Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2016 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Котельви К.О.,

при секретарі Білоус М.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4,

представника відповідачів ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа Львівське комунальне підприємство «Княже місто» про усунення перешкод у користуванні приміщенням загального користування,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9,третя особа-Львівське комунальне підприємство «Княже місто» про усунення перешкод у користуванні приміщенням загального користування.

Вимоги мотивує тим,що вона є власницею квартири АДРЕСА_1де і проживає з сім'єю. Квартира поділена на дві частини. Одна кімната площею 18 кв.м. знаходиться у будинку АДРЕСА_2,інша частина площею 17,5кв.м.знаходиться у дворі цього будинку і прилягає до будинку по АДРЕСА_3. На другому поверсі вказаного будинку проживають відповідачі по справі: ОСОБА_6,ОСОБА_3,які проживають у квартирі НОМЕР_1 та ОСОБА_7,ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9,які проживають у квартирі НОМЕР_2. При цьому позивачка зазначає,що відповідно до технічного паспорту потрапити до належної їй частини квартири площею 17,5 кв.м. можна через приміщення площею 14,5 кв.м. / значиться під літерою ІУ / і площею 12,5 кв.м./ значиться під літерою У /, які знаходяться у спільному користуванні з квартирами НОМЕР_2 і НОМЕР_3.

Через сумісне проживання з відповідачами з моменту придбання квартири між ними виникають конфлікти з приводу користування приміщеннями під літерою ІУ та У,в зв'язку з чим вимушена була змінити вхід в приміщення площею 17,5 кв.м.,з балкону,самовільно встановивши у вікні кухні двері. Відповідачі у 2014 році без її згоди зробили перепланування приміщень ІУ і У,тим самим захопивши приміщення загального користування,чим унеможливили доступ до її частини житла площею 17,5 кв.м,поділили приміщення спільного користування між собою,перепланувавши їх під повноцінні жилі квартири. Вважає,що своїми протиправними діями вони порушують її право на вільне користування місцем загального користування,яке знаходиться у спільній власності,тим самим порушують її права,передбачені ч.1ст.41 Конституції України,ст.391 ЦК.

України. Просить суд покласти на відповідачів обов'язок усунути перешкоди в користуванні приміщеннями ІУ та У та забезпечити їй вільний доступ до даних приміщень.

В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, дали пояснення, аналогічні наведеним у позовній заяві. Крім цього зазначили, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 19 червня 2015 року, яке на сьогодні не виконане, їх було зобов'язано демонтувати двері та відновити вікно у кухні.

Представник ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позову заперечив. Зазначив, що у відповідності до свідоцтва про право власності на квартиру від 13 грудня 1996 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на праві власності належать кімнати у квартирі спільного заселення,що знаходяться у квартирі АДРЕСА_4 площа яких становить 39,10 кв.м., що у відповідності до технічного паспорту станом на 18 травня 2010 року в загальну приватизовану площу входить: жила кімната,площею 21,2 м.кв., кладовка 4,8 кв.м.,кухня 6,3,кв.м./ значиться під літерою У /, коридор 4,80 кв.м./ значиться під літерою ІУ /, які в рівних частках були приватизовані з сім'єю ОСОБА_9/, а також загальний коридор площею 2,0 кв.м. Вважає,що ствердження позивача про те, що приміщення під літерою ІУ та У є місцями загального користування є безпідставним, оскільки такі належать на праві спільної часткової власності як ОСОБА_6, ОСОБА_3, так і сім'ї відповідачів ОСОБА_9. Згідно ж свідоцтва від 3 листопада 2011 року квартира позивачки ОСОБА_1 складається з однієї житлової кімнати площею 18 кв.м, окремо розташованої кухні та вигодами,загальною площею 35,5 кв.м. В загальну площу квартири позивача не входять приватизовані приміщення сім'єю ОСОБА_6,ОСОБА_3 та ОСОБА_9, що значаться під літерою ІУ та У. Квартира придбана позивачем після приватизації кімнат у квартирі спільного заселення ОСОБА_6 та ОСОБА_3. та сім'єю ОСОБА_9, а тому вважає, що права позивачки, як власника її квартири нічим не порушуються.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечив, пояснивши, що пред'явлений позов є безпідставним,оскільки приміщення під літерою ІУ та У на які покликається позивач не є місцями загального користування, а такі належить на праві спільної часткової власності йому, його матері ОСОБА_6 та сім'ї ОСОБА_9. Він та його мати, як власники даних приміщень вправі ними користуватися, володіти та розпоряджатися та таке їх право закріплене ст.319 ЦК України. Просить у позові відмовити.

Відповідачка ОСОБА_7 в судовому засіданні проти позову заперечила, пояснивши при цьому,що у відповідності до свідоцтва про право власності від 13 грудня 1996 року їй та членам її сім'ї приміщення квартири АДРЕСА_5 дійсно належать на праві спільної сумісної власності, загальна площа, в яку входять приміщення під літерою ІУ та У, становлять 28,20 кв.м., які в рівних частках були приватизовані її сім'єю та сім'єю ОСОБА_6, ОСОБА_3 та належать їм на праві спільної часткової власності. Дані приміщення не є місцем загального користування. Під літерою ІУ значиться коридор, а під літерою У є кухня, іншої кухні у них немає. В свою чергу позивач має відокремлену кухню і не повинна користуватись приміщеннями, які їй на праві власності не належать.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечив повністю, підтримав пояснення ОСОБА_7

В судове засідання не з'явилась відповідач ОСОБА_6, подала суду заяву про те, що вона позовні вимоги не підтримує, просить справу слухати у її відсутності.

В судове засідання не з'явились відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_9, подали суду заяви про те, що позовні вимоги не підтримують та просять справу слухати у їх відсутності.

Представник третьої особи ЛКП «Княже місто» в судові засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, про розгляд справи ЛКП «Княже місто» було повідомлене належним чином, пояснень чи заперечень суду не подавало, а тому суд вважає, що справу слід розглянути у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що в квартирі за АДРЕСА_6 проживає позивачка ОСОБА_1 Дана квартира складається з житлової кімнати площею 18 кв.м., окремо розташованої кухні та вигодами,загальна площа даної квартири становить 35,5 кв.м. Квартира придбана позивачем з прилюдних торгів 4 жовтня 2011 року, що вбачається з свідоцтва від 3 листопада 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Камінським Ю.І. З врахуванням технічного паспорту від 18 травня 2010 року в загальну площу даної квартири не входить площа приміщень під літерою ІУ та У, які позивач вважає приміщеннями загального користування. До придбання позивачем належної на праві власності квартири, ще у грудні 1996 року приміщення під літерою ІУ та У були приватизовані відповідачами по справі ОСОБА_6, ОСОБА_3 та сім'єю ОСОБА_9, та належать їм на праві спільної часткової власності. Загальна площа квартири за АДРЕСА_7, належить на праві власності ОСОБА_6 та ОСОБА_3 становить 39,10 кв.м., що вбачається з свідоцтва НОМЕР_4 від 13 грудня 1996 року про право власності, виданого виконавчим комітетом Львівської міської ради. Загальна площа квартири НОМЕР_2 у будинку АДРЕСА_2 у м. Львові, що належить ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9 становить 28,20 кв.м.

З огляду технічного паспорту від 18 травня 2010 року площа даних приміщень, а саме коридору площею не 14,5 кв.м., як стверджує позивачка, площею 9,6 кв.м / значиться під літерою ІУ / та кухні площею 12,6 кв.м. / значиться під літерою У / в рівних частках входить до загальної площі належних на праві власності приміщень у квартирах відповідачів.

До 1996 року в дійсності дані приміщення у відповідності до технічного паспорту від 7 вересня 1995 року у квартирах будинку № АДРЕСА_2 у м. Львові, які належали до комунальної власності, були місцями загального користування, а в послідуючому були приватизовані й входять у загальну площу приватизованих приміщень відповідачами ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Відповідно приміщення під літерою ІУ та У не належать позивачу на праві спільного користування. Отже, покликання позивача в пред'явленому позові до відповідачів щодо вимог про усунення ними перешкод у користуванні спільним приміщенням загального користування - коридором під літерою ІУ площею 14,5 кв.м. та кухнею під літерою У, площею 12,6 кв.м. є неправомірними. Покликання позивача та його представника на рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 червня 2015 року, яке на сьогодні не виконувалось по своїй суті та втратило силу щодо його виконання у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», не позбавляє їх права звернутись до Галицької районної адміністрації з поданням належних документів, передбачених чинним законодавством, про надання дозволу на здійснення переобладнання вікна у кухні, з встановленням дверного прорізу.

Щодо права власності відповідачів на належні їм на праві власності приміщення у квартирі НОМЕР_2 та НОМЕР_3 у будинку АДРЕСА_8 то у відповідності до ч.1,7 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про безпідставність позовних вимог та вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3-11,88,212-215, 224-228 ЦПК України,суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів після його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.О. Котельва