Справа № 755/3073/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2016 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Костів Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву про прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про збільшення розміру аліментів, які присуджено за рішенням суду, та стягнення заборгованості по аліментам, який подано в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментам,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментам.

22 квітня 2016 року представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні, до початку розгляду справи по суті, просив прийняти до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву від імені ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, які присуджено за рішенням суду, та стягнення заборгованості по аліментам, мотивуючи тим, що між вимогами за первісним та зустрічним позовами є взаємний зв'язок, обидва позову походять з одного правовідношення, їх сумісний розгляд стоятиме правильному і швидкому вирішенню цивільної справи, що буде гарантією захисту прав як позивача, так і відповідача, і правильне вирішення їх спору виключить можливість суперечливих рішень.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні просила прийняти зустрічну позовну заяву.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви.

Заслухавши думку сторін у справі, оцінивши наведені представником відповідача доводи щодо підстав прийняття зустрічного позову, суд приходить до наступного.

Відповідно ч.1 та ч.2 ст.123 Цивільного процесуального кодексу України відповідач має право пред'явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зарахуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову.

Як роз'яснено у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції», судам слід мати на увазі, що оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об'єднання і роз'єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими статтями 123 - 126 ЦПК.

Відповідач має право пред'явити зустрічний позов до або під час попереднього судового засідання (частина перша статті 123 ЦПК), а треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу шляхом пред'явлення позову до однієї чи обох сторін до закінчення судового розгляду (частина перша статті 34 ЦПК).

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Виходячи з предмету позовних вимог за первісним позовом, позивачем ОСОБА_2 пред'явлено позов до відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_1, з вимогами: звільнити ОСОБА_2 від сплати аліментів на утримання непрацездатної доньки - ОСОБА_3 згідно рішення Дарницького районного суду м.Києва від 03.03.2000 року у справі №2-655/2000, та звільнити ОСОБА_2 від сплати заборгованості за аліментами утримання непрацездатної доньки ОСОБА_3 згідно з рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 03.03.2000 року у справі №2-655/2000.

Відповідно до предмету позовних вимог за зустрічним позовом, позивачем ОСОБА_1 пред'явлено позов до ОСОБА_2 з вимогами: «Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, за рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 03.03.2000 р. на утримання непрацездатної дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до розміру ? частини всіх видів заробітку (доходів) довічно та щомісячно. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання непрацездатної дочки ОСОБА_3, заборгованість по аліментам 30 350,27 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про прийняття зустрічного позову та його об'єднання в одне провадження з первісним позовом, оскільки виходячи з предмету спору та суб'єктивного складу сторін, позовні вимоги по первісному та зустрічному позову не є однорідними як за предметом позову, так і способом захисту прав та законних інтересів сторін спору, що зумовлює самостійний предмет їх доказування, що не позбавляє права заінтересованої сторони звