Справа №2-1033/11
Провадження №2-р/639/12/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 від 03.10.2016 р. про розяснення ухвали суду від 20.07.2016 року у справі №2-1033/11 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Харківський ордена «Знак пошани» машинобудівний завод «Червоний Жовтень» про визнання виселення незаконним, зобовязання надати у власність житлове приміщення, повернення речей,

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2016 року в провадження судді Труханович В.В. надійшла заява ОСОБА_1 від 03.10.2016 р. про розяснення ухвали суду від 20.07.2016 року у справі №2-1033/11 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Харківський ордена «Знак пошани» машинобудівний завод «Червоний Жовтень» про визнання виселення незаконним, зобовязання надати у власність житлове приміщення, повернення речей.

10 жовтня 2016 року матеріали цивільної справи №2-1033/11 були передані в користування судді Труханович В.В.

Дослідивши матеріали заяви суддя вважає, що у даній справі слід заявити самовідвід, у звязку з наступним.

18 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Харківської місцевої прокуратури №2 з заявою, в якій зазначила, що у 2016 році у Жовтневому районному суді м. Харкова продовжує діяти, створена 19.06.2015 року, організована злочинна група у складі суддів Рубіжного С.О., Труханович В.В., Іванової І.В., Срокіної І.І., Єрмоленко В.Б., Шиянової Л.В. , які навмисно не виконують ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 09.06.2015 року. (т. 9 а.с. 173)

Як вбачається з матеріалів справи, 22 липня 2016 року слідчим Клименко В.О. до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про розпочате досудове розслідування кримінального провадження за №0000185 з правовою кваліфікацією ст. 28 ч. 2, ст. 364 ч. 1, ст. 382 ч. 1 КК України. (т. 9 а.с. 171-172)

З витягу вбачається, кримінальне провадження було розпочате на виконання ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.07.2016 р. за заявою ОСОБА_1 від 18.07.2016 р. про те, що судді Жовтневого районного суду м. Харкова з метою недопущення виконання рішення по цивільній справі №2-1033/11 систематично відмовляються виконувати постанову АСХО від 09.06.2015 р. та приймати додаткове рішення по суті цивільного позову ОСОБА_1 про зобовязання відповідача ПАТ «Червоний Жовтень» придбати за свій рахунок та надати позивачу житлове приміщення.

На теперішній час у суду відсутні дані щодо результатів досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Стаття 6 § 1 вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або субєктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (Ветштайн проти Швейцарії, § 43; Мікалефф проти Мальти [ВП], § 93). Принципи незалежності і безсторонності тісно взаємоповязані і, відповідно до обставин, можуть потребувати загальної перевірки (Сасілор-Лормін проти Франції, § 62; ОСОБА_2 проти України, § 107).

Повинно бути визначено, окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. У вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (Морель проти Франції, §§ 45-50; ОСОБА_3 проти Іспанії, § 23) позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву у неупередженості суду (Ветштайн проти Швейцарії), § 44; Пабла Кю проти Фінляндії, § 30; Мікалефф проти Мальти ВП, § 96).

Таким чином, у кожному окремому випадку необхідно визначити чи характер та рівень стосунків у справі вказують на відсутність неупередженості з боку суду (Мікалефф проти Мальти) [ВП], §§ 97 і 102).

У звязку з цим, навіть прояви неупередженості мають значення, іншими словами, «правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись». Під сумнівом довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Так, кожний суддя стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості повинен відмовитись від розгляду справи (Мікалефф проти Мальти) [ВП], § 98).

З метою забезпечення судом необхідної довіри, потрібно також враховувати внутрішню організацію суду. Існування процедур для забезпечення безсторонності у національному законодавстві, а саме, правил, що регулюють відсторонення суддів, є важливим фактором (Мікалефф проти Мальти) [ВП], §§ 99-100). Такі правила демонструють спробу законодавства усунути всі сумніви стосовно неупередженості судді або суду у справі, і створити спробу забезпечити безсторонність шляхом ліквідації причин таких сумнівів. Більш того, для забезпечення безсторонності, законодавство спрямоване на усунення будь-яких проявів упередженості і, таким чином, сприяє довірі суспільства до суду (Межнаріч проти Хорватії, § 27).

З огляду на викладену прецеденту практику Європейського Суду з прав людини слід зауважити, що наявність незакінченого кримінального провадження стосовно фактів відмови суддів Жовтневого районного суду м. Харкова, в тому числі судді Труханович В.В., від прийняття додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1, свідчить про відсутність необхідної довіри ОСОБА_1 до суду.

Отже, розгляд даної справи суддею Труханович В.В. може призвести до порушення принципів незалежності та безсторонності суду, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Згідно ч.1 ст. 23 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Крім того суд звертає увагу, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває ідентична справа за заявою ОСОБА_1 від 29.07.2016 р. про розяснення ухвали суду від 20.07.2016 року у справі №2-1033/11, в якій суддею Труханович В.В. також заявлено самовідвід з таких самих підстав.

Враховуючи викладене, суддя Труханович В.В. вважає необхідним заявити самовідвід.

На підставі викладеного та керуючись ст. 20, 23 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід у цивільній справі №2-1033/11 (провадження №2-р/639/12/16) за заявою ОСОБА_1 від 03.10.2016 р. про розяснення ухвали суду від 20.07.2016 року у справі №2-1033/11 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Харківський ордена «Знак пошани» машинобудівний завод «Червоний Жовтень» про визнання виселення незаконним, зобовязання надати у власність житлове приміщення, повернення речей.

Цивільну справу (провадження №2-р/639/12/16) за заявою ОСОБА_1 від 03.10.2016 р. про розяснення ухвали суду від 20.07.2016 року у справі №2-1033/11 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Харківський ордена «Знак пошани» машинобудівний завод «Червоний Жовтень» про визнання виселення незаконним, зобовязання надати у власність житлове приміщення, повернення речей передати до канцелярії суду для визначенні іншого складу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Труханович