Справа № 2-489/1435/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

23 травня 2016 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

судді - Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

19.04.2016 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2. Вказувала, що рішенням суду від 19.02.2014 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частки від заробітку, але с того часу витрати на утримання сина збільшились, через його хворобу, навчання, тощо.

Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ? частки від заробітку щомісячно, збільшивши їх розмір.

В судовому засіданні позивач позов підтримала. Наполягала на тому, що з часу постановлення рішення суду про стягнення аліментів в розмірі 1/6 частки, змінився її матеріальний стан через народження ІНФОРМАЦІЯ_2 року у неї сина та перебування її, через це, у відпустці по догляду за дитиною. При цьому не заперечувала факту сплати відповідачем частини витрат на утримання ОСОБА_3, придбання ліків, окрім аліментів за якими виникла заборгованість через пред'явлення листа нею до виконання у 2016 році.

Відповідач позов не визнав. Вказував, що добровільно виконував рішення суду, сплачуючи окрім щомісячних платежів додаткові витрати на утримання сина, купував ліки…

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На утримання сина, рішенням Ленінського райсуду м. Миколаєва 19.02.2014 року було стягнуто аліменти з відповідача на користь позивача у розмірі 1/6 частки від заробітку.

При постановленні рішення судом було враховано те, що відповідач працює юристом Банку, несе додаткові витрати на утримання сина.

Згідно домовленості між сторонами, виконання рішення відбувалось шляхом добровільного перерахування коштів відповідачем позивачу, проте не в повному обсязі.

Через що, після пред'явлення позивачем листа до примусового виконання у 2016 році, державною виконавчою службою було нараховано заборгованість у розмірі 8776,36 , станом на 01.02.2016 року ( станом на 01.04.2016 року становить 6906,86 грн.) та лист направлено за місцем роботи відповідача для виконання.

Глава 15 СК України передбачає обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними.

Якщо сторони такої згоди не дійшли, кошти на утримання присуджуються рішенням суду у частці від доходу або у твердій грошовій сумі матері або батька.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

С часу постановлення рішення судом ( 19.02.2014 р.) у позивача народився син ІНФОРМАЦІЯ_2 року, через що вона перебуває у відпустці по огляду за дитиною, отже змінився її матеріальний та сімейний стан.

Відповідач також перебуває у сімейних відносинах та виховує неповнолітню дитину дружини. Отже також змінився його матеріальний та сімейний стан.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік » встановлено , що розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становить з 01.01.2016 року по 30.04.2016 року - 1455 грн., з 01.05.2016 року по 30.11.2016 року - 1531 грн., з 01.12.2016 року - 1637 грн. на місяць.

Заробітна плата відповідача становить в середньому, згідно довідки, яка міститься в матеріалах справи, близько 10 000 грн. щомісячно. Отже 1/6 частина заробітку, відповідно, складає - 1666 грн. та більше, тобто перевищує прожитковий мінімум для дитини, встановлений законодавством.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Крім того судом встановлено, що не оспорювалось позивачем у справі, що відповідач приймає участь у додаткових витратах на лікування, навчання та утримання сина, хоча й нерегулярно .

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що обидва батьки повинні утримувати дитину, суд вважає, що відсутні підстави для збільшення розміру аліментів, які стягнуто з відповідача на користь позивача за рішенням суду.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212,214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: