Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №334/6118/15
Провадження №22ц/778/1393/16 Головуючий у 1 інстанції: Смолка І.О.
Суддя-доповідач: Каракуша К.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді: Каракуші К.В.,

суддів: Гончар М.С.,

Стрелець Л.Г.

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від «29» січня 2016 р. за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, який уточнив в процесі розгляду справи.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 в прес-центрі «Вести Информ» провела прес-конференцію, під час якої у присутності журналістів зробила низку заяв та фактично звинуватила позивача у залякуванні людей, корупції, а також поставила під сумнів його професійні вміння як лікаря.

Посилаючись на те, що позивач обіймає посаду головного лікаря в Комунальній установі «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, що є найбільшим закладом охорони здоров'я у регіоні з штатом близько двох тисяч працівників і поширення відповідачем недостовірної інформації принижує його честь і гідність як громадянина України та ставить під удар ділову репутацію позивача як професіонала своєї справи, просив суд визнати недостовірною інформацію, поширену ОСОБА_3, зокрема наступні твердження:

«Сегодня, вообще-то эти люди (имеются в виду ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8)» добились назначения, возврата на должность главного врача областной больницы господина ОСОБА_4. Ну я не могу его даже по имени отчеству называть, буду называть его по фамилии. Кадровая комиссия, на которой присутствовала ОСОБА_8, голосовала за его назначение. Такие действия псевдо активистов в сговоре с представителями правоохранительных органов, в сговоре с представителями местной власти, они убивают веру в будущее, веру в перемены. Конечно же, я была в числе тех., кто был против назначения этого. Я не буду вдаваться в подробности наших отношений с ОСОБА_9, я никогда не считала его человеком, который развивает медицину, заботится. И вот я спрашиваю на комиссии областного совета: что не было в городе другого человека? Почему ОСОБА_4? Ну потому, что он друг ОСОБА_6, потому, что он друг Логвиненко»,

«Господин ОСОБА_4, когда я ему сказала, что нельзя срывать операционный день ... он решил "пропиариться" и дать им (пациентам) бесплатный хрусталик, причем больной об этом ничего не знал, как оказалось, что потом бы они все равно за него заплатили.»

«Сегодня в областной больнице создается атмосфера запугивания, что все готовы маму родную продать только чтоб сделать то, что говорит начальник.»

«Потому что все приходят, и я говорю: ну как вы можете говорить на чёрное белое. Ну вы понимаете ОСОБА_11, ну все же знают, что ОСОБА_10 - это родственник ОСОБА_12, а это - «Оппозиционный блок», мало того, эти слухи специально распространяются для запугивания людей»

«ОСОБА_10 вернул ОСОБА_6 при помощи Логвиненко и правоохранительных органов. В прошлый его приход были суды, ложные обвинения, подбрасывание денег как взятки. Все были против, потому что знали, что это будет реваншизм. Придет человек и будет гнобить всех кто сказал что-то против него»

«Вот я думала, меня спросят, а за что уволили ОСОБА_10? Кто-то знает, почему его уволили в прошлый раз? Так я скажу! Его уволили за коррупционные схемы при закупке машин скорой помощи»;

Зобов'язати ОСОБА_5 спростувати вказану інформацію шляхом публічного виступу у тому ж самому прес-центрі «Вести Информ » за адресою м. Запоріжжя, пр. Леніна 152, перед журналістами, кореспондентами інформаційних ресурсів які повторили розповсюджену нею інформацію, зокрема кореспондентам прес-центру «ВестиИнформ» (м. Запоріжжя, пр. Леніна 152), журналістами інформаційно-аналітичного ресурсу «Вся Власть» fhttp://www.vv.com.ua/). газети «Правда» (ул. Панфиловцев, 23, Запорожье, 69035 pravdainua(a).gmail.com.).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2016 року позов задоволено.

Визнано недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію інформацію, поширену ОСОБА_3 на прес-конференції у прес- центрі «Вести Информ » за адресою м. Запоріжжя, пр. Леніна 152, ІНФОРМАЦІЯ_1 року щодо ОСОБА_4, наступні твердження:

«Сегодня, вообще-то эти люди (имеются в виду ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8) добились назначения, возврата на должность главного врача областной больницы господина ОСОБА_4. Ну я не могу его даже по имени отчеству называть, буду называть его по фамилии. Кадровая комиссия, на которой присутствовала ОСОБА_8, голосовала за его назначение. Такие действия псевдо активистов в сговоре с представителями правоохранительных органов, в сговоре с представителями местной власти, они убивают веру в будущее, веру в перемены. Конечно же, я была в числе тех, кто был против назначения этого. Я не буду вдаваться в подробности наших отношений с ОСОБА_9, я никогда не считала его человеком, который развивает медицину, заботится. И вот я спрашиваю на комиссии областного совета, что не было в городе другого человека? Почему ОСОБА_4? Ну потому, что он друг ОСОБА_6, потому что он друг Логвиненко»,

«ОСОБА_10, когда я ему сказала, что нельзя срывать операционный день ... он решил "пропиариться" и дать им (пациентам) бесплатный хрусталик, причем больной об этом ничего не знал, как оказалось, что потом бы они все равно за него заплатили.»

«Сегодня в областной больнице создается атмосфера запугивания, что все готовы маму продать только чтоб сделать то, что говорит начальник».

«Потому что все приходят, и я говорю: ну как вы можете говорить на белое черное. Ну вы понимаете ОСОБА_11, ну все же знаю, что ОСОБА_10 - это родственник ОСОБА_12, а это - «Оппозиционный блок», мало того, эти слухи специально распространяются для запугивания людей».

«ОСОБА_10 вернул ОСОБА_6 при помощи Логвиненко и правоохранительных органов. В прошлый его приход были суды, ложные обвинения, подбрасывание денег как взятки. Все были против, потому что знали, что это будет реваншизм. Придет человек и будет гнобить всех кто сказал что-то против него».

«Вот я думала, меня спросят, а за что уволили ОСОБА_10? Кто-то знает, почему его уволили в прошлый раз? Так я скажу, его уволили за коррупционные схемы при закупке машин скорой помощи».

Зобов'язано ОСОБА_5 спростувати визнану недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_4 шляхом оголошення на прес-конференції, у тому ж самому прес-центрі «Вести Информ » за адресою м. Запоріжжя, пр. Леніна 152. перед журналістами, кореспондентами інформаційних ресурсів які повторили розповсюджену нею інформацію, зокрема кореспондентами прес-центру «Вести Информ» (м. Запоріжжя, пр. Леніна 152), журналістами інформаційно-аналітичного ресурсу «Вся Власть» (http://www.vv.com.ua/). газети «Правда» (ул. Панфиловцев, 23, Запорожье, 69035 pravdainua@,gmail.com.) офіційного повідомлення наступного змісту:

Відповідно до рішення суду поширена мною інформація про ОСОБА_4 на прес-конференції у прес-центрі «Вести Информ » за адресою м. Запоріжжя, пр. Леніна 152. перед журналістами, кореспондентами інформаційних ресурсів які повторили розповсюджену мною інформацію, зокрема кореспондентами прес-центру «Вести Информ» (м. Запоріжжя, пр. Леніна 152), журналістами інформаційно-аналітичного ресурсу «Вся Власть» (http://www. vv.com.ua/). газети «Правда» (ул. Панфиловцев, 23, Запорожье, 69035 pravdainua(a>gmail.com.). є недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_4, а саме:

«Сегодня, вообще-то эти люди (имеются в виду ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8) добились назначения, возврата на должность главного врача областной больницы господина ОСОБА_4. Ну я не могу его даже по имени отчеству называть, буду называть его по фамилии. Кадровая комиссия, на которой присутствовала ОСОБА_8, голосовала за его назначение. Такие действия псевдо активистов в сговоре с представителями правоохранительных органов, в сговоре с представителями местной власти, они убивают веру в будущее, веру в перемены. Конечно же, я была в числе тех, кто был против назначения этого. Я не буду вдаваться в подробности наших отношений с ОСОБА_9, я никогда не считала его человеком, который развивает медицину, заботится. И вот я спрашиваю на комиссии областного совета, что не было в городе другого человека? Почему ОСОБА_4? Ну потому, что он друг ОСОБА_6, потому что он друг Логвиненко»,

«ОСОБА_10, когда я ему сказала, что нельзя срывать операционный день ... он решил "пропиариться" и дать им (пациентам) бесплатный хрусталик, причем больной об этом ничего не знал, как оказалось, что потом бы они все равно за него заплатили.»

«Сегодня в областной больнице создается атмосфера запугивания, что все готовы маму продать только чтоб сделать то, что говорит начальник».

«Потому что все приходят, и я говорю: ну как вы можете говорить на белое черное. Ну вы понимаете ОСОБА_11, ну все же знаю, что ОСОБА_10 - это родственник ОСОБА_12, а это - «Оппозиционный блок», мало того, эти слухи специально распространяются для запугивания людей».

«ОСОБА_10 вернул ОСОБА_6 при помощи Логвиненко и правоохранительных органов. В прошлый его приход были суды, ложные обвинения, подбрасывание денег как взятки. Все были против, потому что знали, что это будет реваншизм. Придет человек и будет гнобить всех кто сказал что-то против него».

«Вот я думала, меня спросят, а за что уволили ОСОБА_10? Кто-то знает, почему его уволили в прошлый раз? Так я скажу, его уволили за коррупционные схемы при закупке машин скорой помощи».

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду , ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

На підставі ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 року зробила низку заяв під час прес-конференції у прес- центрі «Вести Информ» та фактично звинуватила позивача ОСОБА_4 у залякуванні людей, корупції, а також поставила під сумнів його професійні вміння як лікаря та стверджувала, що його було звільнено у зв'язку з корупційними діяннями. Посилаючись на приписи ч.3 ст.277 ЦК України, суд виходив з того, що відповідачем не доведено правдивості таких тверджень, тобто не спростовано презумпції добропорядності, тому порушені немайнові права позивача підлягають захисту шляхом зобов'язання відповідача спростовувати недостовірну інформацію в такий самий спосіб, у який вона була поширена.

Проте з такими висновками повністю погодитися не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним нормам ухвалене судове рішення у повній мірі не відповідає з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34).

Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

За правилами ст. ст. 277, 297, 299 ЦК, України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканість своєї ділової репутації, а також на судовий захист в разі їх порушення, також право на спростування недостовірної інформації та право на відповідь.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги керувався ч.3 ст.277 ЦК України, якою передбачалось, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Проте ч.3 ст.277 ЦК України була виключена на підставі Закону №1170-YII від 27.03.2014 року, отже її приписи не регулюють спірних правовідносин.

Статтею 10 Конвенції передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на те, що відповідач під час прес конференції ІНФОРМАЦІЯ_1 року фактично звинуватила позивача у залякуванні людей, корупції, а також поставила під сумнів його професійні вміння як лікаря. Вказана інформація є негативною, не відповідає дійсності та порочить його честь, гідність та ділову репутацію.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" роз'яснено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Згідно з частинами 1, 2 ст.30 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Крім того, за роз'ясненнями п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27. 02. 2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» звернуто увагу на те, що при поширенні недостовірної інформації стосовно публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Кабінету Міністрів України, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя.

У вказаній резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому, зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

Межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Цивільно-правовий захист честі, гідності та ділової репутації від певних висловлювань допустимий лише при дотриманні свободи думки і слова, вільного вираження своїх поглядів та переконань, закріплених в ст. 34 Конституції України, а необхідність обмежувати вираження думок є менш гострою стосовно публічних осіб.

Право на недоторканість ділової репутації та честь і гідність публічної особи підлягають захисту лише у випадках, коли позивач доведе, що інформація поширена з нехтуванням питання про їх правдивість чи неправдивість, а не з метою доведення до громадськості тверджень про наміри і позицію політичних лідерів, інших публічних осіб та сформувати про них свою думку.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суд першої інстанції в достатній мірі не зважив на те, що позивач є публічною особою, оскільки очолює комунальну установу та є розпорядником коштів, які виділяються з бюджету на її фінансування, не з'ясував чи всі висловлювання відповідача є фактичними твердженнями, чи оціночними судженнями.

На переконання колегії суддів з усього змісту інформації, на яку посилався позивач як на недостовірну, що була висловлена відповідачем під час прес конференції ІНФОРМАЦІЯ_1 року, фактичним твердженням є висловлення відповідача про звільнення позивача за корупцію, а саме:«Вот я думала, меня спросят, а за что уволили ОСОБА_4? Кто-то знает, почему его уволили в прошлый раз? Так я скажу, его уволили за коррупционные схемы при закупке машин скорой помощи».

Судом апеляційної інстанції на виконання приписів ст.10, 60 ЦПК України запропоновано сторонам надати докази на підтвердження своїх вимог і заперечень з метою всебічного і повного з'ясування обставин справи.

В судовому засіданні апеляційного суду досліджено надане суду представником позивача розпорядження голови Запорізької обласної ради від 05 лютого 2013 року за №46св «Про звільнення виконуючого обов'язки головного лікаря комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня», за змістом якого позивача ОСОБА_4 було звільнено 05 лютого 2013 року із займаної посади за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України.

Отже встановлено, що позивача ОСОБА_4 05 лютого 2013 року було звільнено за власним бажанням.

Матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_4 було притягнуто до відповідальності за корупційні діяння, не надано таких доказів представником відповідача і суду апеляційної інстанції.

Таким чином, позивач довів що інформація поширена відповідачем на прес конференції про його звільнення за корупційні схеми оприлюднена з явним нехтуванням питання про їх правдивість чи неправдивість. У свою чергу відповідач не спростувала, що вказана інформація була поширена з метою доведення до громадськості тверджень щодо суспільно значущої теми.

