АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Поліщук Н.В.

ШаховоїО.В.

при секретарі Горбачовій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», третя особа - приватне підприємство інвалідів «Надія-2000», про стягнення грошових коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 травня 2016 року, -

у с т а н о в и в:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТДВ «Експрес Страхування» про стягнення грошових коштів.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10 травня 2016 року позов задоволено: стягнуто з відповідача на користь позивача кошти у розмірі 24 750,83 грн., витрати з оплати судового збору в розмірі 247,50 грн.

В апеляційній скарзі представник ТДВ «Експрес Страхування», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Представник відповідача, зокрема, посилається на ті обставини, що суд дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову, оскільки позивач, відшкодувавши шкоду відповідачу, виконав положення ч. 1 ст. 1191 ЦК України та набув право вимоги до ППІ «Надія-2000», тобто зазначені дії передбачені цивільним законодавством України та відповідають йому, а тому посилання позивача на безпідставність отримання відповідачем грошових коштів від позивача не може бути прийняте до уваги.

В суді апеляційної інстанції представник ТДВ «Експрес Страхування» - Войніч О.П. апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 у задоволенні апеляційної скарги просила відмовити, рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 травня 2016 року залишити без змін.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність її задоволення, виходячи з таких підстав.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач працював на ППІ «Надія-

_____________________________________________________

Справа № 757/2390/15-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/12965/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Новак Р.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

2000» водієм пасажирських перевезень.

21 лютого 2012 року відбулося ДТП за участю автомобіля Mercedes Benz Sprint д/н НОМЕР_3, що належав ППІ «Надія -2000», та автомобіля ЗA3 TF 69 YP, д/н НОМЕР_4, що належить ОСОБА_8

Дана ДТП сталася з вини водія ОСОБА_2, на момент ДТП у позивача не було страхового поліса цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки на момент ДТП у позивача з ППІ «Надія -2000» були трудові відносини, що було встановлено рішенням Апеляційного суду Київської області від 2 грудня 2013 року, згідно якого було встановлено, що ОСОБА_2 з 1 листопада 2011 року працював водієм в ППІ «Надія-2000» (а. с. 13).

Тобто, станом на час ДТП, що мало місце 21 лютого 2012 року, ППІ «Надія-2000» на відповідній правовій підставі, володіло, розпоряджалося та здійснювало експлуатацію транспортним засобом, а саме автомобілем марки Mercedes Benz Sprint автобус D 2001 року випуску, д/н НОМЕР_3.

Разом з тим, 16 травня 2012 року ТДВ «Експрес страхування» надіслало претензію № 4172 про відшкодування шкоди, до позивача та ППІ «Надія-2000» (а. с. 17, 18, 21).

Позивач, не працюючи на підприємстві на момент пред'явлення претензії, помилково сплатив кошти у розмірі 24750,83 грн. на рахунок ТДВ «Експрес страхування», що підтверджується довідкою наданою ТДВ «Експрес страхування» від 24 вересня 2014 року (а. с. 6) та копією квитанції, від 24 травня 2012 року (а. с. 7).

Задовольняючи позов, суд дійшов висновку про те, що відсутні законні підстави отримання грошових коштів відповідачем від позивача, оскільки останній спричинив шкоду внаслідок ДТП під час виконання своїх трудових (службових) обов'язків відповідальність несе роботодавець.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом з тим, ухвалене у справі судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

Згідно до положень ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до наданої ППІ «Надія-2000» відповіді вих. № 36 від 12 червня 2012 року на претензію відповідача, позивач на момент ДТП не був працівником ППІ «Надія-2000» (а. с. 63-64).

Позивача було звільнено з роботи з ППІ «Надія-2000» ще до ДТП. Відповідно до наказу ППІ «Надія-2000» № 171/к від 31 грудня 2011 року ОСОБА_2 було звільнено з роботи за власним бажанням з 1 січня 2012 року (а. с. 63-64, 119).

Наведене свідчить про те, що відсутні правові підстави для стягнення належних відповідачу грошових коштів, отриманих від позивача в якості відшкодування шкоди за страхування.

На викладені обставини суд першої інстанції уваги не звернув, внаслідок чого його висновки в цій частині є необґрунтованими.

У зв'язку з викладеним апеляційний суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі ч. 5 ст. 88 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вирішує питання про судові витрати, вважаючи стягнути з позивача на користь відповідача ТДВ «Експрес Страхування» судовий збір в розмірі 1515,80 грн. (а. с. 130).

Таким чином, рішення суду назвати законним та обґрунтованим не можна, а тому воно підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», третя особа - приватне підприємство інвалідів «Надія-2000», про стягнення грошових коштів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» судовий збір у розмірі 1515,80 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: Н.В. Поліщук

О.В.Шахова