Справа № 657/1823/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2016 Каланчацький районний суд Херсонської області

у складі:

головуючого судді Ковальчук О. В.

за участю: секретаря Боровинської С.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виписання в примусовому порядку,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить примусово виписати ОСОБА_4 з адреси вул. 40 років Перемоги, 15 с. Олексіївка Каланчацького району Херсонської області з підстав тривалого часу не проживання та зменшення комунальних платежів з підстав розлучення подружжя і неможливості спільного проживання.

Позивачем неодноразово уточнювалися позовні вимоги, в решті він просив, визнати втрачене ОСОБА_4 право на користування житлом, що належить йому на праві власності по вул. 40 років Перемоги, 15 с. Олексіївка Каланчацького району Херсонської області в порядку ч. 2 ст. 405 ЦК України та зняти останню з реєстраційного обліку за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_1.

Мотивуючи свої вимоги позивач вказує, що з 14.06.2011 року він являється власником будинку за адресою: вул. 40 років Перемоги, 15 с. Олексіївка Каланчацького району Херсонської області. З 19.11.2011 року перебував у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_4 За таких підстав місце проживання відповідачки було зареєстровано у будинковій книзі. Заочним рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 08.12.2014 року справа № 657/1470/15-ц, вказаний шлюб було розірвано. За таких підстав, відповідачка фактично та практично за вказаною адресою не проживає, що підтверджується довідкою Олексіївської сільської ради та особистою розпискою самої відповідачки. На даний час, офіційне місце перебування ОСОБА_4 не відоме. В зв»язку з виникненням обставин: тривалого часу не проживання в будинку відповідачкою та зменшення комунальних платежів у разі розлучення подружжя і неможливості спільного проживання, вимушений звернутися до суду.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечила та пояснила, що не вбачає обставин для примусового виселення відповідачки.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не повідомила.

Судом встановлені слідуючі обставини та відповідні їм правовідносини.

З 14.06.2011 року ОСОБА_3 являється власником будинку № 15 по вул. 40 років Перемоги, що у с. Олексіївка Каланчацького району Херсонської області. Того ж року, а саме 19.11.2011 року між ним та відповідачкою ОСОБА_4 було укладено шлюб. В зв»язку з вказаним, позивач добровільно прописав останню у своєму будинку. Однак, сімейне життя між сторонами не склалося, а тому рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 08.12.2014 року вказаний шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу, відповідачка фактично перестала проживати у вказаному будинку, однак знятися з реєстрації добровільно, вона відмовляється. Реєстрація ОСОБА_4 у належному позивачу будинку, заважає йому вільно, на свій розсуд користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається, відповідачка власного житла не має.

Згідно ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ч. 4 ст. 311 ЦК України фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Проте вказані норми закону регулюють порядок визнання наймачів або членів їх сімей такими, що втратили право користування житловими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду і не можуть застосовуватися до правовідносин щодо приватного житлового фонду.

На сьогодні правовідносини щодо користування житлом приватного житлового фонду врегульовані главами 32, 59 ЦК України та главою 6 розділу ІІІ ЖК України.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

При цьому, припинення права особи на користування житловим приміщенням в приватному житловому секторі в разі вселення такої особи зі згоди власника житла в якості члена його сім'ї або в якості члена сім'ї близького родича власника проводиться на підставі спеціальної норми, а саме ст. 405 ЦК України, на яку і посилається позивач при збільшені позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, у разі виникнення спору між власником житла та особами, які вселялися в житло у якості членів сім'ї власника, в тому числі й колишнього, право користування житлом має речово-правовий характер, у зв'язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статті 405 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Позивачем не доведено, що через реєстрацію відповідачки він позбавлений можливості зареєструвати у будинку інших осіб та відчужити належний йому будинок. Крім того позивачем не доведено відсутність відповідача за місцем реєстрації більше року, що є безумовною підставою відповідно до ст.. 405 ЦК України.

.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 47 КУ, ст.ст. 311, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 9, 71, 72, 156 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 42, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виписання в примусовому порядку відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Каланчацький районний суд, шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які не були присутніми при проголошені рішення, протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: Ковальчук О. В.