Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Сихівського районного суду

м. Львова від 29 грудня 2010 року у зв'язку із нововиявленими обставинами, за касаційними скаргами ОСОБА_4 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 24 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 26 жовтня 2015 року,

встановила:

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 29 грудня

2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду від 16 січня 2011 року, за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано право власності на реконструйовані та збудовані приміщення по АДРЕСА_1 та зобов'язано ОКП «БТІ та ЕО» зареєструвати за ними реконструйовані та збудовані приміщення в межах, визначених технічним паспортом.

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про перегляд рішення Сихівського районного суду м. Львова від 29 грудня

2010 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

У зв'язку із заявленими відводами та самовідводами справу по перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами було передано до Галицького районного суду м. Львова.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 24 червня

2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26 жовтня 2015 року, в задоволенні заяви відмовлено.

У касаційних скаргах ОСОБА_4 просить скасувати постановлені у справі ухвали, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відмовляючи ОСОБА_4 у задоволенні заяви про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що наведені заявником підстави не є нововиявленими обставинами у розумінні

ст. 361 ЦПК України.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_4 відхилити, ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 24 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 26 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова