Справа № 159/3068/13-ц
Провадження № 4-с/159/3/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Луньової Т.М.,

з участю секретаря Канашкової О.М.,

державного виконавця ВДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 на постанову від 11 квітня 2016 року про відкриття виконавчого провадження №50775775, -

в с т а н о в и в :

Старшим державним виконавцем ВДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження №50775775 на підставі виконавчого листа 159/3068/13-ц, виданого Ковельським міськрайонним судом 11.12.2014 року по примусовому виконанню рішення Ковельського міськрайонного суду від від 16 січня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення часток у праві власності у новоствореному обєкті нерухомого майна, в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судового збору в розмірі 1719,70 грн.

У діях державного виконавця заявник убачає порушення її прав та свобод, зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження, що полягає у наступному:

Рішення Ковельського міськрайонного суду від 16 січня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення часток у праві власності у новоствореному обєкті нерухомого майна набуло чинності 21 лютого 2014 року. 11 березня 2014 року Ковельським міськрайонним судом було видано виконавчий документ - виконавчий лист 159/3068/13-ц, по примусовому виконанню вказаного рішення Ковельського міськрайонного суду від від 16 січня 2014 року, зокрема в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судового збору в розмірі 1719,70 грн.

Згідно інформації про виконавче провадження з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та оскаржуваної постанови, виконавчий документ надійшов до Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області 08 квітня 2016 року. Незважаючи на вказану обставину, виконавчий документ було прийнято до виконання, а виконавче провадження відкрито по закінченню строку предявлення виконавчого листа до виконання, тобто всупереч положень п.2 ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки пропуск встановленого строку предявлення документів до виконання є обставиною, яка виключає можливість здійснення виконавчого провадження, прийняте державним виконавцем рішення про відкриття виконавчого провадження суперечить вимогам п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», а тому підлягає скасуванню.

Крім цього, заявник вказує на порушення державним виконавцем норм п.3 ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки відомості щодо місця проживання/перебування боржника, що містяться у оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження, не відповідають відомостям, внесеним до паспорта громадянина України заявника, стосовно місця її реєстрації.

З покликанням на норми ст. 18,22,25,26 Закону України «Про виконавче провадження» заявник прохає суд визнати дії державного виконавця неправомірними, скасувати постанову від 11 квітня 2016 року про відкриття виконавчого провадження №50775775 та зобовязати державного виконавця Ковельського міськрайонного управління юстиції повернути виконавчий лист 159/3068/13-ц, по примусовому виконанню рішення Ковельського міськрайонного суду від від 16 січня 2014 року, зокрема в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судового збору в розмірі 1719,70 грн.

У ході судового розгляду представник заявника ОСОБА_2 заяву підтримав з підстав, зазначених у ній.

Державний виконавець ВДВС Ковельського міьскрайоного управління юстиції ОСОБА_1 заперечила проти задоволення заяви. У заперечення заяви посилається на наступні обставини: на виконанні ВДВС Ковельського МРУЮ перебуває виконавче провадження №50775775, відкрите на підставі виконавчого листа №159/3068/13-ц, виданого Ковельським міськрайонним судом 11.12.2014 року по примусовому виконанню рішення Ковельського міськрайонного суду від від 16 січня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення часток у праві власності у новоствореному обєкті нерухомого майна, в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судового збору в розмірі 1719,70 грн. У строки, передбачені п.2 ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», а саме 29 квітня 2014 року Ковельською ОДПІ, яка діє від імені стягувача, до ВДВС Ковельського МРУЮ було подано виконавчого листа №159/3068/13-ц та заяву про примусове виконання рішення Ковельського міськрайонного суду від від 16 січня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення часток у праві власності у новоствореному обєкті нерухомого майна, в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судового збору в розмірі 1719,70 грн. 20 травня 2014 року головним державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №43399441 з виконання вказаного виконавчого листа. Постановою державного виконавця на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження вказаний виконавчий документ було повернуто стягувачеві. У той же час повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону. Саме таким правом скористався стягувач, звернувшись повторно у квітні 2015 року до ВДВС Ковельського МРУЮ з заявою про примусове виконання рішення суду в частині стягнення з заявника на користь держави судового збору. Процесуальні документи боржникові надсилались за зазначеною у виконавчому документі та супровідному листі Ковельської ОДПІ фактичному місці проживання боржника.

Представник стягувача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду заяви, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що заява є безпідставною і задоволенню не підлягає.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 січня 2014 року у цивільній справі 159/3068/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення часток у праві власності у новоствореному обєкті нерухомого майна ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1719,70 грн.

11 березня 2014 року Ковельським міськрайонним судом Ковельській ОДПІ було направлено виконавчі листи по примусовому виконанню вказаного рішення суду в частині стягнення з відповідачів на користь держави судового збору. (.т.2 а.с.109).

За заявою Ковельської ОДПІ, що надійшла до відділу державної виконавчої служби Ковельського МРУЮ 20 травня 2014 року старшим державним виконавцем ВДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції цього ж дня було відкрито виконавче провадження ВП №43399441 на підставі виконавчого листа 159/3068/13-ц, виданого Ковельським міськрайонним судом 11 березня 2014 року по примусовому виконанню рішення Ковельського міськрайонного суду від 16 січня 2014 року, в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судового збору в розмірі 1719,70 грн.

Постановою державного виконавця 30.12.2015 року вказаний виконавчий документ було повернуто стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

У ході судового розгляду встановлено, що рішення Ковельського міськрайонного суду на час розгляду даної заяви не виконане.

Згідно п.1 ч.1 ст. 19. Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Згідно ч.2 вказаної статті у заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

2. Строки, зазначені у частині першій цієї статті,

встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання

рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення;

При цьому слід розрізняти поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання від поновлення строку давності для предявлення виконавчого листа до виконання після його переривання.

Згідно ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

1) пред'явленням виконавчого документа до виконання;

2) частковим виконанням рішення боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

2. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

3. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а

також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Згідно ч.1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до

виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно п.2 ч.1, ч.5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

У ході судового розгляду встановлено, що у квітні 2016 року стягувач повторно звернувся до ВДВС Ковельського МРУЮ з заявою про примусове виконання рішення Ковельського міськрайонного суду від 16 січня 2014 року у цивільній справі 159/3068/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення часток у праві власності у новоствореному обєкті нерухомого майна, яким ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1719,70 грн.

З огляду на норми ст. 22,23,25,47 Закону України «Про виконавче провадження» дії державного виконавця Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1, щодо винесення постанови від 11 квітня 2016 року про відкриття виконавчого провадження №50775775 по примусовому виконанню рішення Ковельського міськрайонного суду від 16 січня 2014 року у цивільній справі 159/3068/13-ц, є правомірними.

Крім цього, з огляду на вимоги ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» вжиття заходів для встановлення фактичного місця проживання/ перебування боржника є як правом, так і обовязком державного виконавця.

Згідно ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» 1. Державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

2. Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження

виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

З урахуванням обставин, зазначених вище, підстави для повернення виконавчого документа стягувачеві, та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відсутні.

Крім цього, суд не розцінює в поданих представником заявника 20 травня 2016 року «Запереченнях проти доводів» вимоги про скасування постанов державного виконавця від 19 квітня 2016 року про стягнення виконавчого збору та стягнення витрат на проведення виконавчих дій при примусовому виконанні виконавчого листа, як такі, що підлягають розгляду у даному провадженні, оскільки згідно ухвали суду від 11 травня 2016 року розпочато провадження за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 на постанову від 11 квітня 2016 року про відкриття виконавчого провадження №50775775 в рамках ст. 383-387 ЦПК України.

Відтак за заявником залишається право оскаржити дії державного виконавця, щодо винесення постанов від 19 квітня 2016 року, у передбаченому законом порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст..383-387 ЦПК України, ст.. 18,22,23,25,26,30,47 Закону України «Про виконавче провадження», суд-

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 на постанову від 11 квітня 2016 року про відкриття виконавчого провадження №50775775 відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Головуюча: Т.М.Луньова