Справа № 310/6684/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Троценко Т.А., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою про видачу судового наказу ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства „Азовський машинобудівний завод про стягнення заборгованості по заробітній платі,

встановила:

22.09.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 14309,29 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але невиплаченої працівникові суми заробітної плати.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 року, до заяви про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Відсутність документів, що підтверджують наявність суб'єктного права у заявника, документів, що підтверджують порушення суб'єктного права, або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, вказує на наявність спору про право.

Отже, судом видаються судові накази у разі відсутності між сторонами спору про право, та наявністю документів на підтвердження перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а також документів, що вказують на розмір нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо.

З матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається, що ОСОБА_1 з 14.12.2011 року по 03.07.2015 року працював у ПрАТ „Азовський машинобудівний завод, проте на день звільнення остаточний розрахунок проведений не був.

Заявником на підтвердження розміру заборгованості з заробітної плати було надано розрахунковий листок за червень 2015 року, в якому зазначено що борг за підприємством на кінець місяцю складає 14309, 29 грн.

Проте згідно заяви ОСОБА_1, копії трудової книжки його було звільнено 03.07.2015р., розрахункового листка за липень 2015 року заявником не надано, перешкод в отриманні довідки від роботодавця про розмір заборгованості не вбачається, оскільки заявником долучено копію довідки від 24.05.2016р. на підтвердження факту перебування у трудових відносинах з боржником.

Враховуючи, що з дня звільнення заявника пройшов значний час, жодних доказів крім розрахункового листка за червень 2015 року заявником не надано, не вбачається за можливе встановити, який розмір заборгованості по заробітній платі та чи існує така заборгованість станом на день звернення заявника до суду з вищезазначеною вимогою, що в свою чергу, свідчити про наявність спору про право.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Керуючись ст.ст. 96,100, 209, 293, 294 ЦПК України, п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 року

ухвалила:

Відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу наказу ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства „Азовський машинобудівний завод про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Розяснити заявнику його право на звернення до суду з вимогами про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_2