У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 11 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 березня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 2 000 грн матеріальної шкоди та 1 000 грн - у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 31 березня 2016 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 березня 2016 року.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 11 квітня 2016 року доповнення ОСОБА_2 до поданої нею апеляційної скарги на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 березня 2016 року повернуто заявнику.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою апеляційного суду, ОСОБА_2 звернулась до суду із касаційною скаргою, у якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, повертаючи ОСОБА_2 доповнення до апеляційної скарги, правильно керувався положеннями ст. ст. 294, 300 ЦПК України, врахував роз'яснення, викладені у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», дійшовши обґрунтованого висновку про повернення заявнику поданих 11 квітня 2016 року доповнень до апеляційної скарги, оскільки вони подані після визначеного законом строку і такі строки є присічними, а поновлення строку на подання доповнень до апеляційної скарги чинним цивільним процесуальним законодавством не передбачено.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та особистого тлумачення заявником застосуванням судом норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування ухвали суду.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 11 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур