Справа №461/2866/16-ц>
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2016 року Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Радченка В.Є.,

при секретарі Домашовець М.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Львова цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

26.04.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного 21.11.2012 року договору між позивачам і відповідачем, ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжній картці з обовязком щомісячної оплати відсотків у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості. Відповідач скористався кредитними коштами, проте зобовязання за договором належним чином не виконав. Станом на 29.02.2016 року ОСОБА_1 має заборгованість у загальній сумі 12510,04 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та понесені судові витрати.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 у судове засідання не зявився. У заяві зазначив, що справу просить розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач до суду не прибув, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

21.11.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір шляхом приєднання ОСОБА_1 до умов та правил надання банківських послуг, згідно з яким банк надав клієнту кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитній картці. Відповідач, в свою чергу, зобовязалася сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 30 відсотки річних.

Відповідач скористався кредитними коштами, але свої зобовязання за договором виконав не у повному обсязі. Відповідно до розрахунку суми боргу за кредитом, наданого позивачем, борг ОСОБА_1 станом на 29.02.2016 року склав: за тілом кредиту 727,08 грн., сума нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом 7811,05 грн., сума комісії 2900,00 грн., штраф 1071,91 грн., всього 12510,04 грн.

Згідно з положеннями ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобовязанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобовязання, згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди.

За приписами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Кредитним договором між банком та позичальником чітко визначені умови відповідальності за повне або часткове невиконання сторонами умов договору.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично було укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти у кредит. Відповідач скористався кредитними коштами, але свої зобовязання за договором виконав не у повному обсязі. Загальна сума боргу ОСОБА_1 станом на 29.02.2016 року складає 12510,04 грн. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що відповідач грубо порушив умови договору, тому з останнього на користь банку слід стягнути заборгованість у визначеному розмірі.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню також сплачена сума судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Керуючись ст.ст. 209, 212- 215, 223, 224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () суму боргу за кредитним договором від 21.11.2012 року у розмірі 727,08 грн., суму нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом 7811,05 грн., суму комісії 2900,00 грн., штраф 1071,91 грн., всього 12510 (дванадцять тисяч пятсот десять) грн. 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () суму сплаченого судового збору у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Є. Радченко