АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/4759/16 Головуючий 1 інст. Рубіжний С.О.
Справа № 639/8053/15-ц Доповідач Карімова Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Баранкової В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на заочне рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 09 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування.

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до Адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Жовтневої районної в місті Харкові ради від 07 грудня 2004 року № 83-30 «Про відміну рішення виконкому № 40-1 від 01.06.2004 р. в частині 1.6 п. «В» про надання підсобного приміщення ОСОБА_7М.».

Посилалася на те, що про наявність цього рішення вона дізналась у вересні 2013 року після ухвалення 22 липня 2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова рішення у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7, Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_9 про визнання приватизації недійсною.

ОСОБА_7 вказувала, що рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної в м. Харкові ради № 40-1 від 01.06.2004 р. їй було надано підсобне приміщення площею 13,1 кв.м. для облаштування кухні з правом приватизації. На підставі цього рішення Управлінням комунального майна та приватизації Харківської міської ради № 5713-ц1 від 25.08.2004 року було видано розпорядження про оформлення свідоцтва про право власності № 6-04-252008-ц1. Цією датою була завершена приватизація і реалізовані вказані акти. Не зважаючи на реалізацію рішення виконкому № 40-1 від 01.06.2004 р., чим фактично воно втратило свою дію, воно було скасовано органом місцевого самоврядування, чим порушені вимоги законодавства. Визначаючи відповідачем по справі Адміністрацію Жовтневого району Харківської міської ради, позивач посилалася на те, що відповідно до рішення 1 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 24.11.2010 року № 06/10 «Про структуру виконавчих органів Харківської міської ради 6 скликання», районні у місті Харкові ради (як юридичні особи) та їх виконавчі органи реорганізовані шляхом приєднання до виконавчих органів Харківської міської ради, а також районні у місті Харкові ради перейменовані в адміністрації. Відповідно до п.1.2 Положення про Адміністрацію Жовтневого району Харківської міської ради визначено, що Адміністрація Жовтневого району Харківської міської ради є правонаступником Жовтневої районної у м. Харкові ради, виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Харкові ради у звязку з їх реорганізацією шляхом приєднання.

Розгляд справи відбувся за відсутністю сторін та за згодою позивача ухвалено рішення в порядку вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 грудня 2015 року позов ОСОБА_7 задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Жовтневої районної в м. Харкові ради від 07 грудня 2004 року № 83-30 «Про відміну рішення виконкому № 40-1 від 01.06.2004 р. в частині 1.6 п. «В» про надання підсобного приміщення гр. ОСОБА_7».

Стягнуто з Адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради на користь ОСОБА_7 судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок.

Вказане рішення суду оскаржено в порядку вимог ст. 292 ЦПК України ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які, посилаючись на неповне зясування обставин справи, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, недоведеність тих обставин, які суд вважав встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати це рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7

Вказують, що судом не було враховано, що позов ОСОБА_7 стосується підсобного приміщення, яке знаходиться у спільній власності усіх співвласників квартир № № 30,31,32,33, і щодо якого між останніми та ОСОБА_7 існує спір про право власності на нього та користування ним. Однак відповідачі не були залучені до участі у справі, чим порушені їх права як співвласників спірного підсобного приміщення.

Вислухавши поЯснення учасників процесу, що зявилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_7, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом (ч.2). Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у засіданні (ч.3).

Між тим оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_7, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий комітет Жовтневої районної у місті Харкові ради не мав права відміняти рішення №40-1 від 01.06.2004 року, яке було виконано шляхом отримання позивачем приміщення та набуття права власності на нього, тому що вказаним рішенням ради були порушені права ОСОБА_7М, оскільки остання не відмовлялася від наданого приміщення в передбаченому законом порядку та встигла приватизувати свою кімнату, а разом з нею і приміщення пральні, що було їй надано як підсобне приміщення для облаштування кухні в період, коли рішення виконкому Жовтневої районної ради м. Харкова №40-1 від 01.06.2004 року ще не було скасовано.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та обставинам справи, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_7 проживає в одній кімнаті жилою площею 11,1 кв.м у загальній квартирі 30 будинку готельного типу № 4 по вулиці Клапцова в м. Харкові. Рішенням виконкому Жовтневої районної ради м. Харкова №40-1 від 01 червня 2004 року ОСОБА_7 була надана кімната площею 13,1 кв.м під підсобне приміщення для облаштування кухні з правом приватизації.

25 серпня 2004 року ОСОБА_7 видано свідоцтво про право власності на житло, реєстраційний № 6-04-252008-Ц1, відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації на підставі розпорядження від 25 серпня 2004 року № 5713-Ц1.

Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної в м. Харкові ради від 07 грудня 2004 року № 83-30 пункт 1.6 рішення виконкому № 40-1 від 01.06.2004 р. про надання гр. ОСОБА_7 кімнати «колишня сушила» площею 13,1 кв.м під підсобне приміщення для обладнання кухні з правом приватизації відмінено.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 липня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7, Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_9 про визнання приватизації недійсною позов задоволено. Визнано недійсною приватизацію ОСОБА_7 38/10 частин комунальної квартири № 30 у будинку готельного типу № 4 по вул. Клапцова у м. Харкові. Визнано недійсним розпорядження Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради №5713-ц1 від 25 серпня 2004 року про передачу у власність ОСОБА_7 38/100 частин комунальної квартири № 30 у будинку готельного типу № 4 по вул. Клапцова у м. Харкові. Визнано недійсним свідоцтво про право власності № 6-04-252-008-ц1 від 25 серпня 2004 року на 38/100 частин комунальної квартири № 30 у будинку готельного типу № 4 по вул. Клапцова у м. Харкові.

Рішення суду набрало законної сили, не змінено та не скасовано у встановленому законом порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні) тощо.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про приватизацію житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах.

Стаття 10 вищевказаного Закону передбачає, що допоміжні приміщення передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 (38/100 частин комунальної власності в будинку готельного типу). Власниками інших квартир на даному поверсі є ОСОБА_8 (кв №33), ОСОБА_4 (кв №31), ОСОБА_5 (кв №31), ОСОБА_6 (кв 32), ОСОБА_9 (кв 32).

Згідно до ч. 2 ст. 8 цього Закону, передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обовязковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

З вищевказаних норм закону вбачається, що для отримання права власності на кімнату «колишня сушила» під підсобне приміщення, ОСОБА_7 повинна була отримати згоду всіх співвласників комунальної квартири № 30 у будинку готельного типу № 4 по вул. Клапцова у м. Харкові

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 як співвласники вищевказаного житлового приміщення надавали свою письмову згоду на приватизацію ОСОБА_7М підсобного приміщення для облаштування кухні.

Судом першої інстанції до участі у справі вказані особи також долучені не були, незважаючи на те, що вказане рішення безпосередньо впливає на їх права і обовязки, оскільки вони як співвласники квартири мають рівні права на користування підсобними приміщеннями.

Крім того, як зазначено представником Адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради та не спростовується матеріалами справи вказаний відповідач не є власником комунального майна,а саме будинку № 4, по вул.. Клапцова в м. Харкові, де розташована кв. № 30, в якій проживає позивач та інші співвласники. Зазначене також не було перевірено при розгляді цієї справи та не вирішено питання про притягнення до участі належних відповідачів.

У звязку із зазначеним судова колегія приходить до висновку про порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування заочного рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 09 грудня 2015 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_7

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317,319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 09 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_7 до Адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: