Справа № 500/85/16-ц
Провадження № 2/500/157/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Баннікової Н.В.
при секретарі Топтигіній О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Автологістика» про стягнення сум заборгованості за кредитним договором,-
У грудні 2015 р. Публічне акціонерне товариство «ЕНЕРГОБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» ОСОБА_1 звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Автологістика» ( далі - ТОВ «Автологістика») про стягнення сум заборгованості за кредитним договором в сумі 37 098,08 Євро заборгованість за відсотками та 167 636,95 грн. пеню (а.с.99).
Свої вимоги мотивує тим, що 18.06.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «ЕНЕРГОБАНК» (далі ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», Банк) та ТОВ «Автологістика» (далі - Позичальник) було укладено кредитний договір № 1306-27 про надання у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошових коштів кредиту в сумі 276 568,22 Євро із відповідними змінами до нього, внесеними додатковими договорами №№ 1-4 від 9.12.2013, 02.04.2014 р., 11.06.2014 р. та 12.12.2014 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17% на рік та з кінцевим строком повернення до 18.12.2015 р.
З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором 12.12.2014 року було укладено договір поруки № 1306-27/П із поручителем позичальника ОСОБА_2
Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте Позичальник платежі належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 14.12.2015 р. за ним виникла заборгованість у сумі 276 568,22 Євро - неповернутих кредитних коштів та 37 098,08 Євро - несплачених відсотків за користування кредитом, крім того Банком нараховано пеню за несвоєчасну сплату відсотків за кредитом у розмірі 167 636,95 грн., яку до теперішнього часу не погашено.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача (а.с.211).
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ТОВ «Автологістика» у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив (а.с.212).
Заслухавши представника позивачів, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
У судовому засіданні встановлено, що 18.06.2013 р. між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та Позичальником було укладено кредитний договір № 1306-27 про надання у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цивільного характеру використаннягрошових коштів кредит в сумі 276 568,22 Євро (а.с.15-23).
9.12.2013, 02.04.2014 р., 11.06.2014 р. та 12.12.2014 р. Банком та Позичальник уклали додаткові договори №№ 1-4 до Кредитного договору відповідно до умов яких термін користування кредитом встановлено до 18.12.2015 р. (п.1.1.2 Кредитного договору) та процентна ставка за користування кредитом 17 % річних (п.1.1.3 Кредитного договору) (а.с.24-31, 35-37).
Відповідно до п.3.4 Кредитного договору з подальшими змінами Банк нараховує проценти, виходячи із розрахунку встановленої в цьому договорі процентної ставки і фактичного залишку заборгованості не рідше одного разу на місяць, а Позичальник сплачує проценти щомісячно до 5 числа включно наступного за звітним місяця.
Як вбачається з п. 6.2.1 Кредитного договору з подальшими змінами Позичальник зобовязався здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти, використати кредит за цільовим призначенням та виконувати всі свої зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором.
Згідно ст.1054 ЦК України по кредитному договору банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1 та 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
З метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором 12.12.2014 року було укладено договір поруки № 1306-27/П із поручителем ОСОБА_2, відповідно до умов якого останній взяв на себе зобов'язання відповідати перед позивачем солідарно з ТОВ «Автологістика» за виконання кредитних зобов'язань, які випливають з умов кредитного договору по поверненню позики (а.с.32-34).
Якщо в кредитному договорі виконання зобов'язання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (ст. 533 ЦК України), то за наявності хоча б в однієї зі сторін зобов'язання (у банку-отримувача або в ініціатора платежу) індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України (ст. 5 Декрету), суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.
Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 14 постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст. 192, ч.3 ст. 533 ЦК України, Декрет).
Як вбачається з Генеральної ліцензії від 20.20.2011 р. № 46, ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» станом на 18.06.2013 р. мало право на здійснення валютних операцій (а.с.222-225).
Отже, оскільки позичальник свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, станом на 14.12.2015 р. за ними виникла заборгованість, зокрема, у сумі 37 098,08 Євро - несплачених відсотків за користування кредитом, нарахованих за період з 01.03.2015 р. по 13.12.2015 р. та 167 636,95 грн. пені за період з 07.04.2015 р. по 13.12.2015 р., що підлягає стягненню з відповідача, який несе солідарну відповідальність із Позичальником.
Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України та підп. 1 п.1 ч. 2 ст. 4 та абз. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» в сумі 16 740,31 грн. (1 116,020,8367 ((2556,4231 х 37 098,08 грн.) + 167 636,95 грн.) х 1,5% = 16 740,31 грн.) (а.с.1)..
Керуючись ст.ст.526, 530, 533, 549,554, 610, 611, 651, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Автологістика» про стягнення сум заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя:(підпис) З оригіналом згідно: Суддя:ОСОБА_3