Справа № 495/1283/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Чумаченко О.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/1283/16-ц

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради

за участю третьої особи ОСОБА_2

про визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В :

22.02.2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради (далі по тексту відповідач) про визнання права власності на спадкове майно (а.с.1-3).

Так, позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, зокрема на 7/8 часткок житлового будинку під № 23, що розташований в м. Білгород-Дністровському Одеської області по вул. Шабській, який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 45.8 кв.м., житловою 24.5 кв.м., літньої кухні літ. «В», підвалу літ. «б», убиральні літ. «В», споруд №1 4, що відкрилась після смерті бабусі ОСОБА_3, яка померла 16.09.2011 року.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2016 року було відкрито провадження по справі №495/1283/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Справу призначено до розгляду (а.с.25).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.03.2016 року було залучено до участі у справі № 495/1283/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання права власності на спадкове майно в якості третьої, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 (а.с.34-35).

Позивач ОСОБА_1, в судове засідання не з'явилася, але її представник ОСОБА_4, подала до суду заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримує ОСОБА_1 в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутністю (а.с.54).

Представник відповідача ВК Б-Дністровської МР, відзив або заперечення на позовну заяву ОСОБА_1 до суду не надав та в судові засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судових засідань, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними розписками (а.с.27, 40, 50).

Третя особа ОСОБА_2, відзив або заперечення на позовну заяву ОСОБА_1 до суду не надав та в судові засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судових засідань.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 16 вересня 2011 року померла бабуся ОСОБА_1 - ОСОБА_3, що підтверджується виданим 17 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №274270, актовий запис №548 (а.с.12).

Відповідно до довідки КП «Білгород-Дністровське БТІ» №408 від 22.03.2016 року, станом на 31.12.2012 року власниками житлового будинку під № 23, що розташований в м. Білгород-Дністровському Одеської області по вул. Шабській були:

- 1/2 частки ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 03.11.1956 року;

- 1/8 частки ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30.07.1970 року;

- 1/8 частки ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30.07.1970 року;

- 1/8 частки ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30.07.1970 року;

- 1/8 частки ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30.07.1970 року (а.с.47).

Після смерті 16.09.2011 року ОСОБА_3 відкрилась спадщина, зокрема у вигляді 1/8 частки житлового будинку під № 23, що розташований в м. Білгород-Дністровському Одеської області по вул. Шабській, який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 45.8 кв.м., житловою 24.5 кв.м., літньої кухні літ. «В», підвалу літ. «б», убиральні літ. «В», споруд №1 4.

За твердженням позивача, ОСОБА_3 (померла 16.09.2011 року) фактично прийняла вищезазначену спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті її матері - ОСОБА_10, яка померла 24 липня 1990 року (1/2 - 1/8 частка) та після смерті її брата - ОСОБА_11, який помер 12 січня 1997 року (1/8 частка).

При зверненні до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_1 було відмовлено у зв'язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на частки житлового будинку. Рекомендовано звернутись до суду (а.с.6).

Дані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із відповідною позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України, спадкування за правом представлення - внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємцем ОСОБА_3 (померлої 16.09.2011 року) за законом, який претендує на спадщину є її онука ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Положеннями ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, за участю третьої особи ОСОБА_2про визнання права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1233, 1234, 1236, 1266 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, за участю третьої особи ОСОБА_2про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (67770, Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Радянська, 42 «А», квартира 8, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на спадкове майно за законом, а саме на житловий будинок № 33 по вулиці Свердлова в селі Шабо Білгород-Дністровського району, Одеської області складається із житлового будинку літ. „А загальною площею 57,9 кв.м., житловою площею 35,9 кв.м., літньої кухні літ. „Б, вбиральні літ. „В, басейну № 1, забору № 2, воріт № 3, калитки № 4, замощення 1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко