Справа № 766/4844/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2016 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Рядчої Т.І.

за участю секретаря Кліментовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Херсоні цивільну справу позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог, Друга херсонська державна нотаріальна контора, Херсонська міська рада, про встановлення юридичних фактів та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона проживала із ОСОБА_3 однією сімєю без реєстрації шлюбу у період з вересня 1992 року по день смерті останнього - 17.06.2015 року.

28.02.2012 р. ОСОБА_3 склав заповіт, яким все належне йому майно заповів ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_3 25.01.2016 р. позивач звернулась до Другої херсонської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк вона не подала заяву про прийняття спадщини і не була зареєстрована зі спадкодавцем за місцем реєстрації та рекомендовано звернутися до суду.

Спадкоємцем за законом, в разі не прийняття спадщини позивачем, є рідна сестра спадкодавця, відповідач по справі ОСОБА_2

З урахуванням уточнених позовних вимог просить суд встановити юридичний факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті 17.06.2015 року ОСОБА_3; встановити юридичний факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу у період з 01.09.1992 року по 17.06.2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та визнати право власності за позивачем на квартиру №17, що знаходиться за адресою: м.Херсон, вул. Небесної Сотні (колишня назва 40 років Жовтня), 11, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач та її представники в судовому засіданні частково заперечували щодо позову. Вказали, що позовна вимога щодо визнання права власності є передчасною, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину з причин не вчасної подачі заяви про прийняття спадщини, а не з інших причин, зокрема відсутності правовстановлюючого документа.

Від представників третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 256 ЦПК України справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу розглядає суд.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як розяснено в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, інші спадкоємці - у справах про встановлення факту прийняття спадщини. Однак, враховуючи наявність спору, відповідно до вимог ч. 4 ст. 256 ЦПК України справа розглядається в порядку позовного провадження, та відповідачем зазначено рідну сестру спадкодавця.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що працює головою правління ОСББ «Лугова №33» та разом з ОСОБА_1 отримували квартири в зазначеному будинку від заводу, де працювали. Однак, позивач ніколи не проживала за місцем реєстрації: АДРЕСА_1, а проживала разом з чоловіком за іншою адресою.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що з 1994 року проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 і з того моменту познайомився з позивачем та ОСОБА_3, яких він завжди вважав подружжям. Коли помер ОСОБА_3 його похованням займалась ОСОБА_1, яка і зараз продовжує опікуватися спірною квартирою.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та приблизно з 2000 року знайома з позивачем та її покійним чоловіком ОСОБА_6, з якими разом вигулювали собак.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що є сином позивача, яка з 1993 року проживала однією сім'єю без укладання шлюбу разом із ОСОБА_3 по день його смерті. До одруження свідок теж проживав разом з ними та вважав ОСОБА_3 батьком.

Отже, судом встановлено, що позивач проживала однією сім'єю без укладання шлюбу разом із ОСОБА_3 з 01.01.1993 року. Даний факт, крім показів свідків, підтверджується квитанціями про оплату побутової техніки, яку родина купувала разом, документами, що підтверджують витрати на поховання ОСОБА_3, який помер 17.06.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КГ №198728, спільними фотознімками, актом від 28.01.2016 року про фактичне проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2. Крім цього, факт спільного проживання не оспорюється відповідачем у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання позивача разом із спадкодавцем, то в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України вона є такою, що прийняла спадщину.

В той же час, позовна вимога про визнання права власності на спадкове майно за позивачем не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

25.01.2016 р. позивач звернулась до Другої херсонської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк вона не подала заяву про прийняття спадщини і не була зареєстрована зі спадкодавцем за місцем реєстрації та рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні представник позивача підтвердила, що оригінали правовстановлюючих документів на квартиру №17, що знаходиться за адресою: м.Херсон, вул. Небесної Сотні (колишня назва 40 років Жовтня), 11 знаходяться у ОСОБА_1 Отже, враховуючи, що після встановлення фактів прийняття спадщини та спільного проживання, у позивача відсутні перешкоди для оформлення у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а тому в цій частині позов є передчасним.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 256 ЦПК України, на підставі ст.ст. 392, 1268ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичних фактів та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Встановити юридичний факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті 17.06.2015 року ОСОБА_3.

Встановити юридичний факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу у період з 01.01.1993 року по 17.06.2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1102,40 (одна тисяча сто дві ) гривні 40 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції до апеляційного суду Херсонської області.

Суддя Т.І. Рядча