Справа № 2 -602/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді КІЗЮН Л.І.

при секретарі: Слепусі О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про задоволення спадкоємцями вимог кредитора,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про задоволення спадкоємцями вимог кредитора, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно в межах вартості майна, отриманого у спадщину, на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 62 495, 90 доларів США, що еквівалентно 496 092, 45 грн. та 124 023, 15 грн., а всього - 620 115, 60 грн. Просив також стягнути з відповідачів солідарно судові витрати.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначав, що 22 листопада 2006 року між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, було укладено кредитний договір №CL-009/879/2006, за яким ОСОБА_3 було надано кредит у розмірі 51 646, 59 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,49 % річних. За порушення строків повернення кредиту та відсотків передбачалося нарахування пені у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочки.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 22 листопада 2006 року між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, було укладено договір застави автотранспортного засобу №РCL-009/879/2006.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилася спадщина.

Спадкоємцями ОСОБА_3 є відповідачі.

Позивач направив до П'ятої Київської державної нотаріальної контори вимогу від 01 квітня 2014 року про повідомлення спадкоємців про задоволення вимоги кредитора за рахунок спадкового майна.

Оскільки заборгованість позичальника за кредитним договором не погашена, позивач змушений звернутися до спадкоємців з позовом до суду.

Також позивач просив стягнути з відповідачів судові витрати.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити, посилаючись на його безпідставність, подав заяву про застосування строків позовної давності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому суд вважав за можливе розглядати справу за її відсутності.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_3 22 листопада 2006 року було укладено кредитний договір № СL-009/879/2006, згідно з умовами якого відповідач отримав на купівлю автомобіля грошові кошти в сумі 51 646, 59 доларів США, на строк до 22 листопада 2012 року зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 12,49% річних (т.1 а.с.а.с. 10-17).

Погашення кредиту та нарахованих відсотків повинно було здійснюватися щомісяця, не пізніше дати платежу.

За порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, позичальник, відповідно до п. 3.1.1 зобов'язаний сплатити банку пеню у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Згідно з даними розрахунку заборгованості загальна сума заборгованості за кредитним договором з станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 становить 62 495, 90 доларів США, що еквівалентно 496 092, 45 грн. та 124 023, 15 грн., а всього - 620 115, 60 грн.

Відповідно до даних свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 23).

Позивач 02 квітня 2014 року звернувся до П'ятої Київської державної нотаріальної контори з претензією про повідомлення спадкоємців померлого ОСОБА_3, про смерть якого, як зазначено у претензії, він дізнався 25 жовтня 2013 року, про задоволення вимоги кредитора за рахунок спадкового майна. (т. 1 а.с. а.с. 24-28).

Як вбачається з повідомлення П'ятої Київської державної нотаріальної контори (т. 1 а.с. 29) та матеріалів спадкової справи (т. 1 а.с.а.с. 98-248) спадкоємцями померлого ОСОБА_3 є відповідачі, 14 липня 2011 року їм було видано свідоцтва про право на спадщину, кожному на ? частку у спадщині.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкоємця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Судом встановлено, що позивач у серпні 2013 року звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та у жовтні 2013 року дізнався про смерть позичальника.

Заяву кредитора було подано до спадкоємців, які прийняли спадщину, у визначений ст. 1281 ЦК України строк, а тому підстав для застосування наслідків сплину строку позовної давності за позовом кредитора до спадкоємців не вбачається.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості в межах вартості майна, одержаного у спадщину, є безпідставними, а тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 27, 31, 60, 88, 209, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 267, 625, 1046-1049, 1218, 1281, 1282 ЦК України, -

в и р і ш и в :

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про задоволення спадкоємцями вимог кредитора - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І. Кізюн