Справа № 305/1912/16-ц
Провадження по справі 2/305/1231/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2016 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ємчук В.Е.

за участю: секретаря - Орос С.Ю.

позивачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області в особі виконавчого комітету про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області в особі виконавчого комітету про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивує тим, що ОСОБА_2 являється їй тіткою. За життя нею в 1968 році збудовано житловий будинок АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, про що складено відповідний актовий запис №18 та виконкомом Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2. Після її смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок АДРЕСА_1. При житті ОСОБА_2, 11 березня 2015 року було складено заповіт, яким належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку до будинку, заповіла їй, ОСОБА_1. На день звернення до суду заповіт, складений ОСОБА_2 в її, ОСОБА_1 користь є чинним - ніким не оскаржений та не скасований,підтвердженням чого являється Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) НОМЕР_2 від 3 листопада 2016 року. Спадщину на вказаний житловий будинок, після смерті ОСОБА_2, вона прийняла, подавши у встановлений законом шестимісячний строк, заяву про прийняття спадщини, а також проживаючи із спадкодавцем постійно аж по день її смерті, що відповідає ч.3 ст.. 1268 ЦК України, що стверджено заявою, зареєстрованою в реєстрі за №119 та довідкою виконавчого комітету Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №2153 від 14 листопада 2016 року. Спадкоємців, які б мали обов»язкову частку в спадщині немає, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) НОМЕР_3 від 3 листопада 2016 року. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 вона не змогла, оскільки державним нотаріусом їй в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцем, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що складено постанову №98 від 3 листопада 2016 року про відмову у вчинення нотаріальної дії. Незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Як і цього не зробила ОСОБА_2, в той час, коли збудований нею у 1968 році будинок був зареєстрований у погосподарській книзі, та це відповідало чинному на той час законодавству, що стверджено довідкою виконкому Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області. Саме не вчинення спадкодавцями відповідних дій по оформленню свого права власності і одержання відповідного свідоцтва про право власності і спричиняє сьогодні подання нею як спадкоємцем за заповітом позову про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину вона не може. Спорів з приводу заявлених нею вимог про спадкування зазначеного житлового будинку не існує. У зв'язку з наведеним просить визнати за нею ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_4, мешканкою АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 37,34 кв.м., житловою площею 15,37 кв.м., допоміжною площею 21,97 кв.м.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві. Просить позов задовольнити.

Представник Костилівської сільської ради в судове засідання не з'явився, сільський голова І.І. Маскалюк надав суду заяву про розгляд справи без участі предстанвика сільської ради. Виконком повністю визнає позов і заперечень не має.

Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла громадянка ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після її смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1

Оскільки спадщина на за померлою ОСОБА_2 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

При житті ОСОБА_2, 11 березня 2015 року було складено заповіт, яким житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку до будинку заповіла позивачці - ОСОБА_1.

На день звернення до суду заповіт, складений ОСОБА_2 в користь позивачки, ОСОБА_1, є чинним - ніким не оскаржений та не скасований, підтвердженням чого являється Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) НОМЕР_3 від 3 листопада 2016 року.

Відповідно до ст.1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, після смерті ОСОБА_2, подавши до нотаріальної контори встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини, що стверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі НОМЕР_5 від 03.11.2016 року.

Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, спірний будинок побудований у 1968 році.

З довідки №2189 від 17.11.2016 року, виданої виконавчим комітетом Костилівської сільської ради, встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 дійсно належав померлій ОСОБА_2.

За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

Згідно довідки №2315 від 05.12.2016 року виданою виконкомом Костилівської сільської ради спадкоємців, які б мали обов"язкову частку в спадщині не має.

Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі є спадкоємцем за заповітом, вона прийняла спадщину, спадкоємців, які б мали обов"язкову частку в спадщині не має, майнового спору з приводу спадкування не існує, відповідачем позов визнано, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося.

На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223, 293-294 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_4, мешканкою АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 37,34 кв.м., житловою площею 15,37 кв.м., допоміжною площею 21,97 кв.м.

Судові витрати залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ємчук В.Е.

З оригіналом вірно:

Суддя Рахівського районного суду: В.Е.Ємчук.