Справа № 199/4190/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючий-суддя Сенчишин Ф.М.

При секретарі Герасименко В.А.

За участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Згідно позову, з відповідачем позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2013 року по 34 квітня 2015 року. Сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка з дитиною мешкають окремо від відповідача, дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку.

Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала в повному обсязі вимоги за позовною заявою та фактичні обставини на яких вони ґрунтуються.

Відповідач ОСОБА_2 в суді позовні вимоги ОСОБА_1 визнав частково. Пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання доньки але в твердій грошовій сумі в розмірі 200-300 грн. на місяць. Просить суд врахувати, що він на теперішній час не працевлаштований, сплачує кредит, а також несе витрати на утримання іншої дитини від попереднього шлюбу.

На підставі досліджених письмових доказів судом встановлені наступні фактичні обставини:

Згідно копії свідоцтва про шлюб (а.с. 3), позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 07 вересня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

З копії свідоцтва про народження (а.с. 4) вбачається, що сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2016 року, яке набрало законної сили 05 травня 2016 року.

Зазначеним рішенням встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з листопада 2014 року.

Позивачка мешкає окремо від відповідача разом з дитиною, дитина перебуває на фактичному утриманні позивачки, що підтверджується актом обстеження від 28 квітня 2015 року (а.с. 6) та визнане сторонами.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ч. 3 ст. 181 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 цього ж Кодексу, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Як зазначено у ч. 1 ст. 182 цього ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

-стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

-стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

-наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

-інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу, частка заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 цього ж Кодексу, суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Таким чином судом встановлено, що відповідач добровільно в повному обсязі не виконує свій обов'язок з утримання неповнолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини, як встановлено в судовому засіданні, немає. За наведених обставин аліменти з відповідача на утримання дитини на підставі ч. 2 ст. 18, ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України підлягають стягненню за рішенням суду.

Визначаючи розмір аліментів суд враховує визначені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини.

Окрім іншого, суд враховує, що за наданою відповідачем копією свідоцтва про народження (а.с. 37) останній є батьком ОСОБА_4.

Мати дитини ОСОБА_5 надала суду нотаріально-посвідчену письмову заяву, за якою підтвердила той факт, що ОСОБА_2 щомісячно надає матеріальну допомогу на утримання дитини.

Наявність у відповідача кредитних зобов'язань (а.с. 38) та не працевлаштування на час розгляду справи в суді (а.с. 39-41) судом враховуються, однак суттєво на розмір аліментів на впливають, оскільки такі обставини носять тимчасовий характер, а суд визначає розмір аліментів, які відповідач має сплачувати до досягнення дитиною повноліття.

За сукупності наведених обставин суд дійшов висновку, що заявлений відповідачкою розмір аліментів є завищеним, і такими, що будуть відповідати як фактичним обставинам справи, так і вимогам закону, є аліменти у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

З відповідача на користь Держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. (за ставкою судового збору, чинною на час подання позову до суду).

Керуючись ч. 2 ст. 18, ст.ст. 180, 181, ч. 2 ст. 182, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 червня 2015 року і до повноліття дитини.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити

Допусти негайне виконання судового рішення у межах суми аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий:

25.05.2016