УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 04 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Універсал банк», третя особа - ОСОБА_4, про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними,-

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Універсал банк» (далі - ПАТ «Універсал банк»), третя особа - ОСОБА_4, про визнання недійсними генерального договору про надання кредитних послуг № ВL94 від 05 вересня 2007 року, додаткової угоди № ВL94-К/1 від 05 вересня 2007 року, укладених між ним і відповідачем та недійсним договору іпотеки № 4844 від 05 вересня 2007 року, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «Універсал Банк.

Свої вимоги мотивував, тим що відповідно до умов вказаного кредитного договору та додаткової угоди до нього банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти з 05 вересня 2007 року терміном погашення по 01 вересня 2027 року в сумі 200 000 доларів США зі сплатою позичальником відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 14 % річних, що нараховується на фактичний залишок заборгованості за кредитом за фактичний період користування кредитними коштами, сплата кредитних коштів визначена щомісячним графіком погашення заборгованості по кредиту у складі щомісячного ануїтетного платежу. У забезпечення виконання боргових зобов'язань за кредитним договором між ОСОБА_4 та банком було укладено договір іпотеки від 05 вересня 2007 року.

На виконання умов кредитного договору ним було сплачено відповідачу 215 807,69 дол. США тіла кредиту та відсотків, при цьому 12 квітня 2011 року достроково погашено тіло кредиту в сумі 81 433,33 дол. США та нараховані відсотки 895,07 дол. США.

Всупереч умов п. 3.4 додаткової угоди до кредитного договору після дострокового часткового погашення ним кредиту банк не підготував і не здійснив розрахунок нового скоригованого ануїтетного платежу та не проінформував його про це. У зв'язку з цим за його підрахунками щомісячний ануїтетний платіж повинен становити 2 487,05 дол. США, а сума нарахованих відсотків за 20 років повинна бути 396 881,17 дол. США, тому виявилася розбіжність у переплаті ним на користь банку нарахованих відсотків у сумі 6 200,66 дол. США.

Банком застосовані несправедливі умови у генеральному договорі та додатковій угоді від 05 вересня 2007 року у зв'язку з розрахунком ануїтетного платежу базової ставки кількості днів у році 360, що призвело до скритого збільшення розміру нарахованих відсотків за кредитом і відбулося збільшенні відсоткової ставки до 14,07 % річних, при цьому розрахунок підвищеної процентної ставки за прострочення платежів здійснюється банком виходячи з кількості днів у році 365 (у високосному 366).

За його зверненням експертом було складене експертне економічне дослідження від 13 липня 2015 року за висновком якого встановлено, що графік погашення кредиту не містить інформації щодо вартості всіх супутніх послуг, реальної процентної ставки, винагород та інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, що показує нижчу вартість кредиту; не визначений та не вказаний тип процентної ставки; має місце недотримання банком п. 3.4 додаткової угоди до генерального кредитного договору від 05 вересня 2007 року щодо ненадання позичальнику нового скоригованого графіку погашення кредиту; обґрунтованість розрахунку заборгованості позичальника не підтверджується.

Позивач зазначає, що умови кредитного договору є несправедливими і тому відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів» вказані договори мають бути визнані недійсними.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 04 квітня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_2просить у своїй касаційній скарзі скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, виходячи із того, що спірним кредитним договором передбачено всі умови кредитування, зокрема, розмір наданого кредиту, строк, на який наданий кредит, порядок його надання та повернення, розмір плати за користування кредитними коштами, права та обов'язки позикодавця і позичальника, відповідальність сторін, а тому підстави для визнання договору недійсним відповідно до положень ст. ст. 203, 215 ЦК України відсутні.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Універсал банк», третя особа - ОСОБА_4, про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова