Справа № 461/7899/16-ц
Провадження № 6/461/319/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2016 Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді - Городецької Л.М.,

при секретарі - Думичі Р.М.,

розглянувши подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 вмотивоване тим, що у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист № 461/165/13-ц виданий 15.08.2014 рокуу Яворівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс ОСОБА_3» заборгованість за кредитним договором №014/2332/2/13727 від 16.08.2008 року в розмірі 6977592 грн. 09 коп. та 1820,00 грн. судових витрат, а всього стягнути 6979412 грн. 09 коп. 28.01.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження відповідно до ст.ст. 17-22, 25 Закону України „Про виконавче провадження. В строк для самостійного виконання боржником рішення суду не виконано. Постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.01.2015р. скерована боржнику рекомендованою кореспонденцією, відповідно до ст.31 Закону України „Про виконавче провадження, однак остання повернулася за закінченням терміну зберігання. Станом на сьогоднішній день боржником ОСОБА_2 заборгованість не погашена. 28.01.2015р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження. Згідно повідомлення ДФС України у боржника відсутні відкриті рахунки в установах банків. Відповідно до повідомлення Територіального управління Держгірпромнагляду у Львівській області за боржником немає зареєстрованих великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів. Згідно повідомлення УДАІ ГУМВСУ у Львівській області за боржником зареєстровано транспортний засіб ВАЗ 2108, легковий комбі-В, ДНЗ 60141ТС, який постановою від 19.02.2015 оголошено у розшук. Згідно повідомлення Головного управління Держземагенства у Львівській області за боржником земельні ділянки у власності та користуванні на території області не зареєстровано. Відповідно до повідомлення Державної інспекції сільського господарства в Львівській області за боржником транспортних засобів не зареєстровано. Листом Державної служби інтелектуальної власності повідомлено державного виконавця що боржник не є власником жодного із зареєстрованих обєктів права інтелектуальної власності. Згідно листа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку боржник як власник, що володіє значним пакетом акцій емітентів, не числиться. Згідно інформаційних довідок з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за боржником ОСОБА_2 РНОКПП 0 зареєстровано на праві власності 1/5 квартири № 17за адресою: Львівська обл., м. Яворів, вул. Маковея, 35в. На виклики державного виконавця від 10.09.2015 та 20.10.2015 боржник ОСОБА_2 не зявився, про причини неявки державного виконавця не повідомлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, сторони та інші заінтересовані особи про розгляд подання не повідомлялись.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, при цьому подав клопотання про розгляд подання без його участі.

Суд, розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги державного виконавця, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду подання, встановив наступне.

У відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист № 460/165/13-ц виданий 15.08.2014 Яворівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс ОСОБА_3» заборгованість за кредитним договором

№ 014/2332/2/13727 від 16.04.2008 року в розмірі 6977592 (шість мільйонів девятсот сімдесят сім тисяч пятсот девяносто дві) грн. 09 коп. та 1820,00 грн. судових витрат, а всього стягнути 6979412 (шість мільйонів девятсот сімдесят девять тисяч чотириста дванадцять) грн. 09 коп.

28.01.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження відповідно до ст.ст. 17-22, 25 Закону України «Про виконавче провадження». В строк для самостійного виконання боржником рішення суду не виконано.

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.01.2015р. скерована боржнику рекомендованою кореспонденцією, відповідно до ст.31 Закону України «Про виконавче провадження», однак остання повернулася за закінченням терміну зберігання.

Станом на сьогоднішній день боржником ОСОБА_2 заборгованість не погашена. .

28.01.2015р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно повідомлення ДФС України у боржника відсутні відкриті рахунки в установах банків.

Відповідно до повідомлення Територіального управління Держгірпромнагляду у Львівській області за боржником немає зареєстрованих великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів.

Згідно повідомлення УДАІ ГУМВСУ у Львівській області за боржником зареєстровано транспортний засіб ВАЗ 2108, легковий комбі-В, ДНЗ 60141ТС, який постановою від 19.02.2015 оголошено у розшук.

Згідно повідомлення Головного управління Держземагенства у Львівській області за боржником земельні ділянки у власності та користуванні на території області не зареєстровано.

Відповідно до повідомлення Державної інспекції сільського господарства в Львівській області за боржником транспортних засобів не зареєстровано.

Листом Державної служби інтелектуальної власності повідомлено державного виконавця що боржник не є власником жодного із зареєстрованих обєктів права інтелектуальної власності.

Згідно листа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку боржник як власник, що володіє значним пакетом акцій емітентів, не числиться

Згідно інформаційних довідок з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за боржником ОСОБА_2 РНОКПП 0 зареєстровано на праві власності 1/5 квартири № 17за адресою: Львівська обл., м. Яворів, вул. Маковея, 35в

На виклики державного виконавця від 10.09.2015 та 20.10.2015 боржник ОСОБА_2 не зявився, про причини неявки державного виконавця не повідомлено.

Станом на день подачі подання боржником рішення суду не виконано підтвердження про його виконання не надано, дії боржника щодо не виконання вимог державного виконавця з метою перевірки майнового стану боржника за його місцем проживання свідчать про ухилення від виконання рішення.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.18 ч.2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Однак, подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України на думку суду є передчасним і не свідчать про наявність достатніх підстав для застосування такого обмеження.

В силу статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Між тим, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав, аналіз же перелічених вище норм дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду.

В той же час, відповідно до статті 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованого Законом України від 11 вересня 1997 року) та статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" в демократичному суспільстві заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами.

Як вбачається з вище наведеного, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Саме державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Таким чином, до подання не долучено жодних доказів, з яких можливо було б зробити висновок чи дійсно мало місце ухилення боржника від виконання рішення суду, яке полягає в тому, що він вчиняє будь-які свідомі діяння, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні при тому, що виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини. Відсутні такі відомості й у змісті подання.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання державного виконавця.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом п'яти діб з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.М.Городецька