Справа № 175/1493/16-ц
Провадження № 2/175/594/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

17 червня 2016 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.,

за участю секретаря Рись Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Дніпропетровської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей в інтересах дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

В квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні його дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; а також стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини на користь особи, яка буде виховувати дитину у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку з дня подачі заяви, до досягнення нею повноліття; рішення в частині стягнення аліментів за однин місяць допустити до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що на обліку службі у справах дітей Дніпропетровської райдержадміністрації перебуває дитина, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 як така, що опинилась у складних життєвих обставинах. Мати дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2012 року визнана недієздатною. Батько дитини ОСОБА_3 у свідоцтві про народження дитини записаний відповідно до ст. 126 СК України. З 07 вересня 2012 року малолітній ОСОБА_2 відповідно до розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації №1191-р на підставі заяви матері ОСОБА_4 влаштований до будинку дитини № 2 на повне державне утримання до 4-річного віку. Батько ОСОБА_3 не цікавився ні письмово, ні по телефону, не відвідував, не надавав будь-якої матеріальної допомоги, не виявляв щодо свого сина батьківської турботи та піклування. ОСОБА_3 веде аморальний спосіб життя, не може опікуватися малолітнім сином ОСОБА_2 Малолітній ОСОБА_2 з народження по теперішній час перебуває у державному закладі, де отримує виховання та розвиток, піклування про його здоров'я та розвиток, утримання матеріально. Відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та матеріального забезпечення сина, не проявляє, до нього батьківської уваги і турботи, дитиною не цікавиться, родинні стосунки з сином не підтримує, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Вважають за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його дитини ОСОБА_2.

Представник позивача Органу опіки та піклування Дніпропетровської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей в інтересах дитини ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_5 надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.25), а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є батьком малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження видане виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 26 жовтня 2012 року серії НОМЕР_2 (а.с.6). Дитина перебуває на обліку службі у справах дітей Дніпропетровської райдержадміністрації як така, що опинилась у складних життєвих обставинах.

Мати дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2012 року визнана недієздатною (а.с.8). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №5 від 26 жовтня 2012 року, відповідно до ст. 126, 133, 135 СК України у свідоцтві про народження дитини, батько дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 записаний відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України (а.с.12).

З 07 вересня 2012 року малолітній ОСОБА_2 відповідно до розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації №1191-р на підставі заяви матері ОСОБА_4 влаштований до будинку дитини № 2 на повне державне утримання до 4-річного віку (а.с.13).

Батько дитини ОСОБА_3 не цікавився ні письмово, ні по телефону, не відвідував, не надавав будь-якої матеріальної допомоги, не виявляв щодо свого сина батьківської турботи та піклування, що підтверджується Актом по ОКЗ «Будинок дитини №2 м. Дніпропетровська» № 269 від 06 березня 2013 року (а.с.14). Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов від 01 жовтня 2015 року, складеного комісією Миколаївської сільської ради, ОСОБА_3 веде аморальний спосіб життя, не може опікуватися малолітнім сином ОСОБА_2 (а.с.15).

09 грудня 2015 року виконавчий комітет Миколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області прийняв рішення «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1» (а.с.17).

Так, розпорядженням голови Дніпропетровської районної державної адміністрації №Р-833/0/291-15 від 14 грудня 2015 року малолітній ОСОБА_2 був переведений до КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» (а.с.18). Фактично малолітній ОСОБА_2 з народження по теперішній час перебуває у державному закладі, де отримує виховання та розвиток, піклування про його здоров'я та розвиток, утримання матеріально.

Відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та матеріального забезпечення сина, не проявляє, до нього батьківської уваги і турботи, дитиною не цікавиться, родинні стосунки з сином не підтримує, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». Все вищезазначене свідчить, що відповідач самоусунулися від виконання батьківських обов'язків.

Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, а ухилення батьків від виховання дітей може розцінюватись у якості підстави для позбавлення батьківських прав лише за умови їх винної поведінки та свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

За таких встановлених обставин винної поведінки відповідача та свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов'язками, враховуючи права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про злісне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків та необхідність позбавлення його батьківських прав відносно його малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з ч. 3 ст. 167 СК України, дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування (ч. 5 ст. 167 СК України).

Таким чином, у зв'язку з відсутністю заяв від осіб, зазначених у ч. 4 ст. 167 СК України, та відсутності подання органу опіки та піклування, передання малолітніх дітей органу опіки та піклування для подальшого влаштування, відповідає нормам закону та здійснено для забезпечення інтересів дітей.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України від 13 січня 2005 року № 2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» держава здійснює повне забезпечення дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Відповідно передбачено порядок фінансування такого забезпечення за рахунок державного та місцевого бюджетів.

В той же час відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно роз'яснень наданих в а. 7 п 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

За таких обставин та враховуючи права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків та необхідність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 і стягнення з нього аліментів, на утримання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, починаючи з 13 квітня 2016 року на користь Органу опіки та піклування Дніпропетровської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей, допустивши негайне виконання в межах місячного платежу.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно також стягнути судовий збір за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів у розмірі 1102 грн. 40 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 57, 88, 215, 223, 224-226, 367 ЦПК України, ст.2, 6, 7, 15, 17-19, 164-167, 180, 181 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Дніпропетровської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей в інтересах дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Позбавити громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Сурське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3 виданий 29 листопада 2005 року Дніпропетровським РВ УМВС України у Дніпропетровській області, зареєстрований АДРЕСА_1, аліменти на утримання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, починаючи з 13 квітня 2016 року на користь Органу опіки та піклування Дніпропетровської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей, допустивши негайне виконання в межах місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Сурське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3 виданий 29 листопада 2005 року Дніпропетровським РВ УМВС України у Дніпропетровській області, зареєстрований АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Озерянська Ж.М.