Справа № 592/3610/16-ц
Провадження № 2-з/592/23/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Хитров Б.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки.

В своїй заяві про забезпечення позову ОСОБА_1, посилаючись на те, що на даний час набрало чинності рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.02.2016 року, яким її виселена зі спірного жилого будинку без надання іншого жилого приміщення. Вказане рішення суду, яке набрало законної сили 21.03.2016 р., на вимогу відповідачки ОСОБА_2 підлягає примусовому виконанню Ковпаківським відділом ДВС, але оскільки вона зареєстрована та постійно проживає в жилому будинку за адресою: м. Суми, вул. Островського, 30, який є її єдиним місцем проживання, і в судовому порядку оспорює право власності ОСОБА_2 на вказане домоволодінням, і просить суд визнати недійсними укладені між нею та ОСОБА_2 27.05.2014 року договори купівлі-продажу жилого будинку по вул. Островського, 30 в м. Суми та земельної ділянки при ньому, наслідками чого є повернення сторін в початкове становище. Тому просить забезпечити позов про визнання недійсними договорів купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки при ньому шляхом заборони виселення її ОСОБА_1, зі спірного жилого будинку №30 по вул. Островського в м. Суми на час розгляду даної цивільної справи до моменту винесення судом рішення.

Як передбачено ч.1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до положень п.4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Перевіривши матеріали справи суд встановив, що зазначені заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивачка фактично вирішують на перед питання по суті спору, що не допускається; не зазначено обставини, за яких буде утруднене виконання рішення суду, тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подачі в пятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з отримання копії ухвали.

Суддя Б.В. Хитров