№ 2/631/309/16
№631/399/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2016 року смт ОСОБА_1

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Л.А. Марюхни

при секретарі Л.Ф. Великородній

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області про визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

В Нововодолазький районний суд Харківської області звернулися з позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому зазначили, що їм та померлому 02 березня 2001 року, ОСОБА_6, на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: вулиця Вихорєва, 1 «б», село Литовки, Нововодолазький район, Харківська область. При оформленні права спільної сумісної власності на нерухоме майно в порядку приватизації позивачами та померлим було отримане свідоцтво про право власності лише на квартиру в житловому будинку, при цьому будівлі та споруди для обслуговування житла, рік побудови 1968, 1985 в перелік приватизованих обєктів не включені. Позивач ОСОБА_2 в зустрічному позові зазначила, що вона та відповідачі за зустрічним позовом , , ОСОБА_3 та ОСОБА_4, спадщину після смерті батька прийняли фактично. ОСОБА_3 та ОСОБА_4, не маючи наміру приймати спадщину після смерті батька не звернулися в шестимісячний термін до нотаріальної контори з заявами про відмову від прийняття спадщини, в звязку з чим ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частину зазначено вище житлового будинку з надвірними будівлями. Враховуючи вищенаведене, позивачі за первісним та за зустрічним позовом просили визнати за ними право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: вулиця Вихорєва, 1 «б», село Литовки, Нововодолазький район, Харківська область, за ОСОБА_4, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 1/5 частині за кожним та за ОСОБА_4 також в порядку спадкування за законом на 1/5 частину.

В судове засідання сторони не зявилися. Позивачі, за первісним та за зустрічним позовом , ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, надали до суду заяви, в яких просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, слухання справи провести без їх участі.

Відповідач по справі, Станичненська сільська рада Нововодолазького району Харківської області, надала до суду заяву, в якій попросила справу розглядати без участі її представника, зазначила про визнання позовних вимог в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову.

Відповідачі за зустрічним позовом , ОСОБА_3, ОСОБА_4 надали до суду заяви про визнання позовних вимог за зустрічним позовом, зазначили, що спадщину після смерті батька не прийняли та не мають наміру приймати в подальшому.

Суд, розглянув заяви позивачів та відповідачів по справі за первісним та за зустрічним позовом, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню за наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_6, помер 02 березня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-СИ №619158, виданим адміністрацією Новожизненської сільської ради Аннинського району Воронежської області Росії. Родинний зв'язок між ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та їх батьком, ОСОБА_6 підтверджується свідоцтвами про народження, серія І-ВЛ №020745, серія І-ВЛ № 020744, серія І-ВЛ № 020746, місце реєстрації Станичненська сільська рада Нововодолазького району Харківської області.

Судом встановлено, право власності на зазначений житловий будинок спадкодавця та позивачів по справі підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, виданим 16 грудня 1994 року відділом приватизації жилого фонду Нововодолазької селищної ради народних депутатів, зареєстрованим Нововодолазьким МДПТІ на праві спільної сумісної власності у реєстровій книзі за № 4-174. В технічному паспорті на квартиру, що знаходиться у власності громадянина ОСОБА_5, який є додатком до свідоцтва на право власності на житло зазначена квартира, яка розташована на першому поверсі одноповерхового будинку житловою площею 17,3 квадратних метрів, загальною площею 47,93 квадратних метрів. Однак, при оформленні права спільної сумісної власності на нерухоме майно в порядку приватизації позивачами було отримане свідоцтво про право власності лише на квартиру в житловому будинку, при цьому будівлі та споруди для обслуговування житла, рік побудови 1968, 1985 в перелік приватизованих обєктів не включені. Суд зазначає, правовстановлюючий документ, який підтверджує право спільної сумісної власності позивачів по справі та спадкодавця, ОСОБА_6, не визначає типу обєкту нерухомого майна, оскільки є самостійним житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами. Суд зазначає, в технічному паспорті, виготовленому КП Нововодолазьке АІБ станом на 17 лютого 2016 року, зазначений житловий будинок літера А-1, загальною площею 44,3 квадратних метрів, житловою площею 15,3 квадратних метрів, прибудова літера а, веранда літера а1, навіс літера а2, літня кухня літера Б, гараж літера В, сараї літери Г,Д,Е,Ж, погріб літера Л, вбиральня літера З, літній душ літера М, огорожа літера N, хвіртка літера N1, розташований за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Литовки, вул. Вихорєва, 1«б». Відповідно до рішення виконкому Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області від 29 лютого 2016 року № 4 житловому будинку з надвірними будівлями присвоєна поштова адреса село Литовки, вулиця Вихорєва,1 «б», Нововодолазький район, Харківська область, колишня поштова адреса визнана недійсною.

