Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/76/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 року м. Ржищів

Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючого - судді Козіної С.М.,

за участі: секретаря:ОСОБА_2,

позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Ржищівської міської ради Київської області.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним вище позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, та успадкував її після смерті ОСОБА_5 Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказувала на те, що є спадкоємицею за законом свого двоюрідного брата ОСОБА_4 Спадщину після його смерті нею було прийнято шляхом подання заяви про прийняття спадщини до другої Київської державної нотаріальної контори, де заведено спадкову справу № 799 за 2012 рік.

Її родинні відносини з двоюрідним братом ОСОБА_4 підтвержуються: свідоцтвом про народження ОСОБА_3, матір'ю якої є ОСОБА_6, свідоцтвом про шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_8, свідоцтвом про народження ОСОБА_7, батьками якої є ОСОБА_9 та ОСОБА_10, довідкою про народження ОСОБА_4, батьком якого є ОСОБА_11, довідкою про народження ОСОБА_11, батьками якого є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Виникнення у неї права на успадкування майна ОСОБА_4 відповідає статтям 1263, 1266 ЦК України.

Двоюрідний брат позивачки ОСОБА_4 з 1973 року проживав та був зареєстований у квартирі АДРЕСА_2, разом зі своїм батьком ОСОБА_11 та дружиною батька ОСОБА_5, з якою батько перебував у зареєстрованому шлюбі. Таким чином, двоюрідний брат позивача ОСОБА_4 був пасинком ОСОБА_5 Батько ОСОБА_4 - ОСОБА_11 помер у 1999 році, після чого у квартирі залишилися проживати його дружина ОСОБА_5 разом зі своїм пасинком ОСОБА_4, де і проживали до смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 20.06.2013 по справі № 761/7906/13-ц було встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_4 зі своєю мачухою ОСОБА_5 Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на її майно, у тому числі і на грошові вклади у банку колишнього СРСР, які було нею заощаджено.

Після смерті ОСОБА_5 спадщину після неї прийняв її пасинок ОСОБА_4, який постійно проживав зі своєю мачухою ОСОБА_5 однією сім'єю та не заявив про відмову від прийняття спадщини. Питання щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 вирішувались у Другій Київській державній нотаріальній конторі, у якій заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_4 Для вчинення нотаріальних дій для оформлення спадщини після ОСОБА_4, у тому числі і спадщини, яка була успадкована ним після смерті ОСОБА_5, але не оформлена ним, державним нотаріусом були надані відповідні запити та витребувані необхідні документи.

18.07.2014 державним нотаріусом Другої Київської держнотконтори позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке належало її двоюрідному брату ОСОБА_4, а саме - на банківські вклади, які були відкриті на його ім'я, а також на майно (банківські вклади часів СРСР) його мачухи ОСОБА_5 та його батька ОСОБА_11, які успадкував ОСОБА_4, проживаючи разом однією сім'єю з ОСОБА_5 та ОСОБА_11, але не оформив своїх спадкових прав. За своє життя брат позивачки розповідав про те, що його мачуха ОСОБА_5 мала у місті Ржищеві Київської області старий будинок, що залишився ще після її батьків, однак документи на нього втратила. Оскільки ОСОБА_3 є спадкоємицею свого брата ОСОБА_4, який успадкував майно своєї мачухи ОСОБА_5, нотаріус другої Київської держнотконтори зробила запит до бюро технічної інвентаризації міста Ржищева про наявність нерухомого майна у місті Ржищеві, яке зареєстроване на ім'я ОСОБА_5

Відповідно до інформації, яка вказана у довідці КП КОР "Південне БТІ", яка надана 10.10.2013 за № 1375, за ОСОБА_5 зареєстрована 1/3 частина будинку АДРЕСА_1

Правовстановлюючий документ на будинок було видано ще у 1986 році, і він не зберігся.

У березні 2016 року позивачка звернулася до державного нотаріуса другої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину будинку, який знаходиться за АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_5, спадщину після смерті якої прийняв ОСОБА_4, але не оформив своїх спадкових прав. Пояснивши, що правовстановлюючий документ на будинок не зберігся, тому просила видати свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину вищевказаного будинку на підставі наявних у спадковій справі документів, зокрема довідки від Комунального підприємства Київської обласної ради "Південне бюро технічної інвентаризації" від 10.10.2013 № 1375. Однак, державним нотаріусом Другої Київської держнотконтори повідомлено, що без оригіналу правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавця у позивачки немає можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину, яка складається з 1/3 частини будинку, який знаходиться за АДРЕСА_1. Також нотаріус роз'яснила, що потрібен і витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, а оскільки правовстановлюючий документ на будинок втрачений і право власності на частину будинку було зареєстроване на вже померлу людину ОСОБА_5, за відсутністю правовстановлюючого документу позивач повинна визнавати право власності на спадкове майно (частину будинку) у судовому порядку.

23.03.2016 державний нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, чим відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину будинку, який знаходиться за АДРЕСА_1. Причиною відмови зазначила відсутність у спадкоємця правовстановлюючого документу на спадкове майно спадкодавця.

У зв'язку з цим, позивач на підставі ст. 15, 16, 328, 392, 1216, 1220, 1223, 1245, 1264, 1265, 1269, 1270 ЦК України просила визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, та успадкував його після смерті ОСОБА_5.

У судове засідання позивачка не з'явилась з поважних причин, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

У судове засідання представник відповідача не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

2 жовтня 2012 року ОСОБА_3 звернулась до другої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого брата ОСОБА_4 (а.с. 8).

Згідно листа другої Київської держнотконтори про відкриття спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_4 від 09 жовтня 2012 року № 3217/02-14, встановлено, що заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_4 (а.с. 9).

Згідно повідомлення відділу реєстрації смерті у м. Києві від 20.11.2012 №3-28/01-21, встановлено, що в архівах відділу зберігається актовий запис про смерть № 6791 від 11 квітня 2012 року, складений на ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 13.04.1949, серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4, її батько - ОСОБА_8, мати- ОСОБА_7 (а.с. 11).

Згідно копії свідоцтва про шлюб від 25 серпня 1947 року встановлено, що одружились ОСОБА_8 з ОСОБА_7, прізвище після одруження "ОСОБА_7" (а.с. 12).

Згідно копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2, встановлено, що ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5, її батько - ОСОБА_9, мати - ОСОБА_10 (а.с. 13).

Згідно інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві № 5918/02-02-14 від 13 листопада 2012 року встановлено, що в архівах відділу зберігається актовий запис про народження № 881 від 13.06.1956, складений відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якого зазначаються ОСОБА_11 та ОСОБА_13 (а.с. 14).

Згідно архівної довідки державного архіву Київської області № 544-РАЦС від 19 жовтня 2012 року встановлено, що у книзі реєстрації актових записів про народження за 1926 рік по селу Кузьминці Ржищівського району Київської області є актовий запис № 50 від 02 листопада 1926 року про народження ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_6. Батько: ОСОБА_9. Мати: ОСОБА_10 (а.с.15).

Згідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 06 липня 1990 року ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 16).

Згідно копії рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20.06.2013 по справі № 761/7906/13-ц встановлено, що позов ОСОБА_3 задоволено частково, встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 та рішення набрало законної сили 16 липня 2013 року (а.с. 20-21).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 липня 2014 року № 7-450 встановлено, що ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 успадкувала вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у відділеннях банків (а.с. 24).

Згідно копії повідомлення КП КОР "Південне БТІ" № 1375 від 10 жовтня 2013 року встановлено, що станом на 01.01.2013 житловий будинок АДРЕСА_1, було зареєстровано за: ОСОБА_5, ОСОБА_15, ОСОБА_16 на підставі свідоцтва про право на спадщину в рівних долях кожна від 29.10.1986 № 244, посвідченого Кагарлицькою державною нотаріальною конторою (а.с. 26).

Згідно копії постанови Другої Київської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 23 березня 2016 року № 1306/02-31 встановлено, що було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті двоюрідного брата позивача ОСОБА_4, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно спадкодавця (а.с. 27).

Згідно копії акту обстеження житлового будинку від 9 березня 2016 року, розташованого в АДРЕСА_1 було встановлено, що на земельній ділянці дійсно знаходиться нерухоме майно, в якому ніхто не проживає через незадовільний санітарно-технічний стан, земельна ділянка занедбана, межові знаки відсутні (а.с. 28).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно із ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2013 року (а.с. 20-21) та ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2013 року (а.с. 22-23) встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не менше ніж п'ять років до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_8.

За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від неї (ст.1268, 1270 ЦК України).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Отже, ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5, оскільки постійно проживав разом із нею на час відкриття спадщини, тобто до дня її смерті.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

На виконання вимог частини 1 статті 1297 ЦК України позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім того, відповідно до заяви про прийняття спадщини за законом вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом та успадкувала кошти, що були на рахунках спадкодавців (а.с. 24).

Постановою державного нотаріуса другої Київської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 23 березня 2016 року №1306/02-31 встановлено, що було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті двоюрідного брата позивача ОСОБА_4, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно спадкодавця.(а.с. 27).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Оцінюючи в сукупності всі докази, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог та їх обґрунтованість. Оскільки, ОСОБА_4 фактично прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_5, до складу якої входила частина будинку, розташованого за АДРЕСА_1, однак спадщину на вказаний будинок не встиг оформити за життя, а позивачка є спадкоємцем за законом, однак реалізувати своє право на оформлення спадщини не може у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок та відмовою нотаріальної контори видати свідоцтво про право на спадщину за законом, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_17.

Керуючись ст. 1264, 1268, 1270, 1297 ЦК України, ст. 3, 4, 6-8, 10, 11, 15, 30, 57, 60, 64, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, та успадкував її після смерті ОСОБА_5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Ржищівський міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: