Справа № 545/2806/16-ц
Провадження № 2/545/1272/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2016 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі : головуючого - судді Гальченко О.О.,

при секретарі Корба Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка 28.07.2016 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, даний шлюб розірвано згідно рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17.09.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька з дня розлучення і по даний час проживає з нею та знаходиться на її утриманні, вони разом проживають в АДРЕСА_1. Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 180 ч.1 СК України встановлено, що батьки зобов»язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності зі ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, а розірвання шлюбу між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє їх від обов»язків щодо дитини.

Згідно висновку ЛКК № 385 від 22.06.2016 року, виданого Комунальним закладом «Полтавський районний клінічний центр первинної медичної допомоги» ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку з діагнозом - дитячий церебральний параліч, синдром спастичного тетрапарезу, симптоматична епілепсія, когнітивна недостатність, загальний недорозвиток мови, часткова атрофія зорових нервів, та потребує постійного лікування та реабілітації.

З 1 квітня 2015 року дитина відвідує заняття логопеда і олігофренопедагога в центрі корекції і розвитку дитини «Пізнайко».

Згідно з вимогами ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов»язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо ).

Згідно з довідкою, виданою ФОП ОСОБА_4 оплата за корекційну допомогу логопеда і олігофренопедагога за період з 01.04.2015 року по 27.07.2016 року склала 11 040 грн. Відповідач жодної участі у додаткових витратах не бере. З

цих підстав вважає за можливе задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування понесених нею витрат.

Прохала стягнути з ОСОБА_2 на її користь половину додаткових витрат на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 5 520 грн. та стягнути з відповідача судовий збір на користь Держави.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та вказані в позові обставини, на запитання суду вказала, що надала всі можливі докази на підтвердження вимог, та відмовилась надавати належним чином оформлену довідку щодо розміру понесених витрат на дитину.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказав, що сплачує аліменти на утримання дитини, не згоден сплачувати частину додаткових витрат на розвиток дочки ОСОБА_3, бо позивачка не дає йому спілкуватися з дитиною, а також у нього на утриманні є ще діти від зареєстрованого на даний час шлюбу.

Судом встановлено часткове підтвердження обставин позову, на які вона посилалася.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню відповідно до ст. 185 СК України, ст. 60, 64, 185 ЦПК України з таких підстав.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо ). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно з висновком ЛКК № 385 від 22.06.2016 року, виданого Комунальним закладом «Полтавський районний клінічний центр первинної медичної допомоги» ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку з діагнозом - дитячий церебральний параліч, синдром спастичного тетрапарезу, симптоматична епілепсія, когнітивна недостатність, загальний недорозвиток мови, часткова атрофія зорових нервів, та потребує постійного лікування та реабілітації ( а. с. 5 ).

Позивачкою не надано належних доказів щодо перебування її - ОСОБА_1 в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, оскільки в матеріалах справи відсутні докази щодо зміни нею прізвища з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

Надана позивачкою довідка ( а. с. 6 ) щодо витрат на оплату проведених з ОСОБА_3 занять спеціалістом ФОП ОСОБА_4 за період з 01.04.2015 року по 27.07.2016 року в сумі 11 040 грн. не оформлена належним чином, а тому не є доказом сплати позивачкою вказаної суми відповідно до вимог діючого законодавства.

З позивачки також необхідно на користь Держави стягнути судовий збір у встановленому законом розмірі згідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. 27, 31, 88, 208, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, ст. 185 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір у сумі 551,20 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення надруковано суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: О. О. Гальченко