Справа №2/489/160/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2, про встановлення земельного сервітуту,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Миколаївської міської ради, яким просив встановити сервітут на земельну ділянку під обслуговування гаражу - майстерні літ. О по АДРЕСА_1. Зазначив в позові, що йому належала 1/10 частина в житловому будинку за даною адресою, право власності на яку він був позбавлений рішенням суду від 23 квітня 2014 р. на користь ОСОБА_2 якій належить решта будинку. Але у нього залишилася в користуванні побудований ним особисто гараж - майстерня літ. О, будівництво якого було схвалено органами пожежного нагляду, виконкомом міської ради і стан будівлі якого відповідає будівельним стандартам. Таким чином, земельна ділянка під гаражем - майстернею перебуває у користуванні позивача, що потребує встановлення сервітуту.

Надалі 11 травня 2016 р. представник позивача уточнив розміри земельної ділянки просив виділити для обслуговування вказаної будівлі гаражу - майстерні літ. О земельну ділянку площею 0,0157 га.

Ухвалою суду від 17 вересня 2015 р. до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучена ОСОБА_2 (а.с.27)

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали.

Відповідач надіслав письмові заперечення проти позову, в якому звертав увагу, що встановлення сервітуту не доведено потребою в цьому (а.с. 35).

Представник третьої особи просила в позову відмовити, зокрема, з підстав неналежного відповідача в справі.

Суд дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Право власності на земельну ділянку за даною адресою не оформлено (а.с.61).

Згідно технічного паспорту БТІ від 09 лютого 2015 р. домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 568 кв.м. (а.с.62-66).

Судами щодо позивача та третьої особи вставлені такі обставини:

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 19 квітня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 встановлено, що споруда гаражу - майстерні літ. О. є самочинно побудована і зобов'язано відповідача знести її за власний рахунок (а.с.52,53).

Дане рішення добровільно боржником не виконується, за фактом чого порушено кримінальне провадження за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України (а.с.57, 58)

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2014 р. за позовом ОСОБА_2 припинено право власності ОСОБА_1 на належну йому 1/10 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, якій належить 9/10 частин домоволодіння (а.с.50,51,55, 56).

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 14 грудня 2015 р. за позовом ОСОБА_2 їй усунуто перешкоди в користуванні домоволодінням по АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування вказаним будинком (а.с. 98-102).

Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30 березня 2016 р. ОСОБА_2 є власником домоволодіння по АДРЕСА_1 в цілому (а.с.84,85).

Сервітут, тобто право користування чужою земельною ділянкою може бути встановлено за змістом ст. 401 ЦК України та ст. 98 ЗК України лише для задоволення законних потреб

Проте позивач в позові замовчує той факт, що будівля гаражу майстерні літ. О є самочинно побудованою, з цього випливає відсутність законної потреби для її обслуговування, а обов'язок покладений на нього судом по знесенню цієї нерухомості не виконує.

Крім того позов пред'явлено не до належного відповідача - ОСОБА_2, як власника нерухомості розташованій на спірній земельній ділянці по АДРЕСА_1. Представнику позивача неодноразово було роз'яснено про можливість залучення ОСОБА_2 до участі в справі в якості сторони, проте той на вважав потрібне визначитися з її статусом.

Згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір позивачу не відшкодовується.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий термін, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький