від 28.03.2016 року, ОСОБА_2 у телефонному режимі про стан виконання батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_3 зазначив, що тривалий час із сином не спілкувавсь, не брав участі у його вихованні та утриманні. Також заперечив щодо наміру ОСОБА_1 позбавити батьківських прав відносно сина ОСОБА_8 , інших пояснень з даного питання надавати відмовився (а.с. 90).
Згідно ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про позбавлення батьківських прав матері або батька, якщо вона, він:
1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування;
2)ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;
3)жорстоко поводяться з дитиною;
4)є хронічними алкоголіками або наркоманами;
5)вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
6)засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Як зазначено у п.16 Постанови ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Досліджені в судовому засіданні письмові докази та показання свідків ОСОБА_9 , неповнолітнього свідка ОСОБА_3 , свідчать про те, що протягом тривалого часу відповідач ОСОБА_2 не піклується про фізичний і духовний розвиток свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , його підготовку до самостійного життя, не забезпечує належних житлово-побутових умов проживання дитини, належного харчування, догляду, лікування, дитини, не спілкується з дитиною, тривалий час не надає матеріальної допомоги, не виявляє бажання зустрітись з дитиною, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, а отже суд приходить до висновку, що відповідач не виконує свої обов`язки по вихованню дитини, передбачені ст. 150 СК України, і тому його необхідно позбавити батьківських прав.
Заперечення відповідача проти позову не обґрунтовані та доказами не підтверджені, тому до уваги судом не приймаються.
За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 213-215 ЦПК України, -
ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 551 гривня 20 копійок.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. Ф. Теремецька