Справа №461/1290/16-ц>
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого - судді Радченка В.Є,

при секретарі - Сидорак М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за користування кредитом та пені,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за користування кредитом та пені.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 08.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №0, згідно якого відповідач отримав споживчий кредит на суму 170000 доларів США строком до 28.09.2028 року зі сплатою відсотків у розмірі 11,9 % річних протягом перших 30 календарних днів з дати видачі кредиту. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягала перегляду відповідно до умов кредитного договору. Однак, відповідач не виконує зобовязання перед позивачем, не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість відповідача перед позивачем, яка станом на 16.02.2016 року становить 163995,51 доларів США та 176466,18 гривень пені. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, проценти нараховані за користування кредитом, пеню та судові витрати.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву з проханням про розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач до суду не прибув, хоча була повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Повістки про судові засідання 12.10.2016 року, 01.11.2016 року та 30.11.2016 року повернені до суду за закінченням термінів зберігання у зв'язку з її неотриманням відповідачем за місцем реєстрації у м. Львові. Відмова відповідача отримати судову повістку на пошті відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України вважається належним повідомленням. Заперечень відповідача проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило.

Представник відповідача в судове засідання не з?явився, про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення в матеріалах справи. Направив на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи через зайнятість в іншому судовому засіданні. Підтверджуючих документів (повістки, повідомлення, тощо) суду не надав.

Суд ухвалив слухати справу у відсутності представника позивача, відповідача та представника відповідача на підставі наявних матеріалів справи, оскільки вважає такі достатніми для винесення законного та обґрунтованого рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 28.09.2007 між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було укладено договір надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 170000,00 дол. США зі строком повернення до 28.09.2028 та сплатою відсотків за користування кредитними коштами процентів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту за користування кредитом у розмірі 11,9 % річних по закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягала перегляду відповідно до умов договору.

26.10.2009 між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 28.09.2007, за умовами якої змінено схему погашення кредиту на ануїтентну, а саме: позичальник з дати підписання цієї угоди зобов'язується повертати кредит та сплачувати плату за користування кредитом шляхом щомісячної сплати ануїтентних платежів в день сплати ануїтентного платежу в розмірі 1780,00 дол. США, день сплати ануїтентного платежу - 25 число кожного місяця строку кредитування, розмір ануїтентного платежу може змінюватися у випадку зміни процентної ставки відповідно до умов договору.

Сторони домовились, що для ідентифікації договору може застосовуватися як номер договору при укладенні № 0, так і реєстраційний номер в системі обліку банку № 1

17.08.2015 року ПАТ «УкрСиббанк» на адресу позичальника направив вимогу про погашення заборгованості. Зазначена вимога відповідачем виконана не була.

Із п. п. 3.5.3, 4.1 кредитного договору вбачається, що позичальник зобов'язується достроково повернути банку в повному розмірі всю суму кредиту та повністю сплатити плату за кредит у разі застосування банком права вимоги дострокового повернення кредиту. За порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених цим договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні, пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми прострочення платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума заборгованості виражена у іноземній валюті.

Судом встановлено, що встановлено, що ПАТ «УкрСиббанк» виконав свої зобов'язання щодо надання кредитних коштів за кредитним договором № 0 від 28.09.2007 р. належним чином і у повному обсязі, однак відповідач свої зобов'язання за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та відсотків належним чином не виконав, у зв'язку із чим утворилася заборгованість.

Із розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 16.02.2016 р. заборгованість відповідача перед позивачем за невиконання умов кредитного договору становить:

-143712,33 доларів США, що станом на день розгляду справи судом (30.11.2016 р.) за офіційним курсом НБУ (25,60 грн. за 1 долар США) еквівалентно 3679035,65 гривні заборгованість за простроченим кредитом;

-20283,18 доларів США, що станом на день розгляду справи судом (30.11.2016 р.) за офіційним курсом НБУ (25,60 грн. за 1 долар США) еквівалентно 519249,41 гривні - заборгованість за відсотками;

-35978,85 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості;

-140 487,33 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом.

Відповідно до ст. ст. Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджено, що 17.08.2015 року на адресу позичальника банком була направлена вимога про дострокове повернення кредиту у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо його повернення. Однак, зазначена вимога була залишена поза увагою.

Позивачем зобов'язання за кредитним договором виконано у повному обсязі, в той час як відповідач покладене на нього зобов'язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконує, у зв'язку із чим утворилась заборгованість.

Згідно положення ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Згідно п. 12 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.

Із правового висновку, викладеного у Постанові Верховного Суду України № 6-145цс14 від 24.09.2014, вбачається, що у силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.12.2001 р. Національним Банком України було видано позивачу ПАТ «УкрСиббанк» банківську Ліцензію № 75 на право здійснювати банківські операції, визначені ст. 47 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», якою, зокрема, передбачено, що банк здійснює діяльність, надає банківські та інші фінансові послуги в національній валюті, а за наявності відповідної ліцензії Національного банку України - в іноземній валюті.

Судом встановлено, що ПАТ «УкрСиббанк» має банківську ліцензію на здійснення операцій з валютними цінностями, тому кредит, в даному випадку, правомірно видано в іноземній валюті, та вимога позивача про стягнення суми заборгованості саме в валюті кредиту підлягає до задоволення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є обґрунтованим, позивач повністю довів обставини на які посилається, відповідач своїх зобовязань за договором кредиту у належному порядку не виконала та не представила суду жодних належних та допустимих доказів на спростування вимог позивача, а тому позов слід задовольнити.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» підлягає стягненню також сплачена сума судового збору у розмірі 68617,66 грн.

Керуючись ст.ст. 209, 212- 215, 223, 224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 143712 (сто сорок три тисячі сімсот дванадцять) доларів США 33 (тридцять три) центи заборгованості за простроченим кредитом, 20283 (двадцять тисяч двісті вісімдесят три) долари США 18 (вісімнадцять) центів заборгованості за відсотками, 35978 (тридцять п'ять тисяч дев'ятсот сімдесят вісім) гривень 85 (вісімдесят п'ять) копійок пені за несвоєчасне погашення заборгованості, 140487 (сто сорок тисяч чотириста вісімдесят сім) гривень 33 (тридцять три) копійки пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму сплаченого судового збору в розмірі 68617 (шістдесят вісім тисяч шістсот сімнадцять) гривень 66 (шістдесят шість) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Є. Радченко