Справа № 364/415/16-ц Головуючий у І інстанції Ткаченко О. В.
Провадження № 22-ц/780/5399/16 Доповідач у 2 інстанції Кашперська Т. Ц.
Категорія 57 04.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

04 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

за участі секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус Екстружен» на рішення Володарського районного суду Київської області від 18 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус Екстружен», третя особа Відділ державної виконавчої служби Володарського районного управління юстиції в Київській області про виключення майна з опису, зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус Екстружен» до ОСОБА_2, третя особа Відділ державної виконавчої служби Володарського районного управління юстиції в Київській області про визнання договору недійсним,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про виключення майна з опису. Заявлені вимоги мотивувала тим, що 01 жовтня 2015 року Відділом Державної виконавчої служби смт. Володарка відкрите виконавче провадження за заявою ТОВ «Сіріус Екстружен» про примусове виконання наказу Господарського суду Київської області від 01 вересня 2015 року про стягнення із ФОП «ОСОБА_3» на користь відповідача суми боргу 594572,25 грн. В межах даного провадження 31 березня 2016 року державним виконавцем було проведено опис майна, яке знаходиться у АДРЕСА_1, а саме телевізор «Sanyo» чорного кольору, 3 шафи-серванти коричневого кольору, шафа для речей комбінована коричневого кольору, тумба коричневого кольору, піаніно «Steck» pianola piano чорного кольору, накладення арешту на дане майно є незаконним, оскільки будинок, в якому воно знаходиться, належить їй на праві приватної власності, іншого житла для власного проживання та проживання її родини вона не має, із накладенням арешту вона та її сім'я позбавляються права на володіння і користування даним майном. Просила визнати, що телевізор «Sanyo», 3 шафи-серванти, шафа для речей, тумба, піаніно «Steck» належать їй на праві власності та виключити майно з опису, зобов'язавши Відділ державної виконавчої служби смт. Володарка звільнити це майно з-під арешту.

В травні 2016 року ТОВ «Сіріус Екстружен» звернулося до суду із зустрічним позовом про визнання договору дарування недійсним, в якому вказувало, що 20 березня 2015 року звернулося до Господарського суду Київської області до батька позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 із позовом про відшкодування збитків в зв'язку із втратою вантажу в розмірі 25128,13 Євро. 03 серпня 2015 року по даній справі прийнято рішення, яким задоволено позов, однак ОСОБА_3, знаючи, що він зобов'язаний виконати рішення суду, яке реально могло бути виконане за рахунок його майна, з метою ухилення від його виконання вчинив фіктивний правочин без наміру створення правових наслідків, подарувавши своїй дочці будинок, проте фактично залишаючи його у своєму користуванні. Просив визнати договір дарування житлового будинку від 07 серпня 2015 року недійсним та повернути сторони у попереднє становище.

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 18 серпня 2016 року в задоволенні позовів ОСОБА_2 та ТОВ «Сіріус Екстружен» відмовлено.

Позивач за зустрічним позовом ТОВ «Сіріус Екстружен» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Володарського районного суду Київської області від 18 серпня 2016 року в частині відмови в задоволенні зустрічного позову та ухвалити нове рішення, яким зустрічний позов задовольнити. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказував, що ОСОБА_3 не мав на меті укласти договір дарування, а зробив це з метою унеможливлення відшкодування збитків ТОВ «Сіріус Екстружен» за рахунок майна. Додатковим підтверджуючим фактом укладення фіктивного договору дарування є те, що ОСОБА_3 одночасно 07 серпня 2015 року уклав фіктивні правочини стосовно відчуження іншого належного йому рухомого та всього нерухомого майна. ОСОБА_2 зацікавлена в збереженні майна, оскільки є близькою родичкою ОСОБА_3 Додатковим доказом фіктивності договору дарування є те, що ОСОБА_2 не сплачувала від моменту укладення договору дарування та до даного часу комунальні послуги, їх сплачував ОСОБА_3, а отже договір дарування не створив для обдарованої ніяких наслідків і не змінив її статус та спосіб життя.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Відмовляючи в задоволенні позову ТОВ «Сіріус Екстружен» про визнання недійсним договору дарування, суд першої інстанції виходив із його недоведеності та відсутності передбачених ст. 203 ЦК України підстав для визнання договору недійсним.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що 03 серпня 2015 року Господарським судом Київської області було задоволено позовні вимоги ТОВ «Сіріус Екстужен» до ОСОБА_3 та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Сіріус Екстружен» борг в сумі 25128,13 євро, що еквівалентно на день розгляду 582128,80 грн. та 12443,45 грн. судового збору (а. с. 26 - 30).

