АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Журавська О.В.
Справа №754/9656/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів Рубан С.М., Желепи О.В.

за участю секретаря Попандопало Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 04 липня 2008 року між ним і ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит у сумі 78 000,00 Євро зі сплатою 14 % річних і строком повернення до 04.07.2033 року.

З метою забезпечення повного та своєчасного виконання кредитних зобов'язань цього ж дня між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_3 укладено окремий договір поруки, за умовами яких ця особа є поручителем ОСОБА_1 та відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й позичальник.

У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору станом на 26.06.2015 року утворилася заборгованість: прострочена до повернення сума Кредиту - 70 070,18 Євро; прострочені проценти за користування Кредитом - 6 348,20 Євро; прострочена комісії за обслуговування Кредиту - 4 206,30 грн.; штраф за несвоєчасне погашення кредиту - 33 384,13 грн., а всього 76 418,38 Євро та 37 590,43 грн., які позивач просив стягнути солідарно з відповідачів.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року - позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором №235 від 04.07.2008 р. на суму 76 418, 38 євро (еквівалент станом на 28.05.2015 р. - 1 746 706, 23 грн.), комісію за обслуговування кредиту в розмірі 4 206, 3 грн., штраф в розмірі 33 384, 13 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з'ясувавши дійсні обставини спору.

Вказує, що в матеріалах справи не міститься детального та документально підтвердженого розрахунку заборгованості. Позивач мав надати розрахунок із обов'язковим зазначенням періодів заборгованості, відсоткових ставок та чітких графіків розрахунків заборгованості. Замість цього, позивач лише зазначив дати, які повинні братись до уваги при здійсненні розрахунку, при цьому жодним чином не пояснивши процес утворення заборгованості. Повідомлень щодо необхідності дострокового повернення всієї суми кредиту відповідачам від позивача у порядку, передбаченому законом, не надходило тому на момент подачі позовної заяви права позивача жодним чином не були порушені. Отже, позов подано передчасно. Боржник вважається належним чином повідомлений про дострокове повернення кредиту в тому разі, коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника відповідного листа, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, що відображена в постанові від 12 вересня 2012 року по справі №6-57цс12.

Крім того, пунктом 1.4.1. Кредитного договору встановлено, що щомісячна плата за обслуговування кредиту встановлюється у розмірі 600,90 гривні, що становить 0,1 % від суми Кредиту.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що всього відповідачу, як простроченої комісії за користування кредитом нараховано 4 206 гривень 30 копійок. Вищевказана умова Кредитного договору суперечить вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» та є нікчемною.

До позову не було долучено документів, які б підтверджували обставини отримання відповідачем грошових коштів за Кредитним договором a саме: дату їх отримання, суму, валюту, у якій отримано.

Вважає, що позивачем сума пені нараховувалася в доларах США.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, що призвело до виникнення заборгованості за цим договором, у зв'язку із чим на підставі статей 526, 527, 553, 554, 625, 1050, 1054 ЦК України боржник і поручитель несуть солідарну відповідальність за неналежне виконання зобов'язання.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Судом встановлено, що 04.07.2008 p. між позивачем та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 235, у відповідності до якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 78 000 Євро строком до 04.07.2033 p. зі сплатою 13% річних. В свою чергу позичальник зобов'язувався повернути кредит, а також сплатити відсотки за користування кредитом (п.3.3.3 кредитного договору) (а.с. 7-14).

У відповідності до п. 1.4.1 договору за користування кредитом встановлюється щомісячна плата в розмірі 600, 90 грн., що становить 0, 1 % від суми кредиту.

Згідно з п. 4.5 кредитного договору за неналежне виконання грошових зобов'язань, передбачених п. 3.3.3 договору, якщо прострочення виконання таких зобов'язань сталося більше ніж на 7 календарних днів, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 20 %, від суми неналежного виконання грошового зобов'язання, розрахований від суми невиконаних зобов'язань, а саме: неповернутого кредиту та/або несплачених процентів та /або плати за обслуговування кредиту, строк виконання яких настав і які не були виконані станом на восьмий календарний день прострочення такого виконання.

27.11.2008 p. між позивачем та ОСОБА_1 укладено додатковий договір №1, у відповідності до якого сторони домовились, що за користування кредитними коштами встановлена плата в розмірі 16, 5 % річних (а.с. 30).

22.06.2011 p. між позивачем та ОСОБА_1 укладено додатковий договір №2, згідно з умовами якого, за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 14 % річних, за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата в розмірі 0,1 % від суми кредиту. (а.с. 31)

З метою забезпечення виконання умов Кредитного договору, 04.07.2008 року між сторонами по справі було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобов'язань перед кредитором ( а.с.32-33).

27.11.2008 p. між сторонами по справі укладено додаткову угоду №1 до договору поруки, у відповідності до якої, поручителю відомо та він погодився зі змінами обсягу боргових зобов'язань ОСОБА_1, які відбулись у зв'язку з укладенням між банком та позичальником додаткового договору №1 від 27.11.2008 р. (а.с. 36)

22.06.2011 p. між сторонами укладено додатковий договір № 2, згідно з яким поручителю ОСОБА_3 відомо про укладення між банком та позичальником додаткового договору № 2 від 22.06.2011 p. та він з ним ознайомився та згоден солідарно відповідати за зобов'язаннями позичальника з урахуванням нового порядку погашення кредитної заборгованості. (а.с. 37)

Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за Кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів, що підтверджується меморіальним ордером №321544 від 04.07.2008 (a.c. 49). В свою чергу, відповідач ОСОБА_1, скориставшись кредитними коштами, свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 26.06.2015 p. утворилася заборгованість у сумі 76 418, 38 євро (еквівалент станом на 28.05.2015 р. - 1 746 706, 23 грн.), з яких: 70 070, 18 євро прострочена до повернення сума кредиту; 6 348, 20 євро - прострочені проценти, та комісія за обслуговування кредиту в розмірі 4 206, 30 грн., штраф в розмірі 33 384, 13 грн.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до ст.ст.549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

У відповідності до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України).

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника.

Таким чином, колегія суддів погоджується з аргументованим висновком суду першої інстанції про те, що умови договорів не виконуються належним чином, а відповідачі повинні відповідати перед банком, включаючи сплату основного боргу, відсотків та комісії, виходячи з умов договору та необхідності виконання зобов'язань належним чином.

Доводи апелянта про те, що в матеріалах справи не міститься детального та документально підтвердженого розрахунку заборгованості, повідомлень щодо необхідності дострокового повернення всієї суми кредиту від позивача не надходило, колегія не приймає до уваги, оскільки на підтвердження таких доводів апелянт доказів не надав. Проте, судом вірно прийнятий до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем, оскільки він узгоджується з складовими кредитної заборгованості, періоду та строків сплати кредитних коштів , які боржником порушені. Також доводи про передчасність пред'явлення позову не заслуговують на увагу, оскільки, скориставшись правом та умовами п.2.7.1. Договору, Банк вимагав дострокового виконання боргових зобов'язань як від боржника, так і від поручителя (а.с.34),вказавши всю суму заборгованості станом на день пред'явлення вимоги, а саме на 08.06.2015 року.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року в справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді