Справа №731/8/16-ц
Провадження №6/731/1/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2016 року с.м.т.Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області у складі:

судді Савенка А.І.

за участю секретаря Зацаринної Д.Г., Ріпки І.В.,

розглянувши заяву ТВО командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа, -

В С Т А Н О В И В:
До Варвинського районного суду Чернігівської області звернувся ТВО командира військової частини НОМЕР_1 Ковальчук О.Ф. із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення, на обґрунтування якої вказав, що рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області по справі 2-119 від 20 червня 1998 року за позовом військового прокурора Білоцерківського гарнізону в інтересах військової частини НОМЕР_2 (номер військової частини змінено на НОМЕР_1 ) було вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь військової частини НОМЕР_2 1575 грн. 05 жовтня 1999 року військова частина НОМЕР_1 зверталась до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону та Варвинського районного суду з приводу місцезнаходження виконавчого листа по справі. 12 травня 2004 року зверталась до Варвинського районного суду з приводу надання копії виконавчого листа. 19 травня 2004 року військова частина зверталась із запитом до виконавчої служби Варвинського району з приводу виконання виконавчого листа. Відповіддю від 25 лютого 2009 року заявник отримав інформацію від відділу ДВС Варвинського РУЮ про те, що на виконанні відділу виконавчий лист не перебуває. 06 серпня 2012 року заявник отримав відповідь від Варвинського районного суду про знищення відповідної цивільної справи. Вказує, що військова частина як стягувач виконавчий лист від виконавчої служби не отримувала. Заявник вважає, що з їх сторони відсутня жодна вина щодо невиконання рішення по справі, та вважає що має право на видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення.

Ухвалою суду від 21 січня 2016 року заява була залишена без руху. Ухвалою від 05 лютого 2016 року строк для усунення недоліків було продовжено. З метою усунення недоліків заявником було надано довідку про перейменування військової частини, витяг із наказу по стройовій частині, копію вироку військового суду Київського гарнізону.

Відповідно до ч.2 ст.370 ЦПК України заява про видачу дублікату розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Аналогічно ч.2 ст. 371 ЦПК України передбачає, що заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі.

В судове засідання представник заявника не з`явився, про день місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надіслав заяву про розгляд заяви за відсутності представника.

Боржник ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив, що він дійсно був засуджений вироком військового суду Київського гарнізону від 17 грудня 1997 року військовослужбовця та був відповідачем по цивільній справі за позовом військового прокурора Білоцерківського гарнізону в інтересах в/ч НОМЕР_2 до ОСОБА_2 про стягнення 1575 грн. В той час він працював у ТОВ «Антонівське». Після виконання робіт директором товариства Ігнатенком Іваном Івановичем було повідомлено, що надійшов лист про стягнення з ОСОБА_2 коштів за рішенням суду, і директор належну йому заробітну плату перерахував на користь стягувача. Просив надати строк для звернення за минулим місцем роботи та надання відповідних документів. В судове засідання 10.03.2016 року не з`явився, надав заяву, в якій проти задоволення клопотання заперечував та просив розгляд проводити за його відсутності.

Представник заінтересованої особи ВДВС Варвинського РУЮ в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд заяви без його участі.

Дослідивши матеріали заяви суд вважає що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком військового суду Київського гарнізону від 17 грудня 1997 року військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта запасу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Антонівка Варвинського району Чернігівської області, українця, маючого середню освіту, одруженого, маючого на утриманні 2 річну доньку, раніше не судимого, мешкаю чого в с.Антонівка Варвинського району Чернігівської області, працюючого водієм ТОО «Хлібороби» було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 254 п. б КК України, цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 до військової частини НОМЕР_3 на 3000 грн. задоволено (а.с. 43-50).

20 червня 1998 року Варвинським районним судом Чернігівської області було ухвалено рішення по справі №2-119/1998 за позовом військового прокурора Білоцерківського гарнізону в інтересах в/ч НОМЕР_2 до ОСОБА_2 про стягнення 1575 грн. Так, в мотивувальній частині рішення судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 під час проходження строкової служби у в/ч НОМЕР_2 застосував фізичне і психічне насильство до підлеглих, що призвело до самогубства потерпілого ОСОБА_4 . Вироком військового суду Київського гарнізону від 17.12.1997 року ОСОБА_2 засуджений та задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 , який було відшкодовано в/ч НОМЕР_2 . В резолютивній частині рішення з ОСОБА_2 було присуджено стягнути на користь в/ч НОМЕР_2 1575 грн. (а.с. 5-6, 18-19).

05 жовтня 1999 року військова частина НОМЕР_1 зверталась до Військового прокурора Білоцерківського гарнізону та Варвинського районного суду з проханням повідомити місце знаходження виконавчого листа та місце знаходження коштів для надіслання банківських реквізитів (а.с. 7).

12 травня 2004 року військова частина НОМЕР_1 зверталась до голови Варвинського районного суду Чернігівської області з заявою про видачу копії виконавчого листа по рішенню суду від 20 червня 1998 року (а.с.8). Дане звернення було надіслане Варвинським районним судом Чернігівської області за належністю начальнику Варвинського ВДВС Шемету В.М. (а.с.9).

03 березня 2009 року військова частина НОМЕР_1 зверталась до Начальника Варвинського ВДВС з проханням надати інформацію щодо стягнення боргу з ОСОБА_2 (а.с.10). У відповідь на дане звернення повідомлено, що на виконанні ВДВС виконавчого документу про стягнення з ОСОБА_2 на користь військової частини НОМЕР_2 в регресному порядку 1575 грн. не перебуває (а.с. 11).

06 вересня 2012 року військова частина НОМЕР_4 зверталась до голови Варвинського районного суду Чернігівської області з проханням надати інформацію щодо місця знаходження виконавчого листа по справі 2-119/1998 (а.с.12). У відповідь отримали лист, згідно до якого цивільна справа №2-119/1998 знищена, інформації щодо місцезнаходження виконавчого листа не мають (а.с.13).

Згідно довідки Варвинського районного суду Чернігівської області від 12.01.2016 року ( а.с.17) згідно акту №24 затвердженого 30.11.2004 року «Про вилучення для знищення справ, що не підлягають зберіганню» цивільну справу №2-119/1998 за позовом військового прокурора Білоцерківського гарнізону в інтересах в/ч НОМЕР_2 до ОСОБА_2 про стягнення 1575 грн. знищено шляхом спалення як таку, що не має науково-історичної цінності та втратила практичне значення. Зі справи вилучено оригінал рішення суду від 26.06.1998 року. В апеляційній інстанції рішення суду не переглядалось. Відомостей про хід виконання та про виконання рішення суду не збереглось.

У відповідності до листа (а.с. 27) на виконанні відділу ДВС Варвинського РУЮ виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_2 1575 грн. відсутній, відповідно до ЄДРВП та журналів реєстрації вхідної кореспонденції вказаний виконавчий документ не надходив до ВДВС Варвинського РУЮ на виконання.

У відповідності до довідки (а.с. 36) військова частина НОМЕР_2 згідно Директиви Командувача військами Північного Оперативного Командування від 05.02.1998 року №30/1/024 була перейменована у військову частину НОМЕР_1 .

Згідно до ч.3,4 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи . Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Так, на момент розгляду цивільної справи №2-119/1998 за позовом військового прокурора Білоцерківського гарнізону в інтересах в/ч НОМЕР_2 до ОСОБА_2 про стягнення 1575 грн. діяв Цивільний процесуальний кодекс України (1501-06, 1502-06, 1503-06, 1504-06, 1505-06 ) від 18 липня 1963 року, в редакції від 11.03.1996 року.

Статтею 354 вказаного Кодексу передбачалось, що по кожному рішенню, яке набрало законної сили, видається один виконавчий лист. Статтею 356 ЦПК України від 18 липня 1963 року передбачалось, що судовий виконавець починає виконавчі дії на усну або письмову заяву стягувача, прокурора, осіб, які мають право звертатись до суду з заявами на захист прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб на підставі належно виданих виконавчих документів. Ідентичні положення щодо початку виконання рішення суду містились у Інструкції про виконавче провадження затвердженої наказом Міністра юстиції СРСР від 15 листопада 1985 р. (http://zakon3.rada.gov.ua/laws/show/v0022323-85/ed19851115).

Аналогічно до ЦПК України від 2004 року, у ст. 357, 359 ЦПК було передбачено право стягувача на звернення за видачею дублікату виконавчого листа та заявою про поновлення строку пред`явлення рішення до виконання. Строк пред`явлення рішення до виконання в справі, в якій хоч би однією з сторін є громадянин, становив три роки з моменту набрання рішенням законної сили.
У відповідності до ч.2 ст. 368 ЦПК України (2004 року) за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

З прийняттям 21.04.1999 року ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 18 передбачалось відкриття виконавцем виконавчого провадження за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа.

Отже, позивач повинен був звернутись до суду із заявою про видачу виконавчого листа, після якої суд повинен його видати. Після чого стягувач в разі невиконання рішення в добровільному порядку має право звернутись із заявою до державного виконавця про примусове виконання рішення суду.

Згідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Заявником не доведено той факт, що він звертався із заявою до відповідного суду про видачу виконавчого листа, або це було зроблено прокурором в його інтересах. Також, заявником не доведено той факт, що виконавчий лист за рішенням суду взагалі був виданий, пред`явлений до примусового виконання, не був виконаний у добровільному порядку або примусово, та був втрачений. Більш того, у зв`язку із сплином майже 18 років після винесення рішення по справі, суд позбавлений можливості переконатись у цьому у зв`язку зі знищенням матеріалів цивільної справи та відсутністю відповідної інформації у органах виконавчої служби.

Згідно до ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції чинній на момент його прийняття, строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа становив три роки, при цьому для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнень строк для пред`явлення до виконання починався - з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Але, заявник, вказуючи причину неподання на виконання виконавчого документу посилається на те, що їм не було надіслано виконавчого документу, та не повідомлено про хід його виконання.

При цьому, аналізуючи норми законодавства, що діяли під час ухвалення рішення суд вважає, що стягувач не був позбавлений протягом майже 18 років права звертатись до суду з аналогічним клопотанням, або заявою про видачу виконавчого документу, втім, таких дій раніше не вчинив. Більш того, суд не вбачає підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки підстави, які вказує заявник як поважні звернення до свого представника, органів ДВС та суду з запитами щодо встановлення місцязнаходження виконавчого листа, та відсутність виконавчого документу не можуть бути визнані поважними, по перше з огляду на періодичність цих звернень перше звернення до прокуратури через рік після винесення рішення, друге звернення до суду майже через 6 років після винесення рішення, інші звернення до ВДВС та суду через 10, 13, 16 років після внесення рішення суду; по друге з огляду на те, що зважаючи на наявність звернень, заявник тривалий час вважав, що рішення суду, винесене на його користь не виконане, втім, належних дій щодо ініціювання його безпосереднього виконання (отримання оригіналу виконавчого документу або його дублікату, подання виконавчого документу до виконавчої служби, подання клопотання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання) не вчиняв, і поважних причин, які завадили йому отримати виконавчий документ та пред`явити його до виконання не вказав.

Зважаючи на наведене, суд вважає, що заява ТВО командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 370, 371 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання ТВО командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а учасниками, які не брали участі в судовому засіданні протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя А.І.Савенко