Провадження № 2/311/1204/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 листопада 2016 року Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сидоренко Ю.В.,

при секретарі Осінцевій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просить стягувати з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, посилаючись на те, що на її утриманні знаходиться неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, однак відповідач ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає, хоча має можливість, внаслідок чого вона опинилася в скрутному матеріальному становищі, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином, відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, що підтверджується розписками в отриманні судових повісток, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України.

Судом встановлено, що з 11.10.2008 року сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2, перебувають у шлюбі, який зареєстровано Дніпрорудненською міською радою Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.2).

Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у свідоцтві про народження якого батьком записаний ОСОБА_2, відповідач у справі (а.с.3).

Згідно довідки, виданої Малобілозерською сільською радою Василівського району Запорізької області від 10.03.2016 року за № 2144, позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, та разом з нею зареєстрований син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, який знаходиться на утриманні матері (а.с.8).

Відповідач ОСОБА_2 на теперішній час працює у ПрАТ «ЗЗРК» машиністом екскаватора та отримує заробітну плату, загальний розмір якої за період з 01.04.2016 року по 01.10.2016 року становить - 58445,07 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 517 від 28.10.2016 року, виданої ПрАТ «ЗЗРК», проте належним чином неповнолітню дитину не утримує, хоча має таку можливість.

На теперішній час між сторонами домовленості щодо утримання дитини не досягнуто, тому позивачка ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно положень статті 181 Сімейного кодексу України способами виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі.

Згідно до положень ст.182 Сімейного кодексу України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, при визначені розміру аліментів суд враховує:стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього кодексу.

Відповідно до положень ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, та враховуючи матеріальне становище відповідача, який є фізично здоровою та працездатною особою, на теперішній час офіційно працює, має регулярний дохід та постійне джерело прибутку, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не перебуває, на утриманні непрацездатних батьків немає, на користь інших осіб аліменти не сплачує, тому суд вважає, що відповідач має можливість на теперішній час сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 у визначеній нею частці від доходів (заробітку) відповідача щомісячно, та приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі та вважає необхідним стягнути в судовому порядку з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 03.10.2016 року, та до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, відповідно до положень ст.ст.79, 88 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за предявлення до суду позову майнового характеру, розмір якого становить 551,20 грн., оскільки позивачка ОСОБА_1 по даній категорії справ про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, (ідентифікаційний податковий номер - НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний податковий номер - НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду з 03 жовтня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в цій частині підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний податковий номер - НОМЕР_1) судовий збір в дохід держави в сумі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок.

Рішення може бути переглянуто судом за заявою відповідача, який не був присутній у судовому засіданні, яка подається до Василівського районного суду протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4