УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Демяносова М.В., Леванчука А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 про оскарження рішення медико-соціальної експертної комісії № 2 у м. Полтаві та визнання першої групи інвалідності без зазначення строку повторного огляду, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 26 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що у 2013 році Медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) № 1 м. Кременчука йому встановлена перша група інвалідності.

У травні 2015 року, під час чергового переогляду, МСЕК № 1 встановлено йому інвалідність другої. Позивачем була подана заява до конфліктної комісії до обласного МСЕК № 2 у м. Полтава та під час переогляду на МСЕК № 2 йому встановлено першу групу інвалідності строком на три роки. Вважає, що обласною комісією у м. Полтава невірно встановлено висновок у частині визначення строку дії групи інвалідності на певний час.

Просив визнати його інвалідом першої групи Б без зазначення строку повторного огляду.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 12 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 26 липня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2014 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що згідно з довідкою серії АВ №0187564 від 11 червня 2015 року обласної МСЕК № 2 м. Полтави до акта огляду МСЕК ОСОБА_4 при повторному огляді встановлена перша Б група інвалідності з 01 травня 2015 року за загальним захворюванням строком до 01 червня 2018 року (а. с.8).

Відповідно до довідки від 27 вересня 2007 року, виданої Автозаводським районним у м. Кременчуці управлінням Пенсійного фонду України, ОСОБА_4 перебуває на обліку в даній установі та одержує пенсію по інвалідності у розмірі 406 грн (а. с. 8).

Відмовляючи у позові, суди керувалися тим, що рішення МСЕК № 2 у м. Полтава прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства.

З таким висновком колегія суддів погоджується, з огляду на таке.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 затверджено Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Відповідно до п. 22 вказаного Положення особам, що звертаються для встановлення інвалідності, група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду у разі наявності вроджених вад розумового чи фізичного розвитку, анатомічних дефектів, стійких необоротних морфологічних змін та розладу функцій органів і систем організму, неефективності реабілітаційних заходів, неможливості відновлення соціальної адаптації, несприятливого прогнозу відновлення працездатності з урахуванням реальних соціально-економічних обставин у місці проживання інваліда, а також інвалідам, у яких строк переогляду настає після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 101 «Про затвердження переліку анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму, станів та захворювань, за яких відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду», Б група інвалідності встановлюється при хворобах центральної та периферичної нервової системи з прогресуючим перебігом і наслідки травм та інших уражень нервової системи з незворотними, значно вираженими порушеннями рухових, мовних та зорових функцій (верхня або нижня параплегія, геміплегія, виражена атаксія, тотальна афазія, повна сліпота тощо).

Відповідно до п. 1.4 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 05 вересня 2011 року № 561, медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, здійснення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

За змістом п. 3.2 зазначеної Інструкції група інвалідності IБ встановлюється при таких захворюваннях:

- 3.2.1. Двобічний анофтальм (відсутність очей, вроджені рудиментарні очні яблука);

- 3.2.2. Сліпота (гострота зору з переносною корекцією менше 0,05 або концентричне звуження поля зору до 10 від точки фіксації) на обидва ока в результаті стійких незворотних змін;

- 3.2.3. Кукси обох нижніх кінцівок на рівні нижньої третини стегон і вище;

- 3.2.4. Хвороби центральної та периферичної нервової системи з прогресуючим перебігом і наслідки травм та інших уражень нервової системи з незворотними, значно вираженими порушеннями рухових, мовних та зорових функцій (верхня або нижня параплегія, геміплегія, тотальна афазія, повна сліпота тощо);

- 3.2.5. Захворювання нирок (хронічна ниркова недостатність IV ступеня за класифікацією МОЗ), які лікуються програмним гемодіалізом;

- 3.2.6. Захворювання серцево-судинної системи, які призвели до недостатності кровообігу IIБ - III ступенів при неефективності реабілітаційних заходів, протягом трьох років;

- 3.2.7. Хвороби органів дихання з прогредієнтним перебігом, що супроводжуються стійкою легеневою недостатністю III ступеня, в поєднанні з недостатністю кровообігу IIБ - III ступенів;

- 3.2.8. Психічні захворювання: люцидна кататонія, яка триває більше ніж один рік, слабоумство внаслідок епілепсії з частими (15 і більше разів на місяць) епілептичними нападами;

- 3.2.9. Двобічна відсутність чотирьох, трьох пальців кистей, включаючи перший; кукси верхніх кінцівок на рівні передпліччя у різних поєднаннях. Різко виражена контрактура або анкілоз суглобів китиць у функціонально невигідному положенні.

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого від 26 січня 2015 року № 961 Полтавської ОКЛ ім. М.В. Скліфосовського позивачу діагностовано наступний клінічний діагноз: розсіяний склероз, вторинно-прогресуючий перебіг, з нижнім спастичним пара парезом (помірним в проксимальних відділах, вираженим в дистальних відділах ніг), рефлекторно-пірамідною недостатністю в руках, мозочкові-сенситивною атаксією, порушенням функції тазових органів за центральним типом.EDSS 6,5-6,5 б. Ангіопатія сітківки обох очей.

Відповідно до даної виписки з ПОКЛ № 961 сила в руках 5 балів, сила в ногах: в проксимальних відділах стегнових м'язах 3 бала, в дистальних відділах ніг (стопи) 1,5-2 бала. Координаторні проби виконує з інтенцією в руках, невпевнено в ногах. В позі Ромберга хиткість. Менінгеальних знаків немає. Вища нервова діяльність не порушена (а. с. 7).

За змістом медичних визначень, параліч або плегія - повна відсутність вільних рухів.

Парез - зниження сили в кінцівках.

Парез визначається у балах, відповідно до Шкали Комітету медичних досліджень: 0 балів відсутність рухів, 1 бал пальпується скорочення м'язових волокон, 2 бали рухи при виключенні впливу сили навантаження, 3 бали рухи при навантаженні, 4 бали рухи при протидії, 5 балів нормальна м'язова сила.

Як убачається з наведеного, у позивача відсутні захворювання, за наявності яких, група інвалідності перша Б встановлюється безстроково.

Таким чином суди зробили правильний висновок, що рішення МСЕК № 2 м. Полтави прийняте з додержанням вимог закону, колегіально, на підставі огляду хворого кваліфікованими спеціалістами та дослідження зібраної медичної документації відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, а тому підстав для задоволення позову не вбачається.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої й апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 26 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Демяносов М.В. Леванчук А.О.