Справа № 521/4331/16-ц
Провадження № 2/521/2539/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року

Малиновський районний суд м.Одеси у складі

головуючого судді Мурзенка М. В.

при секретарі Гончарук Х. А.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Державного вищого навчального закладу «Одеське морехідне училище рибної промисловості імені ОСОБА_4» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Державного вищого навчального закладу «Одеське морехідне училище рибної промисловості імені ОСОБА_4» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу при звільненні.

Позов вмотивовано тим, що наказом № 95/20 від 25.01.2016 року його було звільнено з посади завідуючого заочним відділенням з 08.02.2016 року відповідно до ч. 2 ст. 36 КзПП України з, у звязку із закінченням строку дії контракту. Зазначений наказ позивач вважає незаконним, посилаючись на те, що з 31.03.2006 року на підставі наказу №95/55 він працював в Державному вищому навчальному закладі «Одеське морехідне училище рибної промисловості імені ОСОБА_4» на посаді заступника начальника училища з виховної роботи та 01.09.2006 року укладено контракт, а на підставі наказу № 95/20 від 08.02.2010 року його було преведено на посаду завідуючого заочним відділенням «Одеского морехідного училища рибної промисловості ім.О.Соляника» строком на один рік з 09.02.2010 по 09.02.2011 року, та укладено контракт строком до 08.02.2011 року, проте позивача не було звільнено у вказаний термін, він продовжував працювати на вказаній посаді, сторони не погоджували новий строк дії контракту, наказів щодо продовження чи визначення дії контракту не видавалось, у звязку із чим позивач вважає, що трудовий договір було укладено з ним на невизначений строк, наказ про звільнення позивача з посади підписаний не уповноваженою особою, а саме: в.о. начальника училища ОСОБА_5, тоді як право прийому та звільнення з посади начальника училища має лише начальник училища.

На підставі викладеного позивач просить суд визнати наказ № 95/20 від 25.01.2016 року незаконним та скасувати його, поновити його на роботі на посаді завідуючого заочним відділенням Державного вищого навчального закладу «Одеське морехідне училище рибної промисловості імені ОСОБА_4», стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов з мотивів, викладених в заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 в повному обсязі, посилаючись на те, що контракт з позивачем є строковим, автоматично переукладався з ним на 1 рік, наказ про звільнення позивача підписано в. о. начальника училища відповідно до її повноважень.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 Володимирвич з 31.03.2006 року на підставі наказу № 95/55 працював в Державному вищому навчальному закладі «Одеське морехідне училище рибної промисловості імені ОСОБА_4» на посаді заступника начальника училища з виховної роботи, що підтверджується копією зазначеного наказу (а.с.13), наказом №95/20 від 08.02.2010 року (а.с.15), позивача було переведено на посаду завідуючого заочним відділенням «ОМУ РП ім.О.Соляника», згідно контракту(а.с.16), строком на один рік, тобто до 09.02.2011 року.

Згідно із наказом № 95/215-а від 28.09.2012 року, у звязку з реорганізацією державного вищого навчального закладу «ОМУ РП ім. О.Соляника» шляхом приєднання у відокремлений структурний підрозділ Керченського державного морського технологічного університету, ОСОБА_3 було звільнено з посади завідуючого заочним відділенням 30.09.2012 року, що підтверджується копією наказу (а.с.26-29)

Наказом № 95/215-б від 28.09.2012 року було продовжено трудові відносини позивача з структурним підрозділом державного вищого навчального закладу «ОМУ РП ім. О.Соляника Керченського державного морського технологічного університету» на тій же посаді (а.с.30-34).

Згідно із наказом № 95/20 від 25.01.2016 року, ОСОБА_3 звільнено 08.02.2016 року у звязку закінченням строку дії контракту, на підставі п.2 ст.36 КЗпПУ, підписано виконуючим обовязки начальника училища- ОСОБА_5, що підтверджується копією наказу (а.с.17).

Доводи позивача, що Наказ №95/20 від 25.01.2016 року про його звільнення видано не уповноваженою особою в.о. начальника училища ОСОБА_5 відхиляються судом з огляду на наступне.

Відповідно до 4.3 Статуту(а.с.39), одним із повноважень начальник училища є приймання на роботу та звільнення з роботи працівників.

Відповідно до п.9 розділу 5 контракту № І-200 від 13.11.2015 року(а.с.60-66), керівник має право делегувати відповідно до статуту вищого навчального закладу частину свої повноважень своїм заступникам та керівникам структурних підрозділів.

Згідно наказу № 95/271 від 21.12.2015 року , виконуючим обовязки начальника училища на час відпустки ОСОБА_6, призначено заступника начальника училища з навчальної роботи ОСОБА_5О.(а.с.67).

За таких обставин суд доходить висновку про видання оспорюваного наказу посадовою особою в межах делегованих їй повноважень.

Також відхиляються судом доводи представника позивача про те, що трудові відносини між позивачем ґрунтуються на безстроковому трудовому договорі, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КзПП України, особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про освіту», педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом.

Відповідно до ст.23 КЗпП України, трудовий договір може бути укладений на визначений строк, встановлений за погодженням сторін. Строковий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Відповідно до ч.2 ст.36 КЗпПУ, підставою припинення трудового договорузакінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

З копії контракту, укладеного з позивачем (а.с. 49) вбачається, що його укладено 09 лютого 2010 року строком на 1 рік до 08 лютого 2011 року.

Згідно п. 6.2.1 Контракту, у разі відсутності погодження сторін контракту щодо його припинення, переукладення або подовження, він продовжується на новий термін.

Таким чином, суд доходить висновку, що дія вказаного контракту продовжувалась щороку на новий річний період, останній раз на період з 08 лютого 2015 року по 08 лютого 2016 року.

З копії попередження про звільнення та припинення трудових відносин № 14/824 від 04.12.2015 року(а.с.35), вбачається, що позивач заздалегідь був повідомлений про припинення трудових відносин.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про дотримання відповідачем при звільненні позивача норм закону, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Керуючись, ст. 36 КЗпП України,ст. 10, 11, 14, 60, 212 - 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. В. Мурзенко