Відділом Державної виконавчої служби Володарського районного управління юстиції Київської області було відкрито виконавче провадження згідно наказу Господарського суду Київської області, накладено арешт на майно боржника ОСОБА_3 та 31 березня 2016 року було проведено опис майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме, телевізор «Sanyo» чорного кольору, 3 шафи-серванти коричневого кольору, шафа для речей комбінована коричневого кольору, тумба коричневого кольору, піаніно «Steck» pianola piano чорного кольору (а.с.15 - 16).

07 серпня 2015 року ОСОБА_3 подарував ОСОБА_2 житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с.10 - 11).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_2 проживає в будинку, відчуженому за оспорюваним договором дарування, та користується ним, а отже їй фактично було передано майно на виконання правочину.

Доводи апеляційної скарги про здійснення оплати комунальних послуг колишнім власником ОСОБА_3 висновків суду в даній частині не спростовують і не підтверджують фіктивності правочину, оскільки утримання майна не є обов'язковою умовою набуття права власності на нього.

Суд першої інстанції згідно ст. ст. 212 - 214, 303, 316 ЦПК України надав належної оцінки доводам позивача про те, що ОСОБА_3, знаючи про судовий спір із ним, відчужив нерухоме майно, та вказав, що дані доводи не були підтверджені належними доказами під час розгляду справи.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано не вважав зазначені ТОВ «Сіріус Екстружен» обставини укладення договору дарування беззаперечними доказами намагання уникнення ОСОБА_3 від звернення стягнення на майно шляхом його відчуження, а відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

До апеляційної скарги ТОВ «Сіріус Екстружен» надано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, із якої вбачається, що право власності ОСОБА_3 на деякі належні йому земельні ділянки та житловий будинок припинено 07 серпня 2015 року. Разом із тим, одночасність відчуження нерухомого майна не свідчить сама по собі про намагання особи уникнути виконання рішення суду за рахунок даного майна.

Колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

При цьому ТОВ «Сіріус Екстружен» не доведено, що в дослідженні наданої інформаційної довідки йому було неправомірно відмовлено судом або її неподання було зумовлено поважними причинами.

Доводи апеляційної скарги, в яких позивач наводить зазначені обставини і наголошує на доведеність ними протиправних дій відповідача, висновків суду в даній частині не спростовують і відхиляються колегією суддів.

При зверненні до суду із заявою про відшкодування матеріальної шкоди позивач при належній обачливості мав можливість подати заяву про забезпечення позову і таким чином запобігти уникненню ОСОБА_3 від можливого накладення арешту, однак даною можливістю не скористався і поклав наслідки своєї бездіяльності на ОСОБА_3, безпідставно припускаючи його недобросовісність.

Крім того, із аналізу ст. 33 ЦПК України вбачається, що відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

З урахуванням вимог наведеної статті, колегія суддів враховує, що ОСОБА_3, із яким ОСОБА_2 було укладено договір дарування, не притягнутий до участі в справі як відповідач, він не є стороною у справі, а отже до нього як до другої сторони оспорюваного правочину вимоги пред'явлені бути не можуть, відтак не можуть бути задоволені і вимоги про визнання правочину недійсним в цілому.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 про виключення майна з опису ніким не оскаржується і відтак не є предметом перегляду апеляційного суду.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус Екстружен» відхилити.

Рішення Володарського районного суду Київської області від 18 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагєєв В.О.

Яворський М.А.