Судом встановлено, після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/5 частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в селі Литовки, вулиця Вихорєва, 1 « б». Відповідно до довідки №82 від 02 лютого 2016 року, виданої Станичненською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, померлий ОСОБА_6 постійно проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 ? на день смерті 02 березня 2001 року. Разом з ним були зареєстровані і проживали: син ОСОБА_3,син ОСОБА_4, донька ОСОБА_4 та ОСОБА_5, колишня дружина. Шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 був розірваний 12 грудня 1997 року, свідоцтво про розірвання шлюбу серія І-ВЛ № 073991.

Відповідно до ст.548 ЦК Української РСР /1963 р./ для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцям з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК України /1963 р./ визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно ст. 529 ЦК Української РСР (1963 р.) ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_4В є спадкоємцями першої черги після смерті батька.

Судом встановлено, спадкоємці спадщину після смерті батька прийняли фактично. ОСОБА_3 та ОСОБА_4В не маючи наміру приймати спадщину після смерті батька не звернулися в шестимісячний термін до нотаріальної контори з заявами про відмову від прийняття спадщини.

Суд зазначає, на звернення ОСОБА_4 до державного нотаріуса Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частину житловий будинок з надвірними будівлями вона отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії в звязку з наявністю інших спадкоємців, які фактично прийняли спадщину (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №992 від 26.11.2015 року).

Відповідно до п.2 статті 49 Закону України ,,Про нотаріат,, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Судом перевірено, інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які б фактично прийняли спадщину, чи зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 немає.

Відповідно до ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до 369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Статтею 370 ЦК України передбачено право співвласників на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності , вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів, одним із способів якого є встановлення фактів, які мають юридичне значення.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права.

Враховуючи заяву, що надана відповідачем по справі про визнання позову та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому суд бере до уваги ту обставину, що визнання позову відповідачем по справі є безумовним і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено право спільної сумісної власності позивачів по справі та померлого 02 березня 2001 року, ОСОБА_6, на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Литовки, вул. Вихорєва, 1«б». Спадкоємці за законом першої черги, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_4В, спадщину після смерті батька прийняли фактично. ОСОБА_3 та ОСОБА_4В не маючи наміру приймати спадщину після смерті батька не звернулися в шестимісячний термін до нотаріальної контори з заявами про відмову від прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 5, 15, 57-66, 114, 118-120, 159, 174, 175 ЦПК України, ст. ст. 529, 548,549 ЦК Української РСР, ст. ст. 16, 328, 1216, 1217, 1261, 1268-1272 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області про визнання права власності та права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності та право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер 02 березня 2001 року, на 2/5 частини житлового будинку літера А-1, загальною площею 44,3 квадратних метрів, житловою площею 15,3 квадратних метрів, прибудову літера а, веранду літера а1, навіс літера а2, літню кухню літера Б, гараж літера В, сараї літери Г,Д,Е,Ж, погріб літера Л, вбиральню літера З, літній душ літера М, огорожу літера N, хвіртку літера N1, розташованого за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Литовки, вул. Вихорєва, 1«б».

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності по 1/5 частині за кожним на житловий будинок літера А-1, загальною площею 44,3 квадратних метрів, житловою площею 15,3 квадратних метрів, прибудову літера а, веранду літера а1, навіс літера а2, літню кухню літера Б, гараж літера В, сараї літери Г,Д,Е,Ж, погріб літера Л, вбиральню літера З, літній душ літера М, огорожу літера N, хвіртку літера N1, розташований за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Литовки, вул. Вихорєва, 1«б».

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області в 10-денний строк з дня його проголошення через Нововодолазький районний суд Харківської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Марюхна Л.А.