Ухвала

іменем україни

16 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Дем'яносова М.В., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренко Надії Юльянівни про усунення від права на спадкування, визнання свідоцтва недійсним, скасування рішення нотаріуса, встановлення факту проживання однією сім'єю, зміну черговості одержання права на спадкування, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 - на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила усунути ОСОБА_4 від права на спадкування спадщини за законом після смерті його сина ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 22 лютого 2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. на ім'я ОСОБА_4; скасувати рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. від 22 січня 2015 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1; встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з травня 2005 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року останнього, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу; змінити черговість одержання права на спадкування позивача за законом.

На думку позивача, ОСОБА_4 має бути усунутий від права на спадкування, оскільки він як батько спадкодавця під час тяжкої хвороби свого сина, який був у безпорадному стані, мав можливість, але свідомо ухилявся від спілкування із ним та від надання будь-якої матеріальної допомоги та моральної підтримки, не переймався долею сина ані в дитинстві, ані в дорослому житті. Крім того, відповідач не брав участі у догляді за своїм хворим сином, не цікавився станом його здоров'я, зволікав своїми батьківськими обов'язками, жодної допомоги на поховання не надав. Водночас позивач впродовж тривалого часу здійснювала догляд за ОСОБА_7, несла витрати із утримання та матеріального його забезпечення, за власні кошти поховала його, а тому вважає, що є підстави для зміни її черговості одержання права на спадкування. Вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22 лютого 2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. на ім'я ОСОБА_4 та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, є похідними від вимог про усунення відповідача від права на спадкування за законом.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19 січня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 - просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні вказаного позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку відповідно до вимог ст. ст. 10, 60, 61, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, правильно виходив із недоведеності та необґрунтованості вказаних позовних вимог, зазначивши, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту спільного проживання однією сім'єю протягом 5-ти років до відкриття спадщини, а також того факту, що відповідач свідомо ухилявся від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, який через тяжкі численні хвороби перебував у безпорадному стані.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, в результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права щодо оцінки наявних у справі доказів, що призвело до порушення норм матеріального права, на правильність висновків судів не впливають, зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Отже, судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

М.В.Дем'яносов

І.К.Парінова