Справа №265/4492/15-ц
Провадження №2/265/35/16
05 травня 2016 року місто Маріуполь
Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Щербіна А.В., за участю секретаря судового засідання Себко Г.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи - Приватне підприємство «Житлофонд - 279», Виконком Маріупольської міської ради,
09 липня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи: ПП «Житлофонд - 279», Виконком Маріупольської міської ради. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є наймачем квартири АДРЕСА_1. Відповідач по справі є її чоловік, з яким вона перебувала в незареєстрованому шлюбі. Вона мешкала разом із відповідачем у вказаній квартирі з 2009 року, зареєстрована з 03 липня 2012 року. Відповідач у вказаній квартирі зареєстрований з 20 січня 1989 року. Дана квартира була видана ОСОБА_3 29 квітня 1977 року згідно ордеру на родину з трьох осіб, включаючи відповідача. З червня 2014 року відповідач виїхав з кватири, забравши всі свої речі, спільне майно вони не купували, виїхав він в невідомому напрямку, його місце перебування їй невідомо. Відповідач з власної волі не став проживати у квартирі, перешкод у користуванні житлом вона йому не чинила, замки не міняла, ключі не відбирала. Факт не проживання відповідача у квартирі підтверджується актом. На підставі викладеного та посилаючись на діюче законодавство, просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.
В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Проти прийняття заочного рішення не заперечувала.
Відповідно до інформації, одержаної в порядку передбаченому ч.3 ст.122 ЦПК України від Орджонікідзевскього РВ у м.Маріуполі Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: квартира АДРЕСА_1. На вказану адресу судом неодноразово надсилалися судові повістки про виклик. Як вбачається з довідки № 4412/105/06-2016, виданої 25 березня 2016 року Орджонікідзевським РВ ГУ МВС України в Донецькій області, ОСОБА_2, перебуває у розшуку як особа безвісно відсутня. У зв'язку із чим, ОСОБА_2 про день та час слухання справи повідомлявся через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 33 (5653) від 19 лютого 2016 року.
Представник третьої особи - ПП «Житлофонд - 279» до судового засідання також не з'явився, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Представник третьої особи - Виконкому Маріупольської міської ради - Харитонова І.І., що діє на підставі довіреності, до суду не прибула, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, просила прийняти рішення на розсуд суду.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Заперечень проти ухвалення заочного рішення від позивача до суду не надходило.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів.
З матеріалів справи вбачається, що 29 квітня 1977 року ОСОБА_3 та його родині - дружині ОСОБА_5, сину ОСОБА_2 на підставі ордеру на житлове приміщення НОМЕР_1 було надано в користування двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (надалі - спірна квартира).
Відповідно до ст.61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.
Як вбачається з особового рахунку НОМЕР_2, виданого ПП «Житлофонд - 279», у спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_2, а з 03 липня 2012 року на підставі особистої заяви ОСОБА_2 від 02 липня 2012 року - ОСОБА_1.
Рішенням колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 23 липня 2014 року № 178 було надано згоду ПП «Житлофонд- 279» на зміну договору найму кватири АДРЕСА_1, наймачем визнано ОСОБА_1, склад родини з 2 осіб, у зв'язку зі згодою членів родини.

Доказів того, що вищевказане рішення втратило чинність суду не надано.

Таким чином, суд робить висновок, що ОСОБА_1 є належним наймачем та користувачем спірної квартири.

Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до акту складеним 04 липня 2015 року Приватним підприємство «Житлофонд- 279», ОСОБА_2 за адресою: квартира АДРЕСА_1 не проживає з червня 2014 року.

Докази того, що відповідач ОСОБА_2 з поважних причин не проживає у спірній квартирі суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідач є особою, що втратила право користування спірною квартирою, оскільки не проживає в ній понад строки, встановлені ст.71 ЖК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 57, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224, 226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи - Приватне підприємство «Житлофонд - 279», Виконком Маріупольської міської ради - задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

3. Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

4. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

5. Позивач та інші особи, які беруть участь у справі, крім відповідача, а також особи, які не брали участі у справі, крім відповідача, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, крім відповідача, під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

6. Відповідачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Апеляційному суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя А.В.Щербіна