У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 16 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 18 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба» про розірвання договору оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що 28 липня 2007 року між ним та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Дружба» (далі - СТОВ «Дружба») укладено договір оренди земельної ділянки НОМЕР_1, відповідно до якого відповідач отримав у користування земельну ділянку загальною площею 4,13 га, розташовану на території Кантелинської сільської ради Іллінецького району Вінницької області.

Позивач вважав, що СТОВ «Дружба» не виконував своїх зобов'язань згідно з умовами договору, ЗК України та Законом України «Про оренду землі», оскільки більше п'яти років не здійснював глибоку оранку понад 20 сантиметрів у глиб ґрунту. Також відповідач без згоди позивача передав його земельну ділянку в суборенду.

Крім цього, у договорі оренди землі НОМЕР_1 передбачена орендна плата за землю у розмірі 537 грн 16 коп. з урахуванням індексу інфляції. Станом на 2015 рік нормативно-грошова оцінка земельної ділянки значно більша та становила 93 441 грн 99 коп. Відповідно до п. 7 договору оренди землі НОМЕР_1 від 28 липня 2007 року орендна плата становить 1,5 % від нормативної оцінки земельної ділянки. Однак, позивач вважав, що таке положення не відповідає Указу Президента України від 02 лютого 2002 року № 92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)», яким запроваджено плату за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 3 % визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступове збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря.

Просив розірвати договір оренди земельної ділянки НОМЕР_1, укладений 28 липня 2007 року між ним та СТОВ «Дружба».

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 16 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 18 серпня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною 1 ст. 10 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57−60 ЦПК України.

Суди обґрунтовано відмовили у позові, оскільки позивачем не доведено, що відповідач не дотримується земельного та природоохоронного законодавства, пошкоджує об'єкт оренди, несвоєчасно й не у повному обсязі сплачує орендну плату та передає земельну ділянку в суборенду.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують, а зводяться лише до переоцінки доказів, а суд касаційної інстанції згідно зі ст. 335 ЦПК України не встановлює факти і не досліджує докази.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 16 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 18 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік