Справа № 640/466/16-ц
30 вересня 2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Лях М.Ю.,
при секретарі Хомінської Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та визначення порядку користування квартирою, -
Позивач ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з вимогою до ОСОБА_2 про його вселення в квартиру АДРЕСА_1; визначення порядку користування вищезазначеною квартирою в наступному порядку виділивши йому в користування ізольовану кімнату площею 11,8 кв.м. та виділивши ОСОБА_2 в користування ізольовану кімнату площею 9,2 кв.м.; залишивши в їх спільному користуванні житлову кімнату площею 19,1 кв.м. та приміщення загального користування, а саме: кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор, лоджію, вбудовану шафу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є співвласником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу № У-06-776-Н, що був укладений 09 червня 1995 року в Харківській універсальній біржі. Зазначає, що право спільної сумісної власності на вказану квартиру зареєстроване на імя ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується відповідними даними Харківського бюро технічної інвентаризації. Як вказує позивач, на теперішній час співвласники не можуть знайти спільної мови у взаємовідносинах, що позначаються на умовах користування майном, оскільки ОСОБА_2 перешкоджає доступу ОСОБА_1 до свого майна, не пускаючи його в квартиру, що було зафіксовано відповідними документами Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області. У звязку з виниклою конфліктною ситуацією, що склалася між співвласниками, жодних технічних та правовстановлюючих документів на квартиру позивач не має, адже відповідач тримає їх у себе. Звертає увагу, що кімнати в квартирі є ізольованими та мають окремі виходи, а отже є можливість виділити для користування позивачу окрему кімнату та встановити порядок користування іншими приміщеннями усіма співвласниками. За вказаних обставин, позивач вимушений звернутися до суду захисту своїх прав та законних інтересів.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, представник позивача ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності, надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, вказавши про підтримання позовних вимог в повному обсязі, просили позов задовольнити в повному обсязі на підставах, викладених в позовній заяві, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявилась, про місце і час розгляду справи була належним чином повідомлена, причини своєї неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення судового розгляду до суду не направляла, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у матеріалах справи доказів з ухваленням заочного рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 09.06.1995 року підписаного та зареєстрованого в Харківській універсальній біржі за № У-06-776-Н належить ізольована квартира, загальною площею 68,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (арк. справи 9).
Згідно копії висновку начальника Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 09.10.2015 року вбачається, 09.09.2015 року до Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області з заявою звертався ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якій просив вжити заходи до своєї матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка перешкоджає йому у доступі до квартири. За результатами перевірки з учасниками конфлікту проведено бесіду профілактичного характеру про недопущення сварок за місцем мешкання та антигромадської поведінки (арк. справи 11).
Згідно копії висновку начальника Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 21.10.2015 року вбачається, 21.09.2015 року до Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області з заявою звертався ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якій просив вжити заходи до своєї матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка перешкоджає йому у доступі до квартири. За результатами перевірки з учасниками конфлікту проведено бесіду, ОСОБА_3 з питань викладених у заяві рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільного судочинства (арк. справи 11).
Відповідно до копії договору оренди житлового приміщення від 09.11.2015 року вбачається, що ОСОБА_6 передає, а ОСОБА_3 сплачує та приймає житлове приміщення площею 21,9 кв.м., що розташовано за адресою: АДРЕСА_3, розмір орендної плати становить 1600 грн. на місяць (арк. справи 26).
Зі змісту копії акту поточних змін вбачається, що техніком БТІ в період з 05.06.1995 року проведено обстеження в натурі будинку № 27 кв. 123 по вул. Метробудівників в м. Харкові та встановлено наступне: обстеження квартири № 123 проведено на замовлення центра приватизаці; змін в планування квартиру не відбулось; квартира належить ОСОБА_7, квартира розташована на 9 поверсі, 9 етажного будинку, складається з трьох кімнат, житловою 40,1 кв.м., в тому числі 1 кімната - 19,1 кв.м., 2 кімната 9,2 кв.м., 3 кімната 11,8 кв.м., 4 кімната -, кухні 8,4 кв.м., ванна 2,6 кв.м., уборна 1,1 кв.м., коридор 00,9 кв.м., вбудований шкаф 0,6 кв.м., балкон - , лоджія 8,4 кв.м., загальна площа становить 68,4 кв.м. (арк. справи 43).
Зі змісту копії листа директора КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 21.07.2016 року № 459/3 вбачається, що в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» відсутні графічні матеріали технічної інвентаризації, розяснено, що для надання актуальних даних щодо технічної інвентаризації та отримання технічного паспорту на вказану квартиру, власнику необхідно звернутись до відділу приймоу та видачі документів КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» із замовленням на виготовлення технічного паспорту на вищевказану квартиру та забезпечити безперешкодний доступ до обєкту інвентаризації (арк. справи 69).
Згідно копії технічного паспорту ТОВ «Харківське міське інвентар бюро» на квартиру № 123 в житловому будинку № 27 по вул. Метробудівників в м. Харкові вбачається, що вказаний паспорт виготовлений 21.09.2016 року на замовлення ОСОБА_1, який містить технічну характеристику, план вказаної квартири
Зазначені вимоги позивача ґрунтуються на нормах Конституції України, Цивільного кодексу України та Житлового кодексу України, які регулюють цивільно - правові відносини в сфері права власності в Україні.
Так, у відповідності до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У відповідності до статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.
Відповідно до статті 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей.
За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про вселення його до квартири.
Відповідно до ч. 1 статті 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 Житлового кодексу України, і передбачають право власника використовувати житло для власного проживання та проживання членів його сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом та проживання членів його сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до статті 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений з займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян.
Керуючись статтею 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
З урахуванням наведеного, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що права ОСОБА_3 як співвласника квартири, порушуються відповідачем та підлягають захисту, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись статтями 10, 11, 60, 88,114, 209, 212, 213 - 215, 218 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та визначення порядку користування квартирою задовольнити.
Вселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1 що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 в квартиру АДРЕСА_1.
Визначити порядок користування квартирою № 123 в будинку № 27 по вул. Метробудівників в м. Харкові в наступному порядку:
-виділити ОСОБА_3 в користування ізольовану кімнату площею 11,8 кв.м.;
-виділити ОСОБА_2 в користування ізольовану кімнату площею 9,2 кв.м.;
-житлову кімнату площею 19,1 кв.м. та приміщення загального користування, а саме: кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор, лоджію, вбудовану шафу залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 сплачений судовий збір в розмірі 974,00 грн.
Вступна та резолютивна частина судового рішення виготовлена в нарадчій кімнаті та проголошена в присутності сторін 30 вересня 2016 року. Повний текст рішення суду виготовлено 05 жовтня 2016 року.
Відповідачем, який не приймав участь у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Київського районного суду

м. Харкова М.Ю. Лях