НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/5971/14
№ 2/183/83/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2016 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

секретаря Макаренко А.О.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1В

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності, спростування недостовірної інформації, відшкодування завданої моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

16 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

29.01.2015 року, 26.02.2015 року ОСОБА_3 уточнювала свої позовні вимоги.

05.06.2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом в остаточній редакції до ОСОБА_2 про захист честі та гідності, спростування недостовірної інформації, відшкодування завданої моральної шкоди

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 посилалася на те, що на початку 2014 року вона познайомилася з відповідачем ОСОБА_2, в звязку з укладенням між нею та ТОВ «Силует», власником якого є ОСОБА_4 договору купівлі-продажу приміщення, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16.

ОСОБА_2 самовільно утримував зазначене приміщення, та 05.06.2014 року розмістив з внутрішнього боку вхідних дверей приміщення декілька обяв, в якій міститься недостовірна інформація, а саме, що порушена кримінальна справа, в якій ОСОБА_3 є співучасником.

Позивач зазначила, що вона протиправних дій не вчиняла, рішеннями судів підтверджено законність придбання нею приміщення, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16.

Своїми діями відповідач ганьбить її честь та гідність, крім того, діями відповідача їй спричинена моральна шкода, яку вона оцінює в розмірі 20 000 грн.

В звязку з наведеним, в позовній заяві ОСОБА_3 просила суд:

-визнати недостовірною інформацію, яка викладена ОСОБА_2 в обяві, розміщеній на вхідній двері магазину «Добриня», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16, а саме: порушена кримінальна справа, ОСОБА_3 співучасник.

-зобовязати ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, яка викладена ним в обяві, розміщеній на вхідній двері магазину «Добриня», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16, а саме, що порушена кримінальна справа, ОСОБА_3 співучасник.

-стягнути з ОСОБА_2 на її користь ОСОБА_3 на відшкодування завданої моральної шкоди 20 000 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та її представник підтримали позов в повному обсязі, посилалися на підстави звернення до суду, викладені в позовній заяві, просили суд задовольнити вимоги.

Позивач ОСОБА_3, будучи допитаною в судовому засідання в якості свідка пояснила, що 30 квітня 2014 року за договором купівлі-продажу вона придбала у ТОВ «Силует», керівником якого є ОСОБА_4, приміщення, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16. Їй було повідомлено, що зазначене приміщення займає ОСОБА_2 та його дружина, займаються підприємницькою діяльністю торгівлею, над магазином була розташована вивіска магазин «Добриня». Зі слів ОСОБА_4 їй відомо, що ОСОБА_2 мав намір придбати зазначене приміщення, але в наступному відмовився. В травні та червні місяці 2014 року ОСОБА_2 розмістив на вхідній двері магазину «Добриня», обяву, що «відносно ОСОБА_4 порушена кримінальна справа, ОСОБА_3 співучасник». Зазначене стало відомо від знайомих, друзів, хто розмістив обяву вона не бачила, але, коли вона пішла до магазину, дійсно побачила таку обяву, продавець ОСОБА_5 повідомила, що зазначену обяву розмістили власники ОСОБА_2. В наступному вона розмовляла з ОСОБА_2, але він відповів, що вона буде відповідати за свої дії. Обява висіла на двері в травні, на обяві також був розміщений телефонний номер ОСОБА_2 В червні 2014 року вона із своєю знайомою зробила фотографії обяви, і щоб не було сумнівів, був прикладений аркуш з зазначенням дати фотозйомки 05.06.2014 рік. Їй спричинена моральна шкода, оскільки переживала, нервувала, обяву бачили багато її друзів та знайомих.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що своїми діями відповідач ОСОБА_2 порушив честь та гідність позивача, спричинив їй моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, внаслідок протиправних дій відносно ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що в 2010 році з ОСОБА_4 була досягнута домовленість про те. що вона продасть йому приміщення, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16. Саме з 2010 року він займав зазначене приміщення, в якому був розташований магазин. В 2014 році йому стало відомо, що ОСОБА_3 купила зазначене приміщення. Він не заперечує, що в обяві зазначений номер його мобільного телефону, але, він ніяких обяв на двері магазину не розвішував. Особисто з ОСОБА_3 він не був знайомий, він вважає, що це зробили, щоб скомпрометувати його.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Так, сторони визнали та не заперечували той факт, що в травні червня 2014 року приміщення магазину «Добриня», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16, займав ОСОБА_2

У відповідності до наданих позивачем фотографій, зроблених 05.06.2014 року, на вхідній двері магазину «Добриня», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16, розміщена обява, «відносно ОСОБА_4 порушена кримінальна справа, ОСОБА_3 співучасник.»

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він знайомий з ОСОБА_2, проводив роботи по встановленню лічильника. Йому відомо, що ОСОБА_2 мав магазин в м. Новомосковську, площа Леніна, № 16. В червні 2014 року він проходив мимо магазину, зайшов до приміщення та купив воду, бачив, як на двері магазину незнайома дівчина клеїла аркуш оголошення та фотографувала його.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_3 не знайома, з ОСОБА_2 знайомі на протязі 8-9 років, оскільки вона працювала продавцем у кіоску за адресою площа Леніна № 14-а м. Новомосковськ. На початку червня 2014 року вона прийшла до магазину, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16, який ОСОБА_2 займає для торгівлі продуктами. Біля дверей магазину стояла фотограф, її прізвища вона не знає, зовуть ОСОБА_4, вона фотографувала двері магазину, на яких висів аркуш паперу, де зазначено, що магазин знаходиться в арешті.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що точної дати вона не памятає, в 2014 році, вона йшла біля магазину, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16, бачила, як ОСОБА_4 фотографує двері магазину, що там було розміщено, вона не знає.

Свідок ОСОБА_9 Г,С. в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_2 знайомий в звязку з роботою, він замовляв продукцію його підприємства. Приблизно в травні 2015 року він проходив біля магазину, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16, на двері магазину були розміщені якісь аркуші паперу.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що влітку 2014 року ОСОБА_4 клеїла на вхідних дверях магазину за адресою Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16, аркуші паперу, та фотографувала, що було надруковано на аркушах, їй не відомо.

В той же час, свідок ОСОБА_11 в судовому засідання пояснила, що вона знайома з ОСОБА_3 з 2000 року, т.я. навчала її дочку. Точну дату вона не памятає, в 2014 році, на двері магазину за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16 бачила обяву, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинили злочин, точний текст вона не памятає.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_3 спілкується з з 1995 року, оскільки вона є знайомою його дружини. В квітні, травні 2014 році на двері магазину за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16 він бачив обяву, що ОСОБА_3 вчинила злочин, точний текст вона не памятає. ОСОБА_3 дуже переживала з зазначеного приводу, хто саме розмістив обяву, йому не відомо.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що вона працює в податковій інспекції, в звязку з роботою їй відомо, що ОСОБА_2 здійснює підприємницьку діяльність в магазині за адресою Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16. В травні 2014 року вона проходила біля магазину та бачила особисто, як ОСОБА_2 з внутрішнього боку магазина на скляній вхідній двері розклеював аркуші жовтого кольору, на яких було надруковано текст, що «відносно ОСОБА_4 порушена кримінальна справа, ОСОБА_3 співучасник.»

Надаючи аналіз поясненням свідків, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли підтвердження факти, на які посилається позивач, також, суд вважає доведеним, що обява, яка була розміщена на вхідній двері магазину «Добриня», розташованому за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16, а саме: «порушена кримінальна справа, ОСОБА_3 співучасник», було розміщено відповідачем ОСОБА_2, оскільки зазначений факт підтвердив свідок ОСОБА_13 та зазначені обставини не суперечать іншим доказам, які досліджені судом.

У відповідності до витягу з кримінального провадження № 0001207 від 08.04.2014 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за заявою ОСОБА_2 за фабулою: 29.10.2014 року ОСОБА_4, знаходячись за адресою: м. Новомосковськ пл.. Леніна 16, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами, які належать ОСОБА_2

Відповідачем ОСОБА_2 не надано суд доказів того, що відносно ОСОБА_3 порушене кримінальне провадження.

В звязку з наведеним, суд приходить до переконання, що відомості, викладені відповідачем в обяві відносно позивача ОСОБА_3 є недостовірними та негативними.

У відповідності до ст. 269 ЦК України, особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту. Особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно.

На підставі ст. 270 ЦК України, відповідно до Конституції України, фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

У відповідності до ст. 275 ЦК України, фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

У відповідності до ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

В звязку з наведеним, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині спростування недостовірної інформації, яка викладена ОСОБА_2 в обяві, розміщеній на вхідній двері магазину «Добриня», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16, а саме, що порушена кримінальна справа, ОСОБА_3 співучасник, підлягають задоволенню.

Згідно до вимог ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: … у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд приходить до переконання, що діями відповідача ОСОБА_2 позивачу була спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які зазнала ОСОБА_3 у звязку з приниженням її честі та гідності, викликаним поширенням недостовірної інформації.

У відповідності до ст. 23 ЦК України, м оральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи обставини справи, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд приходить до переконання, що розмір моральної шкоди повинен бути визначений судом в розмірі 2 000 грн., в звязку з чим, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, , суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати недостовірною інформацію, яка викладена ОСОБА_2 в обяві, розміщеній на вхідній двері магазину «Добриня», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16, а саме: порушена кримінальна справа, ОСОБА_3 співучасник.

Зобовязати ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, яка викладена ним в обяві, розміщеній на вхідній двері магазину «Добриня», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16, а саме, що порушена кримінальна справа, ОСОБА_3 співучасник, у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на відшкодування завданої моральної шкоди 2 000 грн. (дві тисячі грн.)

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три грн.. 60 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в сумі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна грн. 20 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.І. Городецький