Cправа № 127/8431/16-ц
Провадження № 2/127/3489/16
16 травня 2016 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді - Гриневича В.С.,
при секретарі: Подоляк М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу № 127/8431/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Позов мотивований тим, що сторони перебували у близьких стосунках, від яких мають спільну дитинну, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Однак, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, в силу чого позивач звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, у розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач у судове засідання не зявився, хоча 04.05.2016р. належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується його підписом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, з урахуванням приписів ст. 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи.
Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову виходячи з наступного.
Відповідно до свідоцтва про народження серії І-АМ № 270151, виданого 04 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 3)
Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сімї та реєстрацію № 974, виданої ПП «Бокуд» 19.04.2016 року, ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_2 та її неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровані та проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с.4)
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом позивач та відповідач не знаходять спільної згоди щодо форми та розміру утримання дитини.
Пленум Верховного Суду у п. 17 постанови №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розяснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
В судовому засіданні, з пояснень позивача, встановлено, що відповідач офіційно не працює та має мінливий дохід, а тому з урахуванням вимог ст. 184 СК. України розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).
При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини. Крім того суд враховує, що відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку, інших утриманців не має, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, у розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Таким чином, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.
З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України, всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача
При цьому, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати позивача на правову допомогу у розмірі 300,00 грн., а також 551,20 грн. судового збору в дохід держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 84, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст.10, 60, 88, 212-215, 218, 224-226, 367 ЦПК України, суд

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6., с. Вила-Ярузькі, вул. Поштова, 45, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 20 квітня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6., с. Вила-Ярузькі, вул. Поштова, 45, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, 300 (триста) гривень судових витрат на правову допомогу.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6., с. Вила-Ярузькі, вул. Поштова, 45, на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.
Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17.05.2016р.

Суддя: