Категорія 39 Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.

За участю секретаря: Агеєвої Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою Першої вінницької державної нотаріальної контори на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Першої вінницької державної нотаріальної контори , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: нотаріус Першої вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_3, про оскарження відмови у вчиненні нотаріальних дій та зобовязання вчинити дії, -

встановила:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Першої вінницької державної нотаріальної контори про оскарження відмови у вчиненні нотаріальних дій та зобовязання вчинити дії, обґрунтовуючи вимоги тим, що 04 вересня 2014 року померла її мати ОСОБА_5, після смерті якої відкрилася спадщина. Позивач 11 листопада 2014 року подала до Першої вінницької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, в якій зазначила про наявність ще одного спадкоємця сина померлої ОСОБА_6, який спадщину не прийняв. Після закінчення шестимісячного строку позивач звернулась до Першої вінницької державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, однак 16 червня 2015 року державний нотаріус ОСОБА_3 винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частини квартири АДРЕСА_1 з тих підстав, що спадкоємець ОСОБА_6 може бути недієздатним чи таким, дієздатність якого обмежена.

ОСОБА_4 вважала такі дії нотаріуса незаконними, тому просила суд скасувати постанову державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 від 16 червня 2015 року про відмову їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частини квартири № 18 в житловому будинку № 25 по вул. Литвиненка у м. Вінниці та зобовязати державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори видати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 серпня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Скасовано постанову нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 від 16 червня 2015 року, якою було відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частини квартири № 18, розташованої в житловому будинку № 25 по вул. Литвиненка у м. Вінниці, належної її матері ОСОБА_5, яка померла 04 вересня 2014 року.

Зобовязано нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори видати ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що належало її матері ОСОБА_5, яка померла 04 вересня 2014 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі Перша вінницька державна нотаріальна контора в особі в.о завідувача ОСОБА_7 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на неповне зясування обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 21 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2016 року ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 21 вересня 2015 року в частині позовних вимог про зобовязання державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори видати ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що належало її матері ОСОБА_5, яка померла 04.09.2014 року скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 21 вересня 2015 року залишено без змін.

Згідно з ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_8 проти апеляційної скарги заперечив, просив суд її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог про зобовязання державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори видати ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що належало її матері ОСОБА_5, яка померла 04.09.2014 року , заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_4 в частині зобовязання державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори видати ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Згідно із главою 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок) нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії, або є підозра в тому, що ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у її статуті чи положенні, або виходить за межі її діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених Законом.

Главою 14 Порядку передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Такі ж підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії та порядок оскарження нотаріальних дій передбачені у ст. ст. 49, 50 Закону України «Про нотаріат».

Виходячи зі змісту глави 86 ЦК України, положень ст. ст. 49, 50 Закону України «Про нотаріат» та глав 13, 14 Порядку, у разі встановлення обґрунтованості позову про оскарження нотаріального акта суд визнає такий акт неправомірним і скасовує його.

При цьому суд не має права зобовязувати нотаріуса до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про нотаріат» та Порядком можуть здійснюватися лише нотаріусом за заявою особи, оскільки вказаними нормами передбачено і інші підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії, які підлягають перевірці нотаріусом при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Зобовязуючи державного нотаріуса видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, суд першої інстанції вказані норми матеріального права не врахував та помилково зобовязав нотаріуса вчинити дії, які можуть здійснюватися лише нотаріусом.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині вимог про зобовязання нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори видати ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину на майно після смерті її матері ОСОБА_5 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Враховуючи наведене, керуючись, ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу Першої вінницької державної нотаріальної контори задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 серпня 2015 року в частині позовних вимог про зобовязання державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори видати ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що належало її матері ОСОБА_5, яка померла 04.09.2014 року, скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_9

Судді: /підпис/ ОСОБА_10

/підпис/ ОСОБА_11

Згідно з оригіналом: