Ухвала

іменем україни

24 жовтня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

КузнєцоваВ.О., Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Острійківської сільської ради Білоцерківського району Київської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - управління Держземагенства у Білоцерківському районі, про скасування рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та скасування їх державної реєстрації, за касаційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 10 грудня 2015року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Острійківської сільської ради Білоцерківського району Київської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про скасування рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та скасування їх державної реєстрації.

Зазначав, що ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7на підставі рішення Острійківської сільської ради Білоцерківського району Київської області№ 20-159 від 12 червня 2012 року отримали державний акт серії НОМЕР_3 на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 та державний акт серії НОМЕР_4 на земельну ділянку площею 0,3501 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, яку в подальшому подарували за договором дарування ОСОБА_8

Земельні ділянки відповідачів накладаються на земельну ділянку ОСОБА_9, розташовану по АДРЕСА_1, оскільки при виносі меж вказаних земельних ділянок ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відсутній підпис сумісного з відповідачами власника на той час земельної ділянки ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_4 просив позов задовольнити та скасувати рішення сільської ради, визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки відповідачів та скасувати їх державну реєстрацію, оскільки через накладення земельних ділянок відповідачів на земельну ділянку померлого батька ОСОБА_9, він не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належну його батьку земельну ділянку та зареєструвати зазначену земельну ділянку в управлінні Держземагентства у Білоцерківському районі Київської області.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської областівід 28 вересня 2015 року відмовлено в задоволенні позову.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 10 грудня 2015року, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнано незаконним та скасовано рішення Острійківської сільської ради від 12 червня 2012 року № 20-159 в частині затвердження технічної документації щодо оформлення державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського господарства.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_3, виданий на ім'я ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, та скасовано його державну реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_5, виданий на ім'я ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 0,3501 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, та скасовано його державну реєстрацію.

В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 просять скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не встановлено.

Статтею 125 ЗК України передбачено право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки, виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

До документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, належать державний акт про право власності на земельну ділянку, цивільно-правова угода щодо відчуження земельної ділянки, укладена в порядку, встановленому законом (договір купівлі-продажу, дарування, довічного утримання тощо), а також свідоцтво про право на спадщину (ст. 126 ЗК України).

Відповідно до ст. 198 ЗК України при оформленні права власності на земельну ділянку проводиться комплекс робіт (кадастрові зйомки), виконуваних для визначення меж земельної ділянки, які включають, у тому числі, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Частиною 2 Розділу VІІ Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера та використовуються відповідно до їх цільового призначення.

Як встановлено судами право власності на земельну ділянку розташовану по АДРЕСА_1 у ОСОБА_9 виникло в 2001 році (Т.1, а.с. 19).

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2010 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_9 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення порушення права власності на земельну ділянку та зобов'язання відновити її межі та встановити межові знаки згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 червня 1995 року та відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю.

Після смерті ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, звернувся до управління Держземагенства у Білоцерківському районі Київської області з заявою про внесення відомостей до державного земельного кадастру, однак отримав відмову, оскільки в межах земельної ділянки, яку він хотів зареєструвати знаходиться належна відповідачам земельна ділянка.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що в акті про встановлення меж земельної ділянки відповідачів відсутній підпис суміжного землекористувача та відсутнє повідомлення ОСОБА_9 про проведення закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Крім того, накладення земельної ділянки належної відповідачам на земельну ділянку ОСОБА_9 підтверджується висновком судової земельно-технічної експертизи від 23 червня 2014 року (Т. 1, а.с.76-98).

Колегія суддів погоджується з такими висновками, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Не можуть бути прийняті до уваги рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2010 року та від 05 березня 2015 року, оскільки предмет спору був зовсім інший.

Доводи касаційноїскарги ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на увагу не заслуговують й висновків суду не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 відхилити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 10 грудня 2015року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов

О.І.Євтушенко

Т.Л. Ізмайлова