Справа № 144/523/16-ц
Провадження № 2/144/381/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2016 р. Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Панченка Д.І.,

секретаря Бевз О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Теплик цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 27849,60 грн., та судових витрат у справі, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.05.2011 року між банком та відповідачем ОСОБА_1був укладений кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, зі сплатою відсотків за користування строковим кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказує на те, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» затверджених наказом № СП-2010-265 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. що підтверджується підписом у заяві, копії витягу з «Умов та правил надання банківських послуг», та витягу з «Тарифів Банку». Вказують, що відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватись як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питаннях банківського обслуговування з клієнтом через web сайт банку. Сторонами було визначено, що засобами доступу до карткового рахунку є кредитна картка та телефон клієнта. Банк виконав свої зобовязання за Договором, а відповідач порушила взяті на себе зобов'язання, кредит у визначені договором строки не повертає і станом на 29.02.2016 року має заборгованість по кредиту, яка складається за наступного: 14710,80 заборгованість за кредитом, 10651,55 заборгованість за відсотками за користування кредитом, 684,89 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи 500 грн.(фіксована складова) та 1302,36 грн. (процентна складова)..

Від представника позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності від 04.09.2015 року за № 3734-К-Н-О, в справі є клопотання, в якому він позовні вимоги про стягнення заборгованості підтримує в повному обсязі, та просить провести розгляд справи без його участі. У випадку неявки відповідача не заперечує проти винесення у справі заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1, направила до суду заперечення проти позовних вимог, в якому заперечує проти позову з підстав його необґрунтованості, незаконності та невідповідності дійсним обставинам. Вказує на те, що дійсно шляхом оформлення заяви про приєднання до умов та правил користування платіжних карт ПриватБанку, вона отримала платіжну картку «Універсальна», і в зазначеній заяві визначено кредитний ліміт за карткою 500 грн. Вказує на те, що 16.06.2015 року вона отримала телефонний дзвінок від невідомої особи, яка представилась як оператор банку, номер телефону з якого телефонували є телефоном ПриватБанку записаним на картці, на прохання оператора вони звірили дані картки, вона підтвердила термін дії картки та назвала текст повідомлення яке їй надіслав ПриватБанк. Після чого вона отримала повідомлення про зняття з її картки 14750 грн.. Вона негайно зателефонувала до гарячу лінію 3700 та залишила заявку про блокування картки, про шахрайські дії та про повернення коштів. Всі її дії на прояснення ситуації з Банком не лише не давали результату, а вона отримувала перешкоди, її номер блокувався, вона не могла звязатись з гарячою лінією, щоб дізнатись результат розслідування, їй не надавався номер картки на який здійснено переказ, не надавався код авторизації переказів коштів, щоб взяти підтвердження переказу в системі Portmone. Тільки 10.07.2015 року Банк направив їй відповідь про порушення нею умов та правил надання банківських послуг, з чим вона не погоджується, так як Банк сам порушив Умови та правила надання банківських послуг, це підтверджується тим, що згідно її заяви від 05.05.2011 року зобовязання Банку щодо надання/списання кредитного ліміту в межах суми 500 грн., питання збільшення кредитного ліміту з нею ніхто не узгоджував, і тому вона не може нести відповідальність за самовільне збільшення Банком кредитного ліміту та порушення Банком зобовязання щодо надання/списання кредитного ліміту в межах суми 500 грн. згідно її заяви. Крім того переказ коштів було здійснено на рахунок неналежного отримувача, і Банк, за її заявою, не призупинив несанкціонований розрахунок. Посилається на ст. 1073 ЦК України, яка передбачає правові наслідки за неналежне виконання банком операцій за рахунок клієнта. Тому вважає, що вона не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного предявлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача. Просить розгляд справи провести без її присутності з урахуванням її заперечення та в позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, не доведені та не підлягають задоволенню зі слідуючих підстав.

Дані правовідносини регулюються:

- ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;

- ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до вимог договору та вимог цього Кодексу;

- ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами;

- ст.634 ЦК України договір приєднання.

Дані правовідносини регулюються також договором кредиту від 05.05.2011 року.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено у судовому засіданні, що 05.05.2011 року між сторонами укладався кредитний договір без номера, згідно з умовами якого ПАТ КБ «Приватбанк» надав ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 500,00 грн., зі сплатою відсотків за користування строковим кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, на підтвердження чого ПАТ КБ «Приватбанк» надано копія заяви ОСОБА_1 від 05.05.2011 року про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в «Приватбанку», підписану відповідачем ОСОБА_1, яка разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає договір між банком та відповідачем (а.с. 9). Факт отримання кредиту та використання кредитної картки відповідачем не оспорюється. Проте оспорюються обставини викладені позивачем в позовній заяві, про надання відповідачеві кредиту в сумі 15000 грн. Позивачем зміна умов кредитування, в частині збільшення кредитного ліміту, підтверджує довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.8), за відсутності доказів погодження відповідача на таке збільшення, відповідно до 2.1.1.2.3 Умов і Правил надання банківських послуг.

Відповідно укладеного договору позичальник взяв на себе зобов'язання своєчасно та у повному обсязі здійснювати повернення кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами. Відповідач ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором не порушувала, що підтверджується наданими позивачем розрахунками (а.с.7). Стосовно встановлення нового кредитного ліміту та зняття 16.06.2015 року з картки відповідача коштів у сумі 14750 грн., невідомою особою, шахрайським способом, зловживаючи довірою відповідача, то відповідач виконала передбачені Умовами і Правилами надання банківських послуг п. 2.1.1.5, які передбачають обовязки клієнта, згідно яких клієнт зобовязаний інформувати Банк, а також правоохоронні органи при отриманні звістки про незаконне використання картки(п.2.1.1.5.11). Зазначені умови договору позивач виконала, звернувшись до працівника ПАТ КБ «Приватбанк» за номером 3700 з повідомленням про викрадення коштів з картки, її блокування та повернення коштів, одночасно повідомивши про ці дії службу безпеки Банку, та правоохоронні органи про факту вчинення шахрайських дій відносно відповідача, і по даній заяві відкрито кримінальне провадження №0005848 від 16.06.2015 року, що підтверджується документами наданими відповідачем до заперечення.

На підставі наявних у справі доказів, суд прийшов до висновку, що позивач виконав свої обовязки передбачені договором, проте ПАТ КБ «Приватбанк» не надано належних доказів, що дані дії були вчинені відповідачем, що вона передала картку іншим особам, чи відкрила їм ПІН код, та вважає, що позивачем своєчасно не вчинено дії на заяву відповідача про блокування картки, про вчинення шахрайських дій та про повернення коштів, які викрадені з карткового рахунку тому суд приходить до висновку, що нарахування відповідачу заборгованості у сумі 27849 грн. 60 коп. є безпідставним, оскільки ПАТ КБ «Приватбанк» не виконав своїх обовязків передбачених п.2.1.1.3 Умов та правил надання банківських, та в порушення п.п. 2.1.1.3.6 даних умов не забезпечив призупинення розрахунків з використанням картки. Діяв всупереч п. 37.2 статті 37 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобовязаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до розділу VI Положення про порядок емісії електронних платежів засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління НБ України від 05 листопада 2014 року N 705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного предявлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що при здійсненні платіжних операцій 16.06.2015року на загальну суму 14710,00 грн. відповідачка ОСОБА_1 особисто не використовувала електронний платіжний засіб, судом не встановлено та позивачем не доведено, що вона своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, повідомила правоохоронні органи про вчинений злочин, а тому суд приходить до висновку, що відповідачка не несе відповідальності за таку платіжну операцію. Даний висновок суду відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 13 травня 2015 року (справа N 6-71цс15).

Керуючись ст.ст. 3, 6, 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212 -215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні в судовому засіданні з дня отримання його копії, через Теплицький районний суд до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: