Ухвала

іменем україни

12 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Мазур Л.М., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Новомиргородської районної ради Кіровоградської області, треті особи: Новомиргородська районна державна адміністрація Кіровоградської області, редакція газети «Новомиргородщина», про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргоюОСОБА_4 на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 23 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 27 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Новомиргородської районної ради Кіровоградської області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 03 січня 2012 року між ним та відповідачем було укладено контракт, за яким його було призначено на посаду головного редактора редакції газети «Новомиргородщина». Згідно з умовами строкового трудового договору (контракту) він діяв з 03 січня 2012 року до припинення повноважень Новомиргородської районної ради VI скликання. 11 грудня 2015 року рішенням Новомиргородської районної ради Кіровоградської області № 8 його звільнено з посади головного редактора газети «Новомиргородщина» на підставі ч. 1 п. 2 ст. 36 КЗпП України. Також, позивач вказував на відсутність зі сторони відповідача вимоги про припинення трудового договору з ним, яка повинна була передувати останньому дню дії строкового трудового договору. Крім того, посилався на відсутність подання голови районної ради та голови районної державної адміністрації, як того вимагає п. 8.5 статуту редакції газети «Новомиргородщина». Згідно з положеннями укладеного між сторонами контракту позивач повинен був втратити свої повноваження 04 грудня 2015 року на першій сесії Новомиргородської районної ради та відповідно отримати в цей день трудову книжку і розрахунок по заробітній платі в повному обсязі, проте цього не відбулося. Також позивач вважав, що наведені обставини свідчать про те, що трудовий договір між ним та відповідачем набув статусу безстрокового, а тому його звільнення на підставі ч. 1 п. 2 ст. 36 КЗпП України є незаконним.

Враховуючи наведене, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив суд поновити його на роботі на посаді головного редактора редакції газети «Новомиргородщина», стягнути на його користь з редакції газети «Новомиргородщина» середній заробіток за час вимушеного прогулу з розрахунку 188 грн 82 коп. за один день, починаючи з 11 грудня 2015 року.

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 23 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 27 квітня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій й ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в редакції від 28 жовтня 2015 року виключно на пленарних засіданнях районної ради, окрім іншого, вирішуються такі питання: призначення і звільнення керівників засобів масової інформації відповідної ради (п. 7); вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників (п.20).

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, встановивши, що призначення та звільнення керівників засобів масової інформації відповідної ради вирішується виключно на пленарних засіданнях районної ради, а також те, що ні умовами контракту, ні статутом газети «Новомиргородщина» не передбачено попередження ОСОБА_4 про бажання припинити з ним дію контракту та те, що строк дії контракту визначено до припинення терміну повноважень районної ради VІ скликання, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 23 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 27 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

О.В.Попович