Справа № 415/2245/16-ц
Провадження № 2-о/415/239/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.16 року Лисичанський міський суд луганської області

у складі: головуючого судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі судового засідання Дьоміновій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа Лисичанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в селі Мідне Мідновського району Тверської області, постійно проживав в м. Стаханові Луганської області, Україна. Причина смерті (мовою оригіналу): «Раковая интоксикация. Злокачественное новообразование боковой стенки моченого пузыря». . Лікарське свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 04.04.2016 року та довідка про причину смерті видані : «Государственным учреждением Стахановская центральна городская многопрофильная больница» ЛНР. 16.05.2016 року отримала відмову Лисичанського міського відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Луганській області про видачу свідоцтва про смерть батька з посиланням на те, що заявником для підтвердження факту смерті не пред»явлено документ закладу охорони здоров»я, що підтверджує такий факт. Державна реєстрація смерті не проведена. Тому просить встановить факт смерті ОСОБА_2.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні не була присутня, просила розглядати справу без її участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину нявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, зареєстрована в АДРЕСА_1 ( а.с.4-5). Із копії свідоцтва про народження вбачається, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ( а.с.6). Із копії свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, ОСОБА_5 та ОСОБА_1, уклали шлюб 04.09.1982 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 1982 року вересня місяця 04 числа зроблено запис № 832. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові- ОСОБА_5, дружині - ОСОБА_1 ( а.с. 7) Документами підтверджуючими факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 є (мовою оригіналу): «Врачебное свидетельство о смерти НОМЕР_1 о том, что ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 умер ІНФОРМАЦІЯ_2. Причина смерти: «Раковая интоксикация. Злокачественное новообразование боковой стенки моченого пузыря»та копією ( мовою оригіналу ) «Справкой о причине смерте к форме № 106/у№ 38 от 04.04.2016 года ( а.с. 8-9) Лисичанським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 16.05.2016 року ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації смерті ОСОБА_2 , оскільки заявником для підтвердження факту смерті не пред»явлено документ закладу охорони здоров»я, що підтверджує такий факт . ( а.с. 12)

Згідно з положенням п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимими за змістом частини першої цієї статті є докази одержані в порядку, встановленому законом. Даючи оцінку допустимості таких доказів,як документи, що видані органами та установами та тимчасово окупованій території України, суд керується ч.2 ст. 19 Конституції України якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, практикою Європейського суду з прав люди, а саме висновком суду у справі Намібії так званого намібійського винятку», який полягає у тому, що не може визнаватися недійсними всі документи,видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть українського зразка.

Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви, надані докази достатніми та переконливими.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218, 256-259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа Лисичанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця селі Мідне Мідновського району Тверської області , громадянина України , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, місце смерті м. Стаханов, Луганської області, Україна, зареєстрований АДРЕСА_2. Причина смерті: «Раковая интоксикация. Злокачественное новообразование боковой стенки моченого пузыря».

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до Лисичанського міського суду апеляційної скарги у десятиденний строк з моменту його проголошення, а особами, що брали участь у справі але не були присутні на його проголошенні, в тому самому порядку та в той самий строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Л.Б.Чернобривко