УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Закропивного О.В., Мазур Л.М.,

Мартинюка В.І., Нагорняка В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу судді Апеляційного суду м. Києва від 8 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 24 листопада 2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 70 тис. дол. США з розрахунку 15% річних за користування кредитом на строк до 23 листопада 2016 року включно. Виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором було забезпечене договором поруки, укладеним 24 листопада 2006 року між банком та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся у тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Зазначені вимоги залишились без відповідного реагування, унаслідок чого станом на 28 липня 2015 року у позичальника виникла кредитна заборгованість у сумі 500 392 грн 76 коп. Оскільки до позивача перейшло право вимоги на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 року, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», останній просив суд стягнути кредитну заборгованість з позичальника та поручителів у солідарному порядку.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 2 жовтня 2015 року позовну заяву ПАТ «Дельта Банк» повернуто заявнику.

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 8 грудня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» на ухвалу судді Дарницького районного суду м. Києва від 2 жовтня 2015 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 8 грудня 2015, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, та передати справу на новий розгляд до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу заявнику, суддя апеляційного суду виходив із того, що в установлений судом строк заявником не усунуто недоліки поданої ним апеляційної скарги.

Проте такого висновку апеляційний суд дійшов із порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарга за формою й змістом повинна відповідати вимогам ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Так, ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків. Запропоновано заявнику сплатити судовий збір та надати апеляційну скаргу, яка б відповідала вимогам ст. 295 ЦПК, а саме, вказати місце проживання та місцезнаходження відповідачів, а також те, що заявником було помилково зазначено предмет оскарження, а саме судове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 2 жовтня 2015 року, у той час як судом було постановлено ухвалу від 2 жовтня 2015 року про повернення позовної заяви позивачу.

На виконання ухвали суду від 28 жовтня 2015 року заявником надіслано платіжне доручення про сплату судового збору.

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року ПАТ «Дельта Банк» продовжено строк для усунення недоліків у зв'язку із частковим виконанням вимог ухвали суду від 28 жовтня 2015 року.

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 8 грудня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» визнано неподаною та повернуто заявнику у зв'язку із невиконанням останнім вимог ухвали щодо усунення недоліків.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що апеляційний суд безпідставно не прийняв до уваги факт виправлення заявником вказаних судом недоліків (направлення квитанції про оплату судового збору у визначеному розмірі), не врахував тих обставин, що в матеріалах справи містяться відомості про місце проживання та місцезнаходження відповідачів по справі. Разом із тим, як на підставу для залишення без руху апеляційної скарги ПАТ «Дельта Банк» суддя указував на те, що заявником було помилково зазначено предмет оскарження, а саме судове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 2 жовтня 2015 року, у той час як було постановлено ухвалу від 2 жовтня 2015 року про повернення позовної заяви позивачу, не врахувавши при цьому, що відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 208 ЦПК України судові рішення викладаються у двох формах: ухвали та рішення, та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги у справі в силу не усунення заявником недоліків.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це є порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Ураховуючи вищевикладене та положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів касаційного суду вважає, що оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Ухвалу судді Апеляційного суду м. Києва від 8 грудня 2015 року скасувати, справу передати до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська
Судді:О.В. Закропивний
Л.М. Мазур
В.І. Мартинюк
В.А. Нагорняк