Ухвала

іменем україни

19 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Мазур Л.М., ПисаноїТ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Чернігівської міської ради про визнання членом сім'ї померлого та визнання права користування квартирою, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 29 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради про визнання членом сім'ї померлого та визнання права користування квартирою.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що вселився до квартири АДРЕСА_1 за згодою ОСОБА_5, який був його рідним дядьком по лінії матері. Зазначав, що проживав із дядьком однією сім'єю до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи наведене, просив визнати його членом сім'ї померлого ОСОБА_5 та визнати за ним право користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 29 березня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, встановивши, що позивач постійно з померлим ОСОБА_5 не проживав, спільне господарство не вів, та не довів того, що він вселився до спірної квартири саме як член сім'ї квартиронаймача, оплату за комунальні послуги не сплачував, дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність та відмову у задоволенні позову.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 29 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

Т.О.Писана