У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.
суддів:Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,Євтушенко О.І., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення грошових коштів, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року провадження по справі в частині позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було закрито.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 січня 2015 року справу в частині позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було скасовано та справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року скасовано та провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив із того, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України однією з підстав закриття провадження у справі є подання заяви, яка не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_6 посилався на те, що оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відмовляється добровільно повернути суму коштів, що надійшли на рахунок позивача під час здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк», тому просив, з урахуванням збільшених позовних вимог, стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 3 500,00 доларів США та упущену вигоду в розмірі 10,5 %річних з 09 вересня 2014 року.

Пунктами 4, 6, 16 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) визначено, що вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката; ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства; тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

За змістом ч. 6 ст. 36 Закону обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.

Із роз'яснень, викладених у п. 25 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» вбачається, що відповідно до частин першоїта другої статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права. Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права.

З 1 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України), який визначив повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 4 цього Кодексу визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У справі встановлено, щоспір виник за зверненням ОСОБА_6 з приводу стягнення суми з поточного рахунку з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, виходячи з положень ст. ст. 2, 4, 17 КАС України, зазначений спір, який виник із звернення до суб'єкта владних повноважень у сфері публічно-правових правовідносин, відноситься до адміністративної юрисдикції, а тому його розгляд повинен був здійснюватися в порядку, передбаченому нормами КАС України.

Суд апеляційної інстанції, закриваючи провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України у даній справі, обґрунтовано виходив з того, що вказаний спір є публічно-правовим.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судами попередніх інстанцій правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Установивши, що оскаржуванерішення відповідає вимогам статей 209, 210 ЦПК України, та керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова О.І. Євтушенко О.В. Кадєтова Г.І. Мостова