Справа №451/631/16-ц
Провадження № 2/451/419/16
РІШЕННЯ

іменем України

10 жовтня 2016 року

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Мулявка О.В.

при секретарі судового засідання Крикавській М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2016 року позивачка звернулася до суду із позовом, відповідно до вимог якого, просить стягувати аліменти із відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини із всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення ним навчання.

В обґрунтування позову посилається на те, що 21.06.2001 року шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано Радехівським відділом реєстрації актів громадського стану районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №41 (а.с.10).

Під час перебування у шлюбі із відповідачем, у них народився син ОСОБА_5, який на даний момент навчається на III-курсі денного відділення у Державному вищому навчальному закладі "Червоноградський гірничо-економічний коледж" за спеціальністю "Експлуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв", термін навчання з 01.09.2013 року по 31.06.2017 року (а.с.11).

Окрім цього, відповідач на утримання сина матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, працює на шахті №2 в м.Червоноград, отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу. Визначивши розмір аліментів, вважає, що відповідач повинен сплачувати такі у частці з усіх видів його доходів. Просить позов задоволити.

Заочним рішенням від 06 липня 2016 року у даній справі позов задоволено повністю (а.с.28-30).

Ухвалою суду від 25 серпня 2016 року у даній справі заяву про перегляд заочного рішення відповідача задоволено, заочне рішення від 06 липня 2016 року у даній справі скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку.

У судове засідання позивачка не з'явилася, надавши письмову заяву за вх.№4471, просить розгляд справи здійснювати без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задоволити (а.с.74).

Крім цього, також і відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву за вх.№4064, розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує частково та просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (а.с.68).

Поряд з цим, в матеріалах справи наявні докази, подані раніше із заявою про перегляд заочного рішення, з яких вбачається, що відповідач перебуває в шлюбі, наявність у нього на утриманні інших дітей та безпосередній його стан здоров'я, який є незадовільним (а.с.38-44).

Із врахуванням наведеного, на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до положень ст.ст.11,15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст.ст.10,60,61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Так, судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі (а.с.1-2,10), у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5-6,8) та, який перебуває на її утриманні і навчається (а.с.11).

Із довідки №2623 від 30.05.2016р. вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається на III-курсі денного відділення у Державному вищому навчальному закладі "Червоноградський гірничо-економічний коледж" за спеціальністю "Експлуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв", термін навчання з 01.09.2013 року по 31.06.2017 року (а.с.11).

У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому вказаний обов'язок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох.

У п.20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року "Про застосування окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не менше 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відтак, за змістом ст.199 СК України обов'язок утримати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладено на обох батьків.

За змістом ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 Сімейного кодексу України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Виходячи з норм вказаних статей, приймаючи до уваги, що син позивачки проживає разом із останньою та перебуває на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати такого не досягнуто, суд вважає вимогу позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_5 правомірною.

Виходячи із принципу диспозитивності, закладеному у ст.ст.11,60 ЦПК України, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, піддавши аналізу матеріали справи, суд приходить до висновку, що стан здоров'я ОСОБА_5 задовільний, йому не заподіяне каліцтво та джерел самостійного доходу він не має.

Окрім цього, суд приймає до уваги, що у відповідача стан здоров'я, незадовільний.

Дані обставини судом враховані при визначенні розміру аліментів.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене та рекомендації, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір таких на думку суду, підлягає до зменшення.

Враховуючи, що у відповідача стан здоров'я незадовільний, має на утриманні двох малолітніх дітей від іншого шлюбу, тому суд вважає, що позов слід задоволити частково.

У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, слід зауважити, що при наявності у відповідача доказів щодо погіршення стану його здоров'я, а також документального підтвердження зміни свого матеріального становища, він не позбавлений у майбутньому заявити вимогу про зменшення розміру аліментів.

У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідача стягнути судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212-215 ЦПК України та ст.ст.181,182,183,198-201 Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_2, жительки АДРЕСА_2, аліменти на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення ним навчання.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 551,20грн..

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийМулявка О. В.