Справа № 139/523/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 липня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Коломійцевої В.І., секретаря Мельник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

09 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що 19 квітня 2006 року померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка постійно проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2. Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема: земельна ділянка на території ОСОБА_2 сільської ради Мурованокуриловецького району площею 1,2423 га (державний акт серії ЯА № 507706) кадастровий номер 030020619.

Померла ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області 20.12.2001 року за № 137 на її імя. Крім неї, після смерті ОСОБА_3, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Вона спадщину прийняла як така, що постійно проживала за однією адресою зі спадкодавцем. Мурованокуриловецькою державною нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як відсутні правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, тому вона звернулася до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, в позовній заяві просила розглянути справу у її відсутності. (а.с.4).

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради також в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 23).

Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 19 квітня 2006 року у с. Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області померла ОСОБА_3 (а.с.8).

При житті, 20 грудня 2001 року ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все те, що буде належати їй на день смерті і на що матиме право, заповіла ОСОБА_1 (а.с.9).

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3, зокрема, входить право власності на земельну ділянку на території ОСОБА_2 сільської ради Мурованокуриловецького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,2423 га (державний акт серії ЯА № 507706) кадастровий номер 030020619.

Факт належності земельної ділянки ОСОБА_3 підтверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради Мурованокуриловецького району за №119 від 22.03.2016 року (а.с.11), архівною копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №507706 (а.с. 12).

Вартість вказаної земельної ділянки становить 40058 грн (а.с. 13-14).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Заповітом (а.с.9), свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 (а.с. 8), довідкою ОСОБА_2 сільської ради № 119 від 22.03.2016 року (а.с.11) стверджується, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка має право на спадкування. Спадщину прийняла як така, що постійно проживала за однією адресою зі спадкодавцем.

Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має.

З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 44194251 та 44194247 від 16.06.2016 року слідує, що спадкова справа на імя померлої 19 квітня 2006 року ОСОБА_3 не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися (а.с.26-27).

Проте 31 травня 2016 року державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів необхідних для її вчинення (а.с. 15)

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

З оголошення в газеті «Наше Придністров'я» від 27 травня 2016 року, слідує, що оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 507706 виданий на прізвище ОСОБА_3 втрачений (а.с.10), а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може.

Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку як спадкоємця ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1223, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 57, 174 ч. 4, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на земельну ділянку на території ОСОБА_2 сільської ради Мурованокуриловецького району загальною площею 1,2423 га (державний акт серії ЯА №507706) кадастровий номер 030020619, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, яка померла 19 квітня 2006 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: