Справа №490/4429/16-ц 11.10.2016 11.10.2016
Провадження №22-ц/784/2280/16
Справа № 490/4429/16-ц
Провадження № 22-ц/784/2280/16 Головуючий першої інстанції: Черенкова Н.П.
Категорія: 59 Суддя-доповідач апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

11 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М..,

суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Горенко Ю.В.,

без участі осіб, які беруть участь у справі і належним чином повідомлені про час та місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства

комерційного банку «ПРИВАТБАНК»

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 серпня 2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєвої Інни Миколаївни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання безпідставною відмову нотаріуса у видачі дубліката правовстановлюючого документу та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося з позовом до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєвої Інни Миколаївни (далі - приватний нотаріус Матвєєва І.М.) про визнання безпідставною відмови у видачі дубліката правовстановлюючого документу та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 травня 2009 р. звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3, та позивачу надано право на продаж вказаного будинку та отримання дублікатів документів.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що для продажу будинку необхідний правовстановлюючий документ, на підставі якого за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на будинок, яким є договір купівлі-продажу, посвідчений 07 вересня 2007 р. за реєстровим № 929 Банк вимушений був звернутися до приватного нотаріуса Матвєєвої І.М. із заявою про видачу дублікату зазначеного договору.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 вересня 2007 р. приватний нотаріус Матвєєва І.М. відмовила у видачі дублікату договору купівлі-продажу.

Позивач просив визнати незаконною відмову відповідача у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язати приватного нотаріуса видати позивачу дублікат договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, посвідченого 07 вересня 2007 р. за реєстровим № 929.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 серпня 2016 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача вказує, що рішення судом прийнято без повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, ухваливши нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

14 вересня 2007 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та ОСОБА_3 на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №NKIPG104040053 від 07 вересня 2007 року, укладено іпотечний договір, за умовами якого ОСОБА_3 надала в іпотеку Банку нерухоме майно - цілий житловий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що заходиться в АДРЕСА_1.

Предмет іпотеки, згідно умовами договору, належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєвою І.М. від 07 вересня 2007 року за № 929.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 квітня 2009 року задоволено позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернуто стягнення на житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 50,2 кв.м., житловою площею 34,7 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Виселено ОСОБА_3, яка зареєстрована і проживає у житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України м. Миколаєва.

20 квітня 2016 року ПАТ КБ «ППРИВАТБАНК» звернувся з заявою до приватного нотаріуса Матвєєвої І.М. про видачу дублікату договору купівлі-продажу вказаного вище житлового будинку.

Постановою приватного нотаріуса Матвєєвою І.М. від 22 квітня 2016 року відмовлено ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у видачі дубліката договору купівлі-продажу цілого житлового будинку з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що заходиться в АДРЕСА_1, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєвою І.М. від 07 вересня 2007 року за № 929.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, наказами Міністра Юстиції України, нормативними актами обласних, Київської міських державних адміністрацій. Нотаріуси у встановленому порядку в межах своєї компетенції вирішують питання, що випливають з норм міжнародного права, а також укладених Україною міждержавних угод.

Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить чинному законодавству.

Частиною 5 ст. 8 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. У разі смерті особи чи визнання її померлою такі довідки видаються спадкоємцям померлого. У разі визнання особи безвісно відсутньою опікун, призначений для охорони майна безвісно відсутнього, має право отримувати довідки про вчинені нотаріальні дії, якщо це необхідно для збереження майна, над яким встановлена опіка.

У відповідності до ч. 8 ст. 8 Закону України «Про нотаріат» довідки про вчинені нотаріальні дії та інші документи надаються нотаріусом протягом десяти робочих днів на обґрунтовану письмову вимогу суду, прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування у зв'язку з кримінальним провадженням, цивільними, господарськими, адміністративними справами, справами про адміністративні правопорушення, що знаходяться в провадженні цих органів, з обов'язковим зазначенням номера справи та прикладенням гербової печатки відповідного органу.

Згідно зі ст. 53 Закону України «Про нотаріат», у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини п'ятої статті 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документа. Видача дубліката втраченого або зіпсованого документа здійснюється державним нотаріальним архівом. До передачі в архів примірників документів, посвідчених або виданих нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, дублікат втраченого або зіпсованого документа видається відповідно нотаріусом чи посадовою особою виконавчого комітету за місцем його зберігання.

Аналогічні правила видачі дублікатів документів, посвідчених нотаріусом, визначені пунктом 1.1. глави 22 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок), відповідно до якого у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа.

Таким чином видача нотаріусом документа, посвідченого або виданого нотаріусом, передбачена лише у разі втрати або зіпсуванні такого документа.

Між тим, з наданих позивачем доказів не вбачається, що договір купівлі-продажу житлового будинку, за видачею копії якого останній звертався до нотаріуса, було зіпсовано або втрачено. Більш того, на такі обставини позивач не посилався ні при зверненні до суду, ні при зверненні з заявою до приватного нотаріуса.

Відсутність договору купівлі-продажу будинку у позивача (а саме цими обставинами обґрунтовано позовні вимоги) не свідчить про втрату або зіпсування документу, що згідно Закону України «Про нотаріат» є виключними підставами для видачі нотаріусом дублікату договору.

З урахуванням викладеного суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, оскільки приватний нотаріус, відмовивши у видачі позивачеві дублікату договору купівлі-продажу, діяв в межах вимог закону.

Доводи апеляційної скарги такий висновок суду не спростовують.

Зокрема, не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на те, що видача позивачу-іпотекодержателю дубліката договору купівлі-продажу зумовлена вимогами Закону України «Про іпотеку» та рішенням суду щодо звернення стягнення на іпотечне майно.

Так, рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 квітня 2009 року, яким звернуто стягнення на іпотечне майна шляхом надання банку права на його продаж та отримання витягу з Державного реєстру прав власності на предмет іпотеки, не свідчить про обов'язок нотаріуса видати банку дублікат договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Згідно із ч. 5 ст. 38 Закону дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

Частиною 10 статті 38 Закону визначено, що договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки.

З наведених положень закону вбачається, що отримавши на підставі рішення суду право здійснити продаж предмету іпотеки, позивач набув права продавця іпотечного майна, але за умови дотримання усіх вимог щодо укладення договорів.

Між тим, жодна з наведених норм закону не передбачає право позивача на отримання дублікату нотаріально посвідченого договору без урахування положень ст. 53 Закону України «Про нотаріат» та Порядку, а саме, що дублікат видається лише за умови втрати або зіпсування оригіналу договору.

За такого колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» відхилити, рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: