Єдиний унікальний номер 237/4555/13-ц Номер провадження 22-ц/775/1792/2016
Головуючий у 1 інстанції Ліпчанський С.М. Єдиний унікальний номер 237/4555/13-ц
Доповідач Постолова В.Г. Номер провадження 22-ц/775/1792/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого: судді Постолової В.Г.

суддів: Санікової О.С., Канурної О.Д.

за участю секретаря Марченко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мар?їнського районного суду Донецької області від 18 серпня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2013 року позивачка - ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом до відповідачки, посилалася на те, що 30 листопада 2012 року вона зазнала збитків від побиття вікон належної їй квартири АДРЕСА_1. Погрози на вчинення таких хуліганских дій, направлених на пошкодження майна попередньо неодноразово висловлювала ОСОБА_1, з якою у ОСОБА_2 склалися неприязні стосунки.

Крім того, 8 червня 2013 року ОСОБА_2 потерпіла від протиправної поведінки ОСОБА_1, яка кухонною сокирою зіпсувала вхідні двері її квартири .

Події цих днів негативно вплинули на психологічний стан та душевне почуття ОСОБА_2, стали причиною виникнення в неї гіпертонічної кризи. На думку позивачки їй було завдано моральної шкоди, що виразилась в страху, нервовому стресі, хвилюваннях, пов'язаних зі зміною порядку життя та негативними наслідками з пошкодженням майна, розмір якої позивачка оцінила в розмірі 20 000 гривень.

Не погодившись з вказаним позовом ОСОБА_1 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди та просила стягнути з останньої на відшкодування моральної шкоди 30000 грн.

Ухвалою Мар*їнського районного суду Донецької області від 10 червня 2014 року зустрічна позовна заява залишена без розгляду.

Заочним рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області від 10 червня 2016 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди суму коштів у розмірі 10 000 гривень. Ухвалою Мар*їнського районного суду Донецької області від 23 березня 2016 року заява про перегляд заочного рішення задоволена.

Заочне рішення Мар'їнського районного суду Донецької області від 10 червня 2016 року скасоване.

Рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області від 18 серпня 2016 року позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди суму коштів у розмірі 10 000 гривень. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1просить скасувати рішення суду, посилаючись на неповне з*ясування судом обставин, що мають значення для справи та на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими,зокрема вважає, що суд не дав жодної оцінки розміру суми моральної шкоди, яку вона вважає необґрунтовано завищеною.

Позивачка ОСОБА_2 не з'явилася до суду апеляційної інстанції, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до телефонограми.

Відповідачка ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції підтримала доводи скарги та просила її задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідачки ,перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині розміру моральної шкоди підлягає зміні за таких підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу .

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь- які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб. їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що сторони з червня 2012 року перебувають у неприязних стосунках, які виникли на ґрунті спірних відносин щодо домовленості догляду ОСОБА_2 за ОСОБА_1, як одинокою жінкою літнього віку. Ці неприязні стосунки проявлялися у прилюдних сварках, погрозах, вимаганнях повернення грошових коштів, зверненнях до правоохоронних органів.

Судом встановлено, що 08 червня 2013 року ОСОБА_1 кухонною сокирою були пошкоджені вхідні двері квартири позивачки, розташованої за адресою АДРЕСА_1. Вказані обставини підтверджуються постановою про закриття кримінального провадження від 29 червня 2013 року, письмовими показами свідків сусідів ОСОБА_3, ОСОБА_4 , які були допитані слідчим в рамках вказаного кримінального провадження , протоколом допиту ОСОБА_1

Так, відповідно до постанови слідчого СВ Мар'їнського РВ ГУ МВС України в Донецькій області від 29 червня 2013 року , яка на теперешній час не скасована встановлено, що дійсно 8.06.2013 року приблизно о 9.00 годині , ОСОБА_1 стукала металевим предметом (кухонною сокирою) у вхідні двері житла ОСОБА_2 , а за відчиненням останньою квартири висловлювала словесні погрози без вчинення будь-яких активних дій .

З протоколу допиту ОСОБА_1 від 6 листопада 2013 року(а.с.102-104), вбачається, що 8 червня 2013 року близько дев'ятої години ранку вона прийшла до квартири ОСОБА_2 щоб розібратися у виниклій між ними ситуації, при цьому в сумці з собою мала сокиру, якою вдарила по вхідних дверях.

З огляду на викладене, суд дійшов правильного висновку, що внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_1 відносно позивачки , характер якої свідчить про завдання хвилювання за життя, здоров*я та страху з причини невідомості можливого розвитку вчинку відповідачки, ОСОБА_2 було спричинену моральну шкоду, відповідальність за спричинення якої повинна нести відповідачка ОСОБА_1

Такі висновки відповідають встановленим обставинам по справі та нормам матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 23 ЦК розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з роз*ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 9 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з наступними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних,душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, неможливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров*я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації,час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Зважаючи на це будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Проте, визначаючи розмір моральної шкоди в сумі 10000 грн., суд першої інстанції в повному обсязі не врахував конкретних обставин по справі, характер відносин між сторонами , характер немайнових втрат, не врахував інших обставин , зокрема те, що відповідачка є людиною похилого віку, інвалідом 3 групи, має статус дитини війни, а тому апеляційний суд з урахуванням конкретних обставин заподіяння шкоди, характеру та обсягу страждань , яких зазнала позивачка, характеру немайнових втрат, та ураховуючи вимоги розумності та справедливості приходить до висновку про зміну розміру компенсації моральної шкоди до 1000 грн., що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки .

За таких обставин апеляційний суд вважає, що при вирішенні справи судом неповно з'ясовані обставин, що мають значення для справи , що у відповідності до ч.1 п.1 ст. 309 ЦПК України є підставами для зміни рішення суду першої інстанції.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає за необхідне змінити рішення суду та стягнути з відповідачки на користь позивачки на відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Керуючись ст. ст. 303,307, 309,316 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Мар'їнського районного суду Донецької області від 18 серпня 2016 року змінити в частині розміру моральної шкоди .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: