У Х В А Л А

30 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 12 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно умов кредитного договору № MKТWGА00000025 від 21 серпня 2007 року ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 10 013,36 доларів США з кінцевим терміном повернення до 18 серпня 2017 року, а відповідач зобов'язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

У забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним вище кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 21 серпня 2007 року укладено договір іпотеки № MKТWGА00000025, за умовами якого банку було передано в іпотеку належне відповідачам нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1.

Позивач зазначав, що у зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за зазначеним вище кредитним договором, банк звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням суду від 18 серпня 2009 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 шляхом продажу зазначеного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк».

Позивач також зазначав, що ПАТ КБ «Приватбанк» надсилало відповідачам повідомлення про порушення основного зобов'язання з вимогою добровільно звільнити житловий будинок, яке залишилось без задоволення.

На підставі наведеного просив суд виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та проживають в будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 серпня 2015 року позов задоволено частково.

Виселено ОСОБА_1 з житлового будинкуАДРЕСА_1.

Виконання рішення в частині виселення відстрочено до закінчення дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 12 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відстрочки виконання рішення суду щодо виселення до закінчення дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» скасовано.

В іншій частині рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 серпня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду Закарпатської області від 12 листопада 2015 року та залишити в силі рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 серпня 2015 року, мотивуючи свої вимоги порушенням апеляційним судом норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про наявність підстав для скасування рішення апеляційного суду потребують перевірки.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселення призначити до судового розгляду на 01 червня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова