Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №333/7789/14 Головуючий у 1 інстанції: Варнавська Л.О.
Провадження № 22-ц/778/4024/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Кримської О.М.,

суддів: Подліянової Г.С.,

ОСОБА_2

секретаря Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2016 року у справі за поданням головного державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_4 про примусове проникнення до помешкання боржника ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2016 року головний державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя (далі Комунарського ВДВС) ОСОБА_4 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з поданням про примусове проникнення до помешкання боржника ОСОБА_3, посилаючись на те, що на виконанні у Комунарського ВДВС знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого документу, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» суми боргу в розмірі 2 675 108 грн. 77 коп. Протягом тривалого часу виконання рішення суду є неможливим у звязку з тим, що боржник відмовляється виконувати рішення суду самостійно. ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, куди 18.03.2016 року та 24.03.2016 року державному виконавцю не вдалось потрапити для складання акту перевірки майна, про що були складені відповідні акти.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2016 року подання задоволено.

Надано дозвіл на примусове входження до помешкання боржника за адресою: м. Запоріжжя, вул. Барикадна, буд. 159 державному виконавцю Комунарського ВДВС ЗМУЮ з залученням понятих, працівника Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу Головного управління поліції у Запорізькій області для складення акту перевірки майна боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання головного державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_4 відмовити.

Особи, що беруть участь у справі, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки) ( т.2 а.с. 212-214).

Головний державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя та ОСОБА_3 не зявилися до апеляційного суду, причини неявки в судове засідання не повідомили.

Частиною 3 статті 27 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

За змістом статті 305 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 303-1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом пятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Враховуючи, що ухвала апеляційного суду Запорізької області про прийняття апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу суду першої інстанції від 07 червня 2016 року до розгляду постановлена 02 вересня 2016 року, розгляд даної справи відкладався двічі за клопотанням ОСОБА_3, тому у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справи за відсутності учасників апеляційного розгляду, які не прибули в судове засідання.

В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 30 Конституції України та статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенції) передбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Кожному гарантується недоторканність житла або іншого володіння, проникнення до якого допускається не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ст. 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоровя чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Конституційна гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вжити передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Приписами п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому, питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Тобто, необхідність надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника повинне бути належним чином вмотивоване.

Встановлено, що на виконанні Комунарського ВДВС знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №333/7789/14-ц від 29 травня 2015 року, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором №ZPS0GK50080379 від 03.08.2006 року, а саме: борг по тілу кредиту 50 911,87 доларів США, борг по процентах 39 863,38 доларів США, борг по комісії 7 257,60 доларів США, пеню у сумі 427 653 грн. 33 коп. (т. 2 а.с.163).

Постановою головного державного виконавця Комунарського ВДВС від 22 лютого 2016 року було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа №333/7789/14-ц та боржнику надано строк для самостійного виконання до 29.02.2016 року (т. 2 а.с.149).

Постановою головного державного виконавця Комунарського ВДВС від 22 лютого 2016 року накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_3 та оголошено заборону на його відчуження (т. 2 а.с.130)

На запит державного виконавця №4962/2 від 22.02.2016 року адресно-довідковим відділом УДМС України в Запорізькій області надана інформація про реєстрацію ОСОБА_3 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Барикадна, 159 (т. 2 а.с.159).

18.03.2016 року та від 24.03.2016 року головному державному виконавцю Скориця Т.А. не вдалося потрапити до місця проживання ОСОБА_3: вул. Барикадна, 159, для складання акту перевірки майна, про що були складені відповідні акти (т.2 а.с.157, 162а).

З матеріалів справи вбачається, що розглядаючи подання головного державного виконавця Комунарського ВДВС ОСОБА_4 та мотивуючи необхідність надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, суд першої інстанції обмежився наведеними в поданні обставинами, які не перевірив у передбаченому порядку, матеріали виконавчого провадження не дослідив.

При розгляді подання про примусове проникнення до житла не перевірялися та не досліджувалися питання отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, належного повідомлення його про наданий термін ВДВС для добровільного виконання виконавчого документу, попередження боржника про необхідність бути присутнім за місцем свого проживання.

Судом першої інстанції не зясовано та не перевірено чи були з боку боржника перешкоди для вільного входження в приміщення, що боржник перешкоджає проведенню виконавчих дій, в той час як зясування даного питання має суттєве значення при вирішенні питання щодо примусового проникнення до житла боржника.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді подання головного державного виконавця Комунарського ВДВС ОСОБА_4 суд неповно зясував обставини справи, що мають значення для справи, тому ухвала суду першої інстанції на підставі п. 1 ст. 311 ЦПК України підлягає скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 311, 313, 314, 315 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2016 року у цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: Г.С. Подліянова

ОСОБА_2