У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13 грудня 2007 року ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3 800 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31 травня 2015 року має заборгованість у розмірі 11 100,95 доларів США, з яких: 2 704,62 доларів США - заборгованість за кредитом; 6 448,34 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1 396,75 доларів США - заборгованість по пені та комісії; 23,75 доларів США - штраф (фіксована частина); 527,49 доларів США - штраф (процентна частина), яку позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2016 року, у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2016 року, посилаючись на поважність причин його пропуску.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску строку на касаційне оскарження, вказані заявником, є поважними.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив з того, що позивачем не доведено, що при підписанні ОСОБА_2 заяви-анкети діяли саме ті Умови і правила надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанку», які банк надав, а також заявляючи позов про стягнення заборгованості за кредитною карткою, строк дії якої закінчився 13 грудня 2009 року, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач з 01 червня 2011 року отримував кошти від позивача по зазначеній кредитній картці.

Судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» строк на касаційне оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2016 року.

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов