Справа № 196/279/16-ц
№ провадження 2/196/229/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Гудим О.М.

при секретарі - Шевченко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Михайлівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 15 квітня 2015 року), який на день смерті був зареєстрований та проживав разом з дружиною ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 3,740 га, кадастровий номер НОМЕР_3, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Михайлівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області.

За життя 06 листопада 2013 року його батько склала заповіт, згідно якого вказану земельну ділянку заповів йому. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за №06.

Крім нього, спадкоємцями першої черги за законом є його мати ОСОБА_3 та його брат ОСОБА_2

В установлений законом строк він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а його мати та брат із заявами про відмову від прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено у зв'язку з тим, що у заповіті складеному на його користь, посвідчувальний напис не відповідає вимогам чинного законодавства.

В зв'язку з вищевикладеним та посилаючись на норми ст.ст.1223, 1225, 1261, 1268 ЦК України, прохає суд визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача - Михайлівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, надіславши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав.

Згідно ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В даному випадку у судовому засіданні відповідно до норм ч. 1 ст. 61 ЦПК України встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 15 квітня 2015 року), який на день смерті був зареєстрований та проживав разом з дружиною ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 3,740 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Михайлівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_3, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого 15 травня 2006 року (а.с.10).

За життя 06 листопада 2013 року ОСОБА_4 склав заповіт, згідно якого вказану земельну ділянку заповів позивачу ОСОБА_1 Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за №06 (а.с.12).

Крім позивача, спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є мати позивача ОСОБА_3 та брат позивача ОСОБА_2 (треті особи в даній справі), які у встановленому законом порядку подали заяви до нотаріуса про відмову в прийнятті спадщини (а.с.34).

Позивач в установлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом постановою від 14.03.2016 року було відмовлено у зв'язку з тим, що у заповіті складеному на його користь, посвідчувальний напис не відповідає вимогам чинного законодавства (а.с.13).

Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Оскільки, ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, фактично прийняв спадкове майно, інших осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні не має, за викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що маються законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216, 1233 ЦК України, ст.ст.174, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем села Михайлівка Царичанського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку, площею 3,740 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Михайлівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_3, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ,та якому вказана земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого 15 травня 2006 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги до районного суду протягом 10 днів з дня проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні - в той же строк з дня отримання ними копії рішення.

Головуюча: О.М.ГУДИМ