Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 59 Доповідач Косигіна Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Худякова А.М., Григорусь Н.Й.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "ВЖРЕП № 11" Житомирської міської ради, треті особи - Управління міграційної служби України, виконавчий комітет Житомирської міської ради про визнання незаконними записів, зобов'язання вчинити певні дії

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 21 березня 2016 року

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив захистити його конституційні права шляхом визнання незаконними записів у картці прописки про зняття його з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 20.08.2013 року, та про належність вказаної квартири до фонду житла для тимчасового проживання. Зазначив, що з листопада 2006 року до даного часу він проживає у кімнаті № 78 на підставі листа виконкому Житомирської міської ради від 06.11.2006 року. За вищевказаною адресою він постійно зареєстрований з 27.06.2007 року. Спірний будинок перебуває на балансі КП "ВЖРЕП № 11".

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 26.05.2014 року визнано нечинним рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №537 від 23.07.2008 року про включення даної квартири до фонду житла для тимчасового проживання. Незважаючи на це, відповідач у довідці від 11.08.2015 року зазначає, що квартира належить до фонду житла для тимчасового проживання та він знятий з реєстрації у ній 20.08.2013 року. У зв'язку з цим, він не може оформити субсидію, перебувати на квартирному обліку, отримати закордонний паспорт, працевлаштуватися та отримати медичну допомогу за місцем проживання тощо.

За таких обставин, просив позов задовольнити.

28.12.2015 року ОСОБА_1 подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив визнати незаконним рішення виконкому Житомирської міськради від 16.10.2015 року № 727 про відмову у наданні йому дозволу на постійну реєстрацію у кімнаті № 78 по АДРЕСА_2 та визнати за ним право на реєстрацію у даному житлі (а.с. 16-19).

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 13.01.2016 року вказана заява повернута позивачу (а.с. 26 зворот). Крім того, судом залучено до участі у справі в якості третьої особи виконком Житомирської міської ради.

05.02.2016 року ОСОБА_1 подав заяву про збільшення позовних вимог (а.с. 54-59), в якій просив:

- визнати незаконними поквартирну картку (форма А), складену КП "ВЖРЕП № 11" на квартиру АДРЕСА_2 на його ім'я та внесену до неї інформацію про його реєстрацію у цій квартирі до 20.08.2013 року;

- визнати незаконними картку прописки (форма 16(А), складену КП "ВЖРЕП № 11" на квартиру АДРЕСА_2 на його ім'я та внесену до неї інформацію про його реєстрацію у цій квартирі до 20.08.2013 року.

У даному позові ОСОБА_1 додатково зазначив, що рішенням виконкому Житомирської міської ради № 42 від 05.02.2014 року йому відмовлено у взятті на квартирний облік у зв'язку із тим, що він забезпечений упорядкованою жилою площею за місцем реєстрації та проживання. Отже, виконком, як власник житла визнав, що станом на дату прийняття вказаного рішення він був зареєстрований у вищевказаній квартирі. Крім того, листом від 11.03.2015 року виконком повідомив йому, що ремонт квартири та покрівлі будинку № 69 він повинен проводити за власні кошти. У довідці № 417 від 20.03.2015 року відповідач вказав, що він дійсно зареєстрований у АДРЕСА_3. У іншій довідці № 1264 від 11.08.2015 року зазначено, що він проживає в якості наймача у спірному приміщенні тимчасово, з 27.06.2007 року по 20.08.2013 року.

Таким чином, він вважає, що його конституційні права порушені, а тому позов підлягає задоволенню.

21.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог (а.с. 85-86), в якій просив визнати незаконними записи у паспортно-реєстраційному обліку відповідача, а саме у поквартирній картці (форма А) та картці приписки (форма 16(А) на квартиру АДРЕСА_2, оформленими на його ім'я, про реєстрацію його місця проживання у даній квартирі до 20.08.2013 року, а також зобов'язати відповідача внести у паспортно-реєстраційний облік відомості про те, що він зареєстрований за вищевказаною адресою.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 21 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягаю задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що тимчасова реєстрація ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 проведена на підставі рішення виконкому № 546 від 19.12.2012 року, яке є чинним. Крім того, позивачем не доведено порушення його прав та обрано не той спосіб захисту.

Даний висновок є правильним, з огляду на наступне.

Статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року визначено, що місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла; документи, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.

Відповідно до пункту 2.2. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом МВС України від 22.11.2012 № 1077, для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС, а після утворення центрів надання адміністративних послуг (далі - центр) - до відповідного центру, крім інших документів, документи, що підтверджують право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім'ї на реєстрацію місця проживання.

Відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 03.02.2015 року, залишеним без змін ухвалами Апеляційного суду Житомирської області від 23.03.2015 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.06.2015 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову про визнання за ним права користування квартирою № 78 по АДРЕСА_2 на умовах житлового найму (а.с. 128-132).

Даними судовими рішеннями встановлено, що листом виконкому Житомирської міської ради № 18/6449 від 06.11.2006 року ОСОБА_1 було надано дозвіл на заселення в гуртожиток у кімнату № 78 по АДРЕСА_2 з реєстрацію на один рік, до вирішення ним питання постійного місця проживання, з обов'язковою оплатою комунальних послуг (а.с. 21). В подальшому позивачу неодноразово продовжувався термін тимчасової реєстрації за вказаною адресою.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що тривале користування спірним приміщенням та проведення оплати за надані комунальні послуги не є підставою для визнання за ОСОБА_1 права користування приміщенням на умовах житлового найму, оскільки виконкомом у встановленому законом порядку не приймалося рішення про надання даного житла для постійного проживання, ордер на кімнату (квартиру) позивач не отримував.

Вищевказані судові рішення є чинними.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 546 від 19.12.2012 року ОСОБА_1 погоджено реєстрацію у фонді житла для тимчасового проживання громадян терміном на шість місяців за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 42).

Також, рішенням виконкому № 42 від 05.02.2014 року позивачу відмовлено у взятті на квартирний облік у зв'язку з тим, що він забезпечений упорядкованою житловою площею за місцем реєстрації та проживання (більше 6 кв.м. житлової площі на одну особу) і не займається суспільно корисною працею (а.с. 66).

Крім того, рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 727 від 16.10.2015 року ОСОБА_1 відмовлено у надані дозволу на постійну реєстрацію на жилу площу 12,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 74).

Вищевказані рішення є чинними.

Отже, відомості про реєстрацію позивача за адресою: АДРЕСА_2, строком до 20.08.2013 року були внесені у поквартирні картки (форма А) та (форма 16(А) на підставі рішення виконкому Житомирської міської ради від 19.12.2012 року № 546, яке є чинним і ніким не оскаржується.

Крім того, з довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Житомирській області від 12.08.2015р. вбачається, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, кімн. 78 з 20.02.2013 року (а.с. 63), при цьому відомості щодо зняття з реєстрації місця проживання відсутні. Не вказано про зняття з реєстрації місця проживання і в самих картці прописки та поквартирній картці (а.с. 43-44). Графа "Дата виписки" в поквартирній картці та графа "Куди вибув" в картці прописки не заповнені.

З копії паспорта позивача вбачається, що він зареєстрований за вказаною адресою (а.с. 61-62).

Отже, доводи ОСОБА_1 про зняття його з реєстраційного обліку не знайшли свого підтвердження. Під час апеляційного розгляду представник відповідача пояснив, що дані щодо тимчасової реєстрації відповідача внесені на підставі рішення виконкому № 546 від 19.12.2012 року, яке на даний час є чинним. Інші відомості про зняття позивача з реєстраційного обліку КП «ВЖРЕП № 11» не вносило.

Та обставина, що постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 26.05.2014 року визнано нечинним рішення виконавчого комітету Житомирської ради №537 від 23.07.2008 року про включення спірної кімнати до фонду житла для тимчасового проживання, не є підставою для задоволення позову щодо внесення змін до поквартирних карток (форма А) та (форма 16(А) про реєстрацію позивача, оскільки відомості до вказаних карток внесені на підставі рішення виконкому № 546 від 19.12.2012 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 21 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Судді