У х в а л а

іменем україни

13 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Остапчука Д. О., ДербенцевоїТ. П., Попович О. В.,

провівши попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнання договорів кредиту, поруки та іпотеки недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 24 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 12 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому зазначав, що 30 серпня 2007 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») було укладено кредитний договір № 804/6/08/2007/840к/2534, на забезпечення виконання якого він передав в іпотеку банку житловий будинок АДРЕСА_1. Цього ж дня між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, за яким остання поручилася перед кредитодавцем за виконання позичальником своїх зобов'язань як солідарний боржник у повному обсязі.

Посилаючись на те, що умови кредитного договору № 804/6/08/2007/840к/2534 не відповідають вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» та Правилам надання банками України інформації споживачу, затверджених постановою Національного банку України від 25 травня 2007 року № 168, й вказуючи на застосування ПАТ «КБ «Надра» нечесної підприємницької діяльності, просив суд визнати недійсними вказаний кредитний договір, а також укладенні в забезпечення його виконання договори поруки і іпотеки від 30 серпня 2007 року.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 24 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 12 листопада 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 необхідно відхилити з огляду на наступне.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Судами встановлено, що 30 серпня 2007 року між ОСОБА_4 та ПАТ «КБ «Надра» було укладено кредитний договір № 804/6/08/2007/840к/2534, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 29 тис. доларів США зі сплатою 12,99 % річних, з кінцевим терміном повернення до 30 серпня 2035 року.

Цього ж дня на забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між ОСОБА_4 та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір іпотеки, за умовами якого позивач передав в іпотеку банку житловий будинок АДРЕСА_1.

Також на забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, за яким остання поручилася перед кредитодавцем за виконання позичальником своїх зобов'язань як солідарний боржник у повному обсязі.

Із заяви ОСОБА_4 від 27 серпня 2007 року вбачається, що він був попередньо ознайомлений банком з умовами надання кредиту, в тому числі, його було повідомлено про наявні форми кредитування, типи відсоткових ставок, орієнтованою сукупною вартістю кредиту тощо, а також своїм підписом позивач підтвердив, що його попередньо ознайомлено з примірником кредитної угоди, що пропонується банком до підписання.

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач у суді не довів обставин, на які посилався на обґрунтування своїх вимог. Кредитним договором чітко визначені умови повернення кредитних коштів, плати за користування ними, а також розмір та періоди сплати інших, передбачених угодою, платежів, права і обов'язки сторін, в тому числі, заходи відповідальності, які покладаються на них у зв'язку з порушенням зобов'язань. Такі умови є результатом домовленості сторін та не свідчать про обмеження прав споживача.

Доводи касаційної скарги про ненадання банком всієї необхідної інформації про умови кредитування - безпідставні та спростовуються матеріалами справи, а висновки з цього приводу, зроблені судами, ґрунтуються на встановлених у суді обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 24 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 12 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:. Д. О.Остапчук

Т. П. Дербенцева

О.В. Попович