Справа № 489/4378/15-ц
Номер провадження 2/489/77/16
Ухвала

Іменем України

26 квітня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання позивача про уточнення позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач 1), Виконавчого комітету Миколаївської міської ради (далі-відповідач 2), ОСОБА_3 (далі-відповідач 3) про визнання недійсним договору дарування частки нежитлового приміщення та інших договорів відчуження,

встановив

В липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири, а також співвласником та користувачем допоміжних приміщень. Вказує, що його майнові та житлові права порушені.

Просив суд скасувати договір дарування від 02.12.2009 та всі інші договори купівлі-продажу, дарування, міни 8/100 часток нежитлових приміщень за адресою: вул. Чкалова, 248 в м. Миколаєві.

11.03.2016 від позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог. Просив суд визнати недійсними рішення виконкому ММР № №1326, №1982; свідоцтва про право власності від 16.08.2006, від 21.11.2008; рішення виконкому ММР від 16.08.2006, від 18.09.2008; накази від 01.12.2008; договори відчуження від 02.12.2008, від 02.12.2009.

Позивач в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Представник Миколаївської міської ради просив вирішити клопотання на розсуд суду відповідно до чинного законодавства.

Вислухавши думку сторін, судом встановлено такі обставини.

Одним із проявів принципу диспозитивності у цивільному судочинстві є те, що сторони вільно розпоряджаються наданими їм процесуальними правами, за допомогою яких вони можуть впливати на хід процесу.

Згідно з ч. 2 ст. 31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Суд зазначає, що у заявленому в суді позові позивач має право змінити або тільки предмет позову, або тільки його підставу. Одночасна зміна підстав та предмета позову у процесі призводить до зміни позову в цілому і має бути оформлена окремою позовною заявою за правилами ст. 119 ЦПК.

Крім того, для захисту своїх прав позивач може також збільшити або зменшити розмір позовних вимог. У такому випадку підстава позову залишається незмінною, а змінюється лише розмір матеріального об'єкта позову (матеріально-правової вимоги).

Позивач змінює предмет позову зі скасування договору на визнання недійсним та додає вимоги про визнання недійсними рішень виконкому Миколаївської міської ради. Також змінює і підстави позову, оскільки підставами є фактичні обставини щодо неправомірності рішень виконкому ММР. Також змінюється склад учасників (відповідачів).

Як вбачається зі змісту клопотання, позивач одночасно просить суд змінити і предмет і підставу позову, що по суті є новим позовом та відповідно не може розглядатись як уточнення позовних вимог.

За таких обставин, у задоволенні клопотанні необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 31,208-210 ЦПК України суд

ухвалив

Відмовити в задоволенні клопотання позивача про уточнення позовних вимог.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Кокорєв