Заперечення представника відповідача про те, що відповідач ОСОБА_5 не обізнана у галузі права і тому могла помилитись щодо підстави звільнення позивача є неприйнятними, з огляду на те, що за приписами ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, рішення суду в частині визнання інформації такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію, яка поширена відповідачем ОСОБА_3 на вказаній прес конференції щодо звільнення позивача ОСОБА_4 за корупційні схеми, ґрунтується на приписах ст.ст.297, 299 ЦК України, тому є законним та обґрунтованим і доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Проте рішення суду в частині зобов'язання відповідача спростувати вказану недостовірну інформацію шляхом публічного виступу у тому ж самому прес-центрі перед тими ж самими журналістами підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 275 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Таким чином, правилами ст. 275 ЦК України передбачено, що захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, зокрема, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (ст. 277 ЦК України)

Колегія суддів вважає, що обраний позивачем і задоволений судом спосіб захисту у вигляді зобов'язання відповідача спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом публічного виступу на прес конференції перед тими же журналістами, не є співмірним виходячи зі змісту порушеного права.

Право на відповідь, зокрема, для публічних діячів, як воно викладено в Рекомендації (2004) 16 Комітету Міністрів Ради Європи, є повністю доречним в новому медійному середовищі, оскільки воно дає можливість швидко оприлюднити заперечення на факти, що оспорюються.

Зміст решти висловлювань відповідача, які визнані судом першої інстанції недостовірними із зобов'язанням відповідача їх спростовувати, не містять фактичних даних, оскільки мають характер особистих суджень відповідача, критики щодо призначення позивача на посаду та його професійної діяльності, отже такі оціночні судження відповідача, до того ж стосовно публічної особи, не можуть бути предметом судового захисту, тому оскаржуване рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову у цій частині.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення без змін рішення в частині визнання недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача інформацію, поширену відповідачем на прес конференції стосовно підстав звільнення позивача з роботи, в решті рішення підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового про відмову у задоволенні позову у цій частині.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2016 року по цій справі в частині визнання недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію інформацію, поширену ОСОБА_3 на прес-конференції у прес- центрі «Вести Информ » за адресою м. Запоріжжя, пр. Леніна 152, ІНФОРМАЦІЯ_1 року щодо ОСОБА_4 наступні твердження:

«Сегодня, вообще-то эти люди (имеются в виду ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8) добились назначения, возврата на должность главного врача областной больницы господина ОСОБА_4. Ну я не могу его даже по имени отчеству называть, буду называть его по фамилии. Кадровая комиссия, на которой присутствовала ОСОБА_8, голосовала за его назначение. Такие действия псевдо активистов в сговоре с представителями правоохранительных органов, в сговоре с представителями местной власти, они убивают веру в будущее, веру в перемены. Конечно же, я была в числе тех, кто был против назначения этого. Я не буду вдаваться в подробности наших отношений с ОСОБА_9, я никогда не считала его человеком, который развивает медицину, заботится. И вот я спрашиваю на комиссии областного совета, что не было в городе другого человека? Почему ОСОБА_4? Ну потому, что он друг ОСОБА_6, потому что он друг Логвиненко»,

«ОСОБА_10, когда я ему сказала, что нельзя срывать операционный день ... он решил "пропиариться" и дать им (пациентам) бесплатный хрусталик, причем больной об этом ничего не знал, как оказалось, что потом бы они все равно за него заплатили.»

«Сегодня в областной больнице создается атмосфера запугивания, что все готовы маму продать только чтоб сделать то, что говорит начальник.»

«Потому что все приходят, и я говорю: ну как вы можете говорить на белое черное. Ну вы понимаете ОСОБА_11, ну все же знаю, что ОСОБА_10 - это родственник ОСОБА_12, а это - «Оппозиционный блок», мало того, эти слухи специально распространяются для запугивания людей».

«ОСОБА_10 вернул ОСОБА_6 при помощи Логвиненко и правоохранительных органов. В прошлый его приход были суды, ложные обвинения, подбрасывание денег как взятки. Все были против, потому что знали, что это будет реваншизм. Придет человек и будет гнобить всех кто сказал что-то против него»,

а також в частині зобов'язання спростування поширеної інформації - скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог відмовити.

Рішення в частині визнання недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію інформацію, поширену ОСОБА_3 на прес-конференції ІНФОРМАЦІЯ_1 року щодо ОСОБА_4 «Вот я думала, меня спросят, а за что уволили ОСОБА_4? Кто-то знает, почему его уволили в прошлый раз? Так я скажу, его уволили за коррупционные схемы при закупке машин скорой помощи» - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте воно може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: