Справа № 484/1742/16-ц
Провадження № 2/484/1586/16
Ухвала

іменем України

19.05.2016 року м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Максютенко О.А. вивчивши матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу

встановив:

18.05.2016 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути на користь позивача заборгованість за договором позики в розмірі 303240 грн.

В забезпечення позовних вимог позивач просить накласти арешт на житловий будинок, який розташований по вул.. Комсомольській,10 в с. Синюхин Брід Первомайського району Миколаївської області.

Вивчивши матеріали справи та матеріали додані до заяви про забезпечення позову, вважаю, що заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд може вжити заходи забезпечення позову за заявою осіб, що беруть участь у справі.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання майбутнього рішення по справі.

При цьому, забезпечення позову спрямовано, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Перелік видів забезпечення позову зазначений у ч. 1 ст. 152 ЦПК України і передбачає, у тому числі, й можливість накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Однак цей перелік не є вичерпним, оскільки згідно з частиною 2 цієї правової норми судом у разі необхідності можуть бути застосовані й інші види забезпечення позову з метою створення умов для реального виконання в майбутньому ухваленого по справі судового рішення.

Відповідно до розяснень, що містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, у вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням такого:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін;

- наявності зв'язку між конкретним видом заходів до забезпечення позову і предметом відповідної позовної вимоги;

- імовірності настання обставин, зазначених у статті 151 ЦПК;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Представник позивача не надав жодного доказу того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача 303240 грн. заборгованості за договором позики.

В заяві про забезпечення позову представник позивача, посилається на те, що є підстави вважати, що відповідач може розпорядитися належним йому на праві власності будинком № 10 по вул. Комсомольській в с. Синюхин Брід Первомайського району Миколаївської області, що ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду, просить накласти арешт на зазначене майно.

Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно загальна жила площа зазначеного вище будинку складає 82.5 кв.м., житлова площа 48.6 кв.м.

Будь-яких доказів того, що відповідач вчиняє дії, які свідчать про намір відчужити, сховати, знищити, знецінити належне йому майно, представник позивача в заяві не наводить. Також відсутня вартість будинку, щодо якого представник позивача ставить питання про накладення арешту.

Керуючись ст. ст.151-153 ЦПК України суд,

Ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом пяти діб.

Суддя: