Справа №621/3151/15-ц
Провадження №2/621/213/16
У Х В А Л А

03 червня 2016 року Зміївський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Чигриної Л.Г.

при секретарі Єрмоленко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Зміївського районного суду

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

« Про стягнення аліментів на утримання дитини »,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

В судове засідання 02.06.2016 року відповідач ОСОБА_2 не з`явився, на електронну пошту суду направив заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату

у зв`язку з перебуванням у відрядженні, при цьому на підтвердження перебування у

відрядженні документів не надав.

В судовому засіданні 02.06.2016 року від представника відповідача ОСОБА_2
адвоката Браславської О.А., яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги від

25.04.2016 року, надійшло клопотання від 02.06.2016 року про зупинення провадження у

даній справі у зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил

України. ( а.с. 43)

Суд, вислухавши думку позивачки ОСОБА_1 , яка заперечувала проти зупинення

провадження у справі, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню

з наступних підстав.
Судом встановлено, що 10.12.2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду

за стягненням аліментів на утримання дитини та на своє утримання до досягнення

дитиною трирічного віку.

У період з 03.02.2016 року по 08.04.2016 року провадження по даній справі

було зупинено, оскільки Амур - Нижньодніпровським районним судом

м. Дніпропетровська виконувалось судове доручення Зміївського районного суду

Харківської області про опит відповідача ОСОБА_2 , який після закінчення вищого

військового навчального закладу став проходити службу у військовій частині № НОМЕР_1

м. Дніпропетровська та мешкати за межами Зміївського району Харківської області.

Вказане судове доручення залишилось не виконаним внаслідок неодноразових

неявок відповідача ОСОБА_2 за викликами до Амур - Нижньодніпровського районного

суду м. Дніпропетровська.

11.04.2016 року на адресу керівника військовій частині № 3036

м. Дніпропетровська Зміївським районним судом Харківської області був направлений

лист з проханням сповістити відповідача ОСОБА_2 про час, дату та місце судового

розгляду даної справи і останній разом зі своїм представником адвокатом

Браславською О.А., прибув в судове засідання 25.04.2016 року, в якому приймав участь

особисто.

В наступні судові засідання 10.05.2016 року, 23.05.2016 року,02.06.2016 року

відповідач ОСОБА_2 не з`явився, посилаючись на перебування у відрядженні.
Згідно ст.201 ч.1 п.3 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження

у справі у разі перебування позивача або відповідача у складі Збройних Сил України або

інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний

стан.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 203 ЦПК України провадження у справі зупиняється

у випадку, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, до припинення перебування

сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону

військових формувань, що переведені на воєнний стан, на строковій військовій службі,

альтернативній (невійськовій) службі, службового відрядження;

Згідно ст. 1 Закону України « Про правовий режим воєнного стану», із змінами

та доповненнями, внесеними Законом України від 10.11.2015 року № 766-УІІІ воєнний

стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях

у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України,

її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади,

військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого

самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії

та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній

незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене

загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав

і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідачем ОСОБА_2 та його представником адвокатом Браславською О.А.

суду не надано доказів про те, що він перебуває у складі Збройних Сил України

або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені

на воєнний стан.

Лише з довідки про грошове забезпечення відповідача ОСОБА_2 від 31.03.2016

року вбачається, що останній є військовослужбовцем- лейтенантом та проходить службу

у військовій частині № НОМЕР_1 НГУ за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 202 ч.1 п.1,3 ЦПК України суд має право за заявою особи, яка бере

участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках,

у тому числі:

- перебування сторони на строковій військовій службі або альтернативній (невійськовій)

службі не за місцем проживання;

- перебування сторони у тривалому службовому відрядженні.

Відповідачем ОСОБА_2 та його представником адвокатом Браславською О.А.

суду не надано доказів про те, що він перебуває на:

- строковій військовій службі, відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок

і військову службу» від 25.03.1992 року, зі змінами та доповненнями, дія якого

поширюється на осіб, які перебувають на військовій строковій службі або

- альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання, відповідно до Закону

України « Про альтернативну (невійськову) службу» від 12.12.1991 року, зі змінами

та доповненнями, дія якого поширюється на громадян, які підлягають призову на строкову

військову службу, проте особи заявили про неможливість проходження як такої, що

суперечить їх релігійним переконанням, документально або іншим чином підтвердили

істинність переконань і стосовно яких прийнято рішення комісіями у справах

альтернативної служби щодо проходження ними альтернативної служби.

Крім того, відповідачем ОСОБА_2 та його представником адвокатом

Браславською О.А. не надано доказів того, що відповідач ОСОБА_2 перебуває
у тривалому службовому відрядженні.
Згідно п. 1.1 Інструкції «Про порядок відшкодування військовослужбовцям

Збройних Сил України витрат на службові відрядження в межах України», затвердженої

наказом Міністра Оборони України № 530 від 29.08.2011 року та зареєстрованої в

Міністерстві Юстиції України за № 1115/19853 від 22.09.2011 року, службовим

відрядженням вважається поїздка військовослужбовця за розпорядженням командира або

начальника на певний строк в іншу місцевість для виконання службового завдання поза

пунктом постійного або тимчасового розквартирування військової частини (підрозділу),

у якій військовослужбовець проходить службу.

Відповідно до п. 1.6 вказаної Інструкції направлення військовослужбовця

у відрядження здійснюється посадовими особами, зазначеними в пункті 1.2 цієї Інструкції,

та оформляється наказом (розпорядженням) із зазначенням: пункту призначення,

найменування військової частини або підприємства, куди відряджений

військовослужбовець, строку та мети відрядження.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Браславська О.А.

не надали суду наказ або розпорядження про відрядження ОСОБА_2 , а обмежились

приєднанням до справи неякісної ксерокопії посвідчення про відрядження ОСОБА_2
до м. Жовті Води для несення служби, при цьому в графі строк відрядження зазначено
лише його початок 13.05.2016 року, а кінець строку відрядження відсутній.
Більш того, згідно ст. 202 ч.2 ЦПК України суд не зупиняє провадження

у випадках, встановлених пунктами 1-3 частини першої цієї статті, якщо відсутня сторона

веде справу через свого представника.

Відповідач ОСОБА_2 має представника адвоката Браславську О.А., з якою уклав
угодупро надання правової допомоги від 25.04.2016 року та яка представляє інтереси

останнього в судових засіданнях по даній справі.

Згідно п. 8 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних

строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні

правопорушення» від 17.10.2014 року № 11, відповідно до ст.ст.55, 124 Конституції

України кожному гарантується право на судовий захист; юрисдикція судів поширюється

на всі правовідносини, що виникають у державі.

У зв`язку із цим суди не повинні допускати випадків, у тому числі, необґрунтованого

зупинення провадження у справах, оскільки це призводить до порушення конституційних

прав сторін, зволікання і затягування строків розгляду справ.

Згідно ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але

не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення

на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця.

За таких обставин, суд вважає на необхідне відмовити представнику відповідача

ОСОБА_2 адвокату Браславськоій О.А. у зупинні провадження у даній справі.

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст. 201, 202,203, 210 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представнику відповідача ОСОБА_2 адвокату

Браславськоій О.А. щодо зупинення провадження у справі за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 « Про стягнення аліментів на утримання

дитини » - відмовити за необґрунтованістю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Зміївського районного суду Чигрина Л.Г.