Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Борисов Є.А.
Справа № 417/2115/16-ц
Провадження № 22ц/782/363/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого- судді Борисова Є.А.

суддів: Яреська А.В., Лозко Ю.П.

за участю секретаря Козубської А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 28 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної неповнолітньою особою.

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до неповнолітньої ОСОБА_3, в якому просила стягнути на свою користь 1800 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження останньою мобільного телефону, котрий перебував у користуванні неповнолітньої доньки позивачки ОСОБА_4

Крім того, позивач ОСОБА_2 в своєму позові ставила питання про відшкодування моральної шкоди, яка була завдана її доньці ОСОБА_4 внаслідок пошкодження телефону і яка була оцінена в розмірі 2000 грн.

Одночасно в своєму позові ОСОБА_2 просила звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на скрутне матеріальне становище, обумовлене тим, що сама позивач перебуває у на обліку у центрі зайнятості, її чоловік є інвалідом 3-ї групи і на їх утриманні перебуває неповнолітня дитина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 11 березня 2016 року у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору було відхилене у звязку з необґрунтованістю, а позовна заява була залишена без руху з наданням строку для сплати судового збору у встановленому діючим законодавством розмірі.

Отримавши ухвалу про залишення позову без руху, позивач ОСОБА_2 направила до суду повторну заяву про звільнення її від сплати судового збору з викладенням тих самих доводів що були зазначені в первісному клопотанні.

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 28 березня 2016 року позовна заява ОСОБА_2 була визнана неподаною та повернута заявниці у звязку з несплатою судового збору у наданий судом строк на підставі вимог ч.2 ст.121 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу скасувати та передати справу на розгляд до Марківського районного суду для вирішення питання стосовно можливості відкриття провадження у справі, посилаючись на те, що в даному випадку наявні достатні підстави для звільнення її від сплати судового збору у звязку з подачею позову і що висновок суду про необхідність повернення позовної заяви без розгляду є помилковим.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, обсудивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду стосовно відсутності в даному випадку підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, на думку судової колегії, є поспішним та помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.3ст.82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою звільнити її від сплати судових витрат у вигляді судового збору.

Аналогічні положення містяться і в частині 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір»

Згідно з положеннями п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах відповідно до статті 8 Закону № 3674-VIта статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2, ставлячи питання про звільнення її від сплати судового збору навела доводи і подала відповідні докази на підтвердження тієї обставини, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору. Зокрема ОСОБА_2 зазначила, що вона перебуває на обліку у центрі зайнятості, що її чоловік є інвалідом третьої групи та отримує невисоку за розміром пенсію, що на її утриманні перебуває неповнолітня дитина, яка страждає на захворювання та перебуває на диспансерному обліку в Марківському РТМО . Зазначені обставини в повній мірі підтверджуються копіями відповідних довідок.

З урахуванням зазначених обставин судова колегія вважає, що в даному випадку є достатні підстави для звільнення позивача ОСОБА_2 від сплати судових витрат і висновок суду першої інстанції стосовно того, що заявник не довела належним чином того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору, є поспішним та таким, до якого суд дійшов внаслідок невірної оцінки наданих позивачем доказів, а також невірного застосування норм процесуального права. Поспішними та помилковими в даному випадку є також висновки суду першої інстанції стосовно необхідності залишення позовної заяви без руху безпосередньо з підстав несплати позивачем судового збору, а також стосовно необхідності повернення позовної заяви у звязку з несплатою судового збору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З урахуванням викладеного оскаржувана ухвала Марківського районного суду від 28 березня 2016 року підлягає скасуванню, а справа поверненню до того ж суду першої інстанції для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження по справі відповідно до вимог діючого законодавства.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України , колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити .

Ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 28 березня 2016 року скасувати, матеріали справи направити до того ж суду першої інстанції для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження у справі відповідно до вимог діючого законодавства.

Ця ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий

Судді: