РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2027/1429/2012

Провадження № 2/643/112/16

21.09.2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Малихіна О.Р.

при секретарі - Воловод К.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкові цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 міської ради, треті особи інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки і скасування рішення виконкому про прийняття в експлуатацію самоцільно прибудованого приміщення,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 у січні 2012 року звернулась до суду з позовом , в якому просить зобовязати ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки домоволодіння по вул. Рудінській, 13, в м. Харкові.

Рішенням районного суду від 22.07.2013 року, залишеним ухвалою апеляційного суду від 14.08.2014 року без змін, позов був задоволений. Ухвалою ВССУ від 10.12.2014 року рішення районного суду і ухвала апеляційного суду скасовані і справа направлена до районного суду на новий судовий розгляд.

Під час розгляду справи в суді позивачка подала додаткову позовну заяву до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 міської ради і додатково до вказаних позовних вимог про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки просить скасувати рішення виконкому Московської районної ради народних депутатів №123/28 від 20 червня 1995 року про прийняття в експлуатацію самовільно прибудованих приміщень до будинку літ. «А-1» по вул. Рудінській, 15, в м. Харкові.

Вказує, що їй на праві спільної приватної власності належить житловий будинок що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Рудінська, 13.

Зі сторони домоволодіння 15 частково на території земельної ділянки її домоволодіння, відповідачкою було збудовано прибудову. Як стало їй відомо, вказана прибудова зведена відповідачкою самовільно і частково на її земельної ділянці. Прибудова створює додаткове навантаження на ґрунт та призведе до просідання фундаменту будинку позивачки, що в свою чергу призведе до тріщин у належному їй на праві власності будинку та його руйнації, створить загрозу для її життя та осіб що перебувають у належному їй будинку разом з нею. Прибудова псує вид з вікна, закриває попадання сонця та значно знижує інсоляцію будинку, що може зашкодити здоровю позивачки та знижує вартість її будинку. Крім того, вказане самочинне будівництво виконано з порушенням протипожарних норм.

В обгрунтування додаткових позовних вимог про скасування рішення вказувала, що прибудова була самовільно побудована на її земельної ділянці, було захвачено 11 кв. м., без згоди власників захопленої земельної ділянки, а тому рішення виконкому при прийняття самовільно збудованих прибудов є незаконним, оскільки порушує її права, як користувача земельної ділянки. Дане рішення приймалось без будь яких досліджень та висновків компетентних спеціалістів та органів. Також, сам факт прийняття такого рішення викликає сумнів, оскільки відсутній оригінал рішення.

Відповідачка ОСОБА_2 проти позову заперечувала з тих підстав, що спірна прибудова була зведена нею зі згоди власника домоволодіння №13, який надав письмову згоду на це. Також, зведена до будинку №15 прибудова не порушує прав позивачки.

Відповідач ОСОБА_3 міська рада про дату і час розгляду справи повідомлена, але її представник в судове засідання не зявився без поважних на то причин.

Третя особа про дату і час розгляду справи повідомлена повісткою, але її представник в судове засідання не зявився.

В судовому засіданні встановлене наступне.

ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить житловий будинок, розташований за адресою: вул. Рудінська, 13 в м. Харкові, який вона отримала в порядку спадкування за законом після померлого 29.11.1997 року її батька ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтва про право на спадщину від 23.07.1998 року.

ОСОБА_2 належить на праві власності 70/200 частини житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Рудінська, 15 в м. Харкові.

ОСОБА_2 зі сторони, прилеглої до території земельної ділянки ОСОБА_1, побудувала двоповерхову прибудову (приміщення II, 2-1, 2-2, 2-7, 2-8, 2-9, 2-10) в будинку під літ. «А-1».

Відповідно до роз'яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п. п. 4, 12, 24 постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа. який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля. споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно із ч. 7 ст. 376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб. істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачкою здійснені прибудови до належної їй частини будинку у 1994 році, коли позивачка ОСОБА_1 не була власником домоволодіння №13. Власником вказаного домоволодіння був ОСОБА_5, який помер у 1997 році. При житті ОСОБА_5 не звертався до відповідних органів та суду із заявами про порушення його права при здійсненні вказаної прибудови відповідачкою.

Рішенням виконавчого комітету Московської районної ради народних депутатів м. Харкова від 20 червня 1995 року № 123/28 «Про прийняття в експлуатацію самовільно прибудовану 2-х поверхову прибудову (приміщення II, 2-1, 2-2, 2-7, 2-8, 2-9, 2-10 в будинку літ. «А-І» по вул. Рудінській, 15», прийнято в експлуатацію самовільно прибудовані приміщення II, 2-1, 2-2, 2-7, 2-8, 2-9, 2-10 в будинку літ. «А-І» по вул. Рудінській, 15, з послідуючою реєстрацією в міському БТІ на ім'я ОСОБА_2.

Даним рішенням також встановлено, що при будівництві протипожежні норми не порушені, згода співвласників існує.

Як вбачається з заяви ОСОБА_5 від 23.07.1994 року, власника домоволодіння №13, він не заперечував проти зведення ОСОБА_2 вказаної прибудови до належного їй будинку №15 на його земельної ділянці розміром 13 кв.м.. Вказана заява посвідчена головою вуличного комітету та начальником ЖЄУ-101.

У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Ні яких належних доказів того, що заяву про надання згоди на здійснення прибудови на належний йому земельної ділянці писала інша особа, а не ОСОБА_5, позивачка суду не надала. Провести почеркознавчу експертизу почерку і підписку в казаній заяві не представляється можливим у звязку з відсутністю вільних зразків почерку і підпису ОСОБА_5 за період 1994 року.

Той факт, що між співвласниками сусід низ земельних ділянок №13 і №15 відбулась переуступка земельної ділянки в розмірі 11,1 кв.м. підтверджується технічним паспортом на жилий будинок позивачки та планом земельної ділянки, який був складений на її замовлення 02.07.1999 року, з якого вбачається переуступка саме тієї частини земельної ділянки де відповідачка провела добудову.

Але позивачка з 1999 року по 2012 рік не зверталась до суду з вказаною заявою. Ні яких належних доказів того, що вона не знала про здійснення переуступки земельної ділянки розміром 11,1 кв. м. у 1994 році, вона суду не надала, а доданий нею до її позову технічний паспорт на домоволодіння №13 і земельну ділянку свідчить про те, що вона знала про таку переуступку ще у 1999 році.

Ні яких належних доказів того, що здійснена відповідачкою у 1994 році самовільна прибудова до належної їй частини будинку №15, була прийнята в експлуатацію рішенням виконкому Московської районної ради народних депутатів м. Харкова від 20 червня 1995 року з порушенням норм діючого на той час законодавства, а також з порушенням права власника домоволодіння №13 ОСОБА_5, немає. Посилання позивачки на те, що вказана прибудова була прийнята в експлуатацію з порушенням норм ДБН є голослівним і ні чим не підтверджується.

Також, позивачка не надала суду ні яких доказів того, що вказана самовільна здійснена відповідачкою прибудова порушує її права вказані в позовної заяві. Як вбачається з матеріалів справи починаючи з 1994 року і по теперішній час немає в наявності ні яких, вказаних в позові наслідків від будівництва.

З урахуванням наведеного суд відмовляє ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі.

У звязку з відмовою в позові в повному обсязі суд також скасовує всі заходи забезпечення позову, які накладені ухвалою суду від 01.02.2012 року, а саме скасовує: арешт на житловий будинок літера «А-1» з надвірними будівлями, за адресою м. Харків, вул. Рудінська, 15, до складу якого входить прибудова літера «А 1-2»; заборону ОСОБА_2 будь-яким чином відчужувати належний їй на праві власності житловий будинок літера «А-1» з надвірними будівлями, до складу якого входить прибудова літера «А1-2»; заборону КП «ОСОБА_3 міське бюро технічної інвентаризації» видавати ОСОБА_2 витяги з реєстру прав власності та проводити державну реєстрацію прав на нерухоме майно, житловий будинку літера «А-1» з надвірними будівлями, до складу якого входить прибудова літера «А1-2»: заборону Управлінню Держкомзему у м. Харкові вчиняти будь-які дії (видача, підготовка, оформлення будь-яких документів або їх копій) з питань оформлення прав на земельну ділянку для ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 11, 60, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області особами які брали участь в судовому засіданні протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду, а особами які не брали участь в судовому засіданні протягом того ж строку з дня отримання копії рішення суду.

Суддя: