Справа № 523/3832/16-ц
11 травня 2016 року Суворовський районний суд міста Одеси в складі головуючого судді Гудіної Н.І. при секретарі Мельніченко А.О.
розглянув в відкритому судовому засіданні в місті Одесі
справу за позовом
ОСОБА_1 до Одеської міської ради, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини
ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до Одеської міської ради (далі Відповідач) з позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини за наступних обставин.
Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 19.06.2015 року.
До спадкової маси входить житловий будинок № 15 по 5-му Соляному провулку в місті Одеса.
02 лютого 2016 року Позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, яка своїм листом повідомила Позивачу, що він пропустив встановлений шестимісячний строк на прийняття спадщини та може звернутися до суду з питання встановлення додаткового строку на прийняття спадщини.
Позивач стверджує, що особливі життєві обставини зумовили пропуск вказаного строку. Зокрема, після смерті батька він почав здійснювати і здійснює постійний догляд за своєю матірю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка має хронічні захворювання і сама не в змозі забезпечити себе харчами, приготуванням їжі, прибиранням у дома. Тому весь вільний від роботи час Позивач перебуває у матері. Позивач працює в ТОВ «Інтертелеком», де відбувалось впровадження нових технологій, у зв'язку з чим безперервно працював на виробництві. Шестимісячний строк для прийняття спадщини сплинув 19.12.2015 року, а до нотаріуса Позивач звернувся через 1 місяць й 14 днів.
За викладених обставин Позивач просить визначити йому додатковий строк у три місяці на прийняття спадщини за заповітом на майно, що залишилось після смерті його батька ОСОБА_2, який помер 19.06.2015 року.
Представник Позивача надав заяву про розгляд справи його за відсутністю.
Відповідач не з'явився, причини неявки не повідомив, сповіщений належним чином (а.с.27).
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухав пояснення сторін, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Встановлено, що Позивач ОСОБА_1 народився 20.01.1971 року згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 269242 (а.с.5).
Батьками Позивача зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_4.
ОСОБА_2 помер 19.06.2015 року згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 416084 (а.с.18).
11.11.2014 року ОСОБА_2, зареєстрований та проживаючий за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2, склав заповіт, в якому заповідав все своє майно сину ОСОБА_1 (а.с.16).
Вказаний заповіт зареєстровано в Спадковому реєстрі за № 38867217 згідно витягу (а.с.17).
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.09.2014 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на буд.15 по 5-му Соляному провулку в місті Одеса (а.с.19-20).
З виписки з медичної карти № С2713, виданої Медичним центром «Інто-сана», вбачається, що ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, страдає на ряд хронічних захворювань та знаходиться під наглядом лікарів в амбулаторному лікуванні (а.с.12-15).
З листа ТОВ «ІНТЕРТЕЛЕКОМ» від 12.02.2016 року вбачається, що ТОВ «ІНТЕРТЕЛЕКОМ» є національним операторі телекомунікацій, що надає споживачам високоякісні послуги фіксованого місцевого та мобільного зв'язку, послуги з Інтернет-доступу. На період з червня 2015 р. по лютий 2016 р. в ТОВ «ІНТЕРТЕЛЕКОМ» відбувалося впровадження нових технологій з передачі даних стандарту З G та Wi-Fi. Здійснювалась діяльність щодо Інтернетизації швидкісних поїздів категорії Інтерсіті Інтерсіті плюс.
По зазначеним причинами працівники служби технічної експлуатації та розвитку мережі ТОВ «ІНТЕРТЕЛЕКОМ», у тому числі начальник відділу планування та розвитку транспортної мережі ОСОБА_5, у зазначений період часу безперервно працювали, виходячі з невідкладних потреб виробництва.
Також зазначено, що начальник відділу планування та розвитку транспортної мережі ОСОБА_5 є досвідченим висококваліфікованим працівником, викликає повагу колективі, тому просимо суд сприяти зазначеному працівнику у реалізацій його прав спадкування (а.с.11).
З заяви ОСОБА_4 вбачається, що Позивач є її сином та після смерті чоловіка ОСОБА_2 син постійно перебуває у неї, оскільки вона у зв'язку з похилим віком та хронічними захворюваннями не може себе самостійно забезпечити у побуті. ОСОБА_2 заповідав все своє майно сину Позивачу по справі (а.с.10).
Відповідно до частини 1 статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до частини 1 статті 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Згідно вимог статті 1277 Цивільного кодексу України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.
Листом від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» ВССУ роз'яснив, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини,необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщині необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.
Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подання заяви до нотаріально контори виражає свою незгоду прийняти спадщину.
Така практика узгоджується із правовою позицією, висловленої Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року у справі № 6-167цс12.
Таким чином, суд вважає, що викладені у позовній заяви причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, Позивач фактично є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 померлого 19.06.2015 року, у звязку з чим слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у три місяці.
На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 1270,1272,1277 ЦК України, ст.ст. 10,11,61,169,209,212- 215,218 ЦПК України , суд,-
Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини задовольнити.
Визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у три місяці.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, позивачем в загальному порядку, тобто рішення суду позивачем може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції.
У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя-