У х в а л а

23 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Лященко Н.П.,

розглянувши заяву компанії «Рено С.А.С.» про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2016 року у справі за позовом компанії «Рено С.А.С.» до Державної служби інтелектуальної власності України, товариства з обмеженою відповідальністю «Спрей Майстер», ОСОБА_5 про визнання частково недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг,

в с т а н о в и л а :

Солом'янський районний суд м. Києва рішенням від 8 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 9 вересня 2015 року, позовні вимоги компанії «Рено С.А.С.» задовольнив: визнав свідоцтво України № 128243 на знак для товарів і послуг «SprayMaster» недійсним у частині товарів 12 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг (далі - МКТП); зобов'язав Державну службу інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання вказаного свідоцтва недійсним у частині товарів 12 класу МКТП та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність»; стягнув з товариства з обмеженою відповідальністю «Спрей Майстер» (далі - ТОВ «Спрей Майстер») на користь компанії «Рено С.А.С.» 7 тис. 603 грн 60 коп. судового збору.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 10 лютого 2016 року касаційну скаргу ТОВ «Спрей Майстер» задовольнила, судові рішення скасувала, справу направила на новий розгляд до суду першої інстанції.

6 травня 2016 року компанія «Рено С.А.С.», за дорученням якої діє Сопільняк В.Ю., звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2016 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 6, 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг».

На обґрунтування підстави перегляду зазначеного судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2011 року, в якій, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваному судовому рішенні, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 10 лютого 2016 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд, скасувавши судові рішення та направивши справу на новий розгляд до суду першої інстанції, указав на необхідність всебічно та повно встановити усі обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Разом з тим в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2011 року, наданій заявником для порівняння, касаційний суд, залишивши в силі рішення суду першої інстанції, погодився з його висновком про наявність правових підстав для визнання свідоцтва на знак для товарів і послуг недійсним з огляду на те, що зареєстрована торговельна марка є схожою настільки, що її можна сплутати з іншими, раніше зареєстрованими, знаками для товарів і послуг, що свідчить про її невідповідність умовам надання правової охорони.

Порівняння вищенаведеного судового рішення із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом компанії «Рено С.А.С.» до Державної служби інтелектуальної власності України, товариства з обмеженою відповідальністю «Спрей Майстер», ОСОБА_5 про визнання частково недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг за заявою компанії «Рено С.А.С.» про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук
В.І. Гуменюк
Н.П. Лященко