Справа № 180/549/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої - судді - БЕСПАЛЬОК О.А.

при секретарі - ГАНОЧЕНКО Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Марганці в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 з участю третьої особи Марганецького міського комунального підприємства «ЖИТЛОВЕ ГОСПОДАРСТВО» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що являється власником квартири АДРЕСА_1, яка розташована на другому поверсі. Над її квартирою знаходиться квартира НОМЕР_1, що належить відповідачам, які на протязі 2015 року неодноразово затоплювали її квартиру. Звернувши увагу відповідачам на дані факти, попросивши, щоб останні в добровільному порядку відшкодували витрати, які вона понесе за ремонт у квартирі, у зв'язку з її залиттям, ОСОБА_3 нанесла їй тілесні ушкодження. Востаннє затоплення було 13 листопада 2015 року, на кухні були потьоки від води, розбухла ДВП, замочились двері, підлога була залита водою, вона знову ж звернула увагу відповідачам, однак у відповідь отримала лише лайку, тому звернулась до ММКП «Житлове господарство», представники якого склали акт про залиття квартири, однак власники квартири НОМЕР_1 не відкрили двері, щоб представники ММКП встановили причину затоплення. В подальшому оцінювачем було визначено розмір шкоди у сумі 14.540 грн., заподіяної внаслідок залиття квартири. Крім того, нею понесено витрати за проведення експертизи у розмірі 1.500 грн. просить позов задовольнити.

Позивачка та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримали, дали аналогічні пояснення, викладені в фабулі позовної заяви. Просять позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 позов заперечили, покликаючись на те, що квартиру АДРЕСА_1 не затоплювали. Подали акт від 21 квітня 2016 року, що слідів затоплення у її квартирі НОМЕР_1 не виявлено. Просили у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи ММКП «Житлове господарство» ОСОБА_6 позов підтримав, однак його вирішення залишив на розсуд суду. Доповнив, що оскільки працівниками підприємства зафіксовано факт залиття квартири НОМЕР_2 квартирою НОМЕР_1, що по АДРЕСА_1, тому вважає доведеним факт залиття. Щодо акту від 21 квітня 2016 року зауважив, що такий складений понад 20 днів від останнього дня залиття, за цей час могло багато чого змінитися у квартирі відповідачів.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, хоча про розгляд справи повідомлявся належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважав за можливе проводити розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, спеціаліста ОСОБА_12, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 01 серпня 2008 року ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1 (а.с.5).

Відповідно до акту № 2255, складеного ММКП «Житлове господарство» 13 листопада 2015 року квартиру НОМЕР_2, що по АДРЕСА_1 затоплює квартира зверху - НОМЕР_1, у яку відсутній доступ, оскільки мешканці дверей не відкрили, у квартирі НОМЕР_2 мокра стеля (а.с.6). Крім того, ММКП «Житлове господарство» складено акт від 06 березня 2016 року, що мешканці квартири НОМЕР_1 на протязі довгого часу затоплювали квартиру АДРЕСА_1, а саме, кухню, по стіні розмокло ДВК, наявна сирість, плісень на шпалерах, площа замочування складає 1,2 м кв., частково замочена дерев'яна підлога, взулась фарба, дошки деформувались, затоплення проходило на протязі 2015 року. Причиною затоплення є залиття з квартири НОМЕР_1 у даному будинку, яка належить ОСОБА_2, ОСОБА_13 (а.с.7).

В судовому засіданні допитувались свідки, зокрема особи, які складали акти від 13 листопада 2015 року та 06 березня 2016 року - ОСОБА_7, ОСОБА_11, у своїх показання вказали, що факти викладені у зазначених вище актах не відповідають дійсності, оскільки у позивачки в кухні були не плями від залиття, а плями від конденсату, через за клеєння шпалерами ОСОБА_1 вентиляції.

Однак, дані показання спростовуються фактами, зафіксованими у актах та показаннями спеціаліста ОСОБА_12, який допитувався у судовому засіданні та ствердив, що при складенні висновку завданих збитків внаслідок залиття квартири НОМЕР_2, що по АДРЕСА_1 та при її обстеженні, були саме плями від залиття, а не плями від конденсату, зокрема, заміри таких були вчинені представниками ММКП «Житлове господарство» та зафіксовані у актах.

Згідно висновку про вартість збитку нерухомого майна вартість відновлювального ремонту квартири НОМЕР_2, що по АДРЕСА_1 складає 14.540 грн. (а.с.10).

Крім того, позивачкою сплачено 1.500 грн. за проведення висновку спеціаліста, що підтверджується копією квитанції, яка міститься у матеріалах справи (а.с.11).

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п.2 Постанови Пленуми Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» НОМЕР_2 від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_8, який вказав, що був запрошений до квартири НОМЕР_2 та квартири НОМЕР_1, що по АДРЕСА_1. Дійсно бачив потьоки у квартирі НОМЕР_2, але вони були ідеально сухі, а в квартирі НОМЕР_1 нічого не протікало, паркет у такій здутим не був. Пояснити чому йому запам'яталась дата 13 листопада 2015 року, що саме цього дня відвідував квартири сусідів, не зміг, лише сказав, що запам'яталось. Однак, доповнив, що у квартирах останніх був неодноразово, але дат своїх візитів пригадати не може. Тому суд ставить під сумнів його показання, та що саме 13 листопада 2015 року він оглядав квартири сторін.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що була запрошена зранку відповідачкою ОСОБА_3 до її квартири НОМЕР_1, що по АДРЕСА_1 жодних слідів затоплення у неї не було. Сирості і слідів від залиття у квартирі НОМЕР_2 не було, що суперечить обставинам, викладеним у актах та показаннях інших свідків.

Зі слів допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 25 листопада 2015 року ОСОБА_1 йому, як старшому будинку, жалілась на залиття її квартири сусідкою зверху, однак в квартирі НОМЕР_1 було сухо, а в квартирі НОМЕР_2 була підвищена вологість.

Суд вважає встановленою вину відповідачів у залитті квартири позивачки, неправомірність їх дій, мешканцями квартири НОМЕР_1, що по АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, власниками яких є відповідно ОСОБА_14, ОСОБА_3, а також причинний зв'язок між їх діями та завданою позивачці шкодою, у зв'язку з чим з них слід стягнути на користь позивачки, яка є власником квартири АДРЕСА_1, матеріальну шкоду у розмірі 14.540 грн.

Суд не приймає до уваги акт ММКП «Житлове господарство» від 21 квітня 2016 року, оскільки такий був складений більше, ніж через 20 днів від дати останнього залиття, що зафіксовано актом ММКП «Житлове господарство» від 06 березня 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд вважає, що відповідачами не спростовано доводів позивача, тому підстав до відмови у задоволенні позову суд не вбачає. Інших доказів на спростування доводів позивачки відповідачами не подано, клопотань про призначення експертиз не заявлялось.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідачів на користь позивачки слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору, 1.500 грн. оцінки вартості збитків.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 22, 23, 1166 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 14.540 грн. завданої матеріальної шкоди, 1.500 грн. за проведення оцінки вартості збитків, а всього 16.040 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 275 грн. 60 коп. сплаченого судового збору з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення.

СУДДЯ О.А.БЕСПАЛЬОК

Оригінал рішення.