Ухвала

іменем україни

22 вересня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КузнєцовВ.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2016 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2, заінтересовані особи - Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, товариство з обмеженою відповідальністю «Бонкор ЛТД» на дії держаного виконавця,

в с т а н о в и в:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2016 року, скаргу ОСОБА_2. - залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і направити справу до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належно повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Постановляючи ухвалу про залишення заяви без розгляду, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, із урахуванням вказаних норм процесуального права, виходив із того, що ОСОБА_2 яка належним чином була повідомлена про дату розгляду справи, повторно 19 липня 2016 року в судове засідання не з'явилася. Заявляючи клопотання про відкладення розгляду справи ОСОБА_2 не надала суду жодних документів, які б підтверджували поважність неявки в судове засідання.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних ухвал не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи допущено порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 342 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадженняу справі за скаргою ОСОБА_2, заінтересовані особи - Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, товариство з обмеженою відповідальністю «Бонкор ЛТД» на дії держаного виконавця

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О.Кузнєцов і кримінальних справ