У х в а л а

17 травня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Київської області

від 28 січня 2014 року та ухвали цього ж суду від 28 січня 2016 року, ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 квітня 2014 року та 16 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Васильківська міська державна нотаріальна контора Київської області, Головне управління юстиції у Київській області, про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання права власності,

в с т а н о в и л а :

Васильківський міськрайонний суд Київської області рішенням

від 27 листопада 2013 року позов задовольнив, постановив визнати недійсним свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку.

Апеляційний суд Київської області рішенням від 28 січня 2014 року рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове рішення, яким відмовив у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 2 квітня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилила, рішення суду апеляційної інстанції залишила без змін.

Васильківський міськрайонний суд Київської області ухвалою

від 16 жовтня 2015 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення цього ж суду

від 27 листопада 2013 року.

Апеляційний суд Київської області ухвалою від 28 січня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Васильківського міськрайонного суд Київської області від 16 жовтня 2015 року відхилив, оскаржуване судове рішення залишив без змін.

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 16 лютого 2016 року відмовила у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Київської області від 28 січня 2014 року оскільки ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 квітня 2014 року відхилено касаційну скаргу заявника на це ж рішення, а також відмовлено у відкритті касаційного провадження на ухвалу колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 квітня

2014 року, оскільки оскаржувана ухвала не підлягає касаційному оскарженню.

13 травня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Київської області від 28 січня 2014 року та ухвали цього ж суду від 28 січня 2016 року, ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 квітня 2014 року та 16 лютого 2016 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, зокрема частини першої статті 1241 Цивільного кодексу України.

Подана заява в частині вимог про перегляд рішення Апеляційного суду Київської області від 28 січня 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 квітня

2014 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, підлягає залишенню без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Заява про перегляд рішення суду касаційної інстанції

від 2 квітня 2014 року подана 13 травня 2016 року, тобто з пропуском річного строку, передбаченого частиною четвертою статті 356 ЦПК України, який поновленню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 72 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для його поновлення.

Подана ОСОБА_1 заява в частині вимог про перегляд ухвали Апеляційного суду Київської області від 28 січня 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, підлягає поверненню заявнику з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 354 ЦПК України сторони та інші особи, які брали участь у справі, мають право подати заяву про перегляд судових рішень у цивільних справах після їх перегляду в касаційному порядку.

ОСОБА_1 просить переглянути ухвалу Апеляційного суду Київської області від 28 січня 2016 року, яка не переглядалась у касаційному порядку, а тому підлягає поверненню заявнику.

Крім того, подана заява в частині вимог про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 16 лютого 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, також підлягає поверненню заявнику.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною третьою статті 354 ЦПК України не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до заяви про перегляд судового рішення, ухваленого за результатами касаційного провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Оскільки ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 лютого 2016 року про відмову у відкритті касаційного провадження не відноситься до судових рішень, перегляд яких передбачений пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, тому що вона не перешкоджає провадженню у справі, заява ОСОБА_1 про перегляд зазначеної ухвали з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права підлягає поверненню заявнику.

Керуючись частиною другою статті 72, частинами першою та третьою статті 354, частиною четвертою статті 356 ЦПК України, суддя Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Київської області від 28 січня 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 квітня 2014 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, залишити без розгляду;

Заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Апеляційного суду Київської області від 28 січня

2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 лютого 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, повернути ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Л.І. Охрімчук