Справа № 354/52/16-ц
Провадження № 22-ц/779/593/2016
Головуючий у 1 інстанції Гандзюк Д. М.
Суддя-доповідач Василишин Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Василишин Л.В.

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.

секретаря Турів О.М.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Татарівської сільської ради про визнання незаконною відмови та зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на ухвалу Яремчанського міського суду від 29 січня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом, який обґрунтовував тим, що 18 грудня 2008 року Татарівська сільська рада прийняла рішення, яким надала йому дозвіл на вибір місця розташування земельної ділянки площею 0,4917 га. Для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1.

Рішенням Татарівської сільської ради від 26 листопада 2009 року ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення проекту відведення на земельну ділянку площею 0,4917 в с.Татарів.

На підставі вказаних рішень позивач виготовив проект землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки та передав його до Татарівської сільської ради для затвердження.

28 жовтня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Татарівської сільської ради із заявою, в якій просив надати інформацію про прийняте сільською радою рішення відносно переданого на затвердження проекту землеустрою.

Листом від 02 листопада 2015 року Татарівська сільська рада повідомила заявника, що питання відносно затвердженого проекту відведення земельної ділянки в період з лютого по жовтень 2015 року неодноразово виносилося на сесію Татарівської сільської ради, проте не набирало достатньої кількості голосів.

Зазначену відповідь позивач вважає відмовою Татарівської сільської ради затвердити поданий ним проект землеустрою.

З наведених підстав ОСОБА_2 просив суд визнати незаконною відмову Татарівської сільської ради у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки площею 0,4917 га для ведення особистого селянського господарства в с.Татарів; зобов'язати відповідача на найближчій сесії розглянути питання затвердження проекту землеустрою та прийняти рішення у відповідності до ст.118 ЗК України.

Ухвалою Яремчанського міського суду від 29 січня 2016 року у відкритті провадження за позовом ОСОБА_2 до Татарівської сільської ради відмовлено,у зв'язку з тим, що заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а у порядку адміністративного судочинства.

На дану ухвалу представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції вимог процесуального закону.

Представник апелянта зазначив, що позивач ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом свого права на безоплатне отримання земельної ділянки у власність, в межах норм, визначених Земельним кодексом України.

Суд дійшов помилкового висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї із сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, може бути розглянуто за правилами КАС. При здійсненні повноважень власника землі рада не є суб'єктом владних повноважень, у тому значенні цього терміну, в якому його вжито у п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС, а рівноправним суб'єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію свого права розпоряджатися землею. Спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією із сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно із ст. 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства. Відмова у затвердженні проекту землеустрою позбавляє позивача можливості отримати земельну ділянку у власність, тобто існує спір щодо реалізації права на безоплатне отримання землі у власність згідно норм ЗК України. Відтак, даний спір має цивільно-правовий характер та повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства. Посилаючись на вказані обставини, представник апелянта просив скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У засідання апеляційного суду сторони не з»явилися.

Вислухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що у позивача не виникло речових прав, а позов стосується лише процедури оформлення права на земельну ділянку, тому даний спір належить до компетенції адміністративних судів і не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що рішенням сесії Татарівської сільської ради Яремчанської міської ради від 29 листопада 2009 року №127/38/2009 року ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення проекту відведення на земельну ділянку площею 0,4917 га для ведення особистого селянського господарства в с.Татарів Яремчанської міської ради по вул.Шевченка (а.с.15).

Листом Татарівської сільської ради Яремчанської міської ради від листопада 2015 року (без дати та номера) за підписом сільського голови ОСОБА_5 - ОСОБА_2 повідомлено, що питання щодо затвердження проекту відведення земельної ділянки для ведення селянського господарства площею 0,4917 га в АДРЕСА_1 в період з лютого по жовтень 2015 року неодноразово виносилось на сесію Татарівської сільської ради, проте не набирало достатньої кількості голосів (а.с.7).

Колегія суддів вважає, що відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального закону виходячи з наступного.

Положенням ст.15 ЦПК України визначено компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ.

Так, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У п.7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено, що земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (ст. 1 ЦК України, ст. 2, 5 ЗК України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними ст. ст. 16, 21, 393 ЦК України, ст. 152 ЗК України.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі ст. 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (ст. ст. 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК України та інші), крім спорів, передбачених ч. 1 ст. 16 Закону України від 17 листопада 2009 року «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (ст. ст.210, 211 ЗК України), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (ст. 212 ЗК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що спірні правовідносини виникли у зв'язку з надання земельної ділянки у власність. Таким чином, спір, який виник між сторонами не є публічно-правовим, оскільки виник із цивільно-правових відносин, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю.

У зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, оскаржувана ухвала про відмову у відкритті провадження підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 задоволити.

Ухвалу Яремчанського міського суду від 29 січня 2016 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуючий Василишин Л.В.

Судді: Мелінишин Г.П.

Пнівчук О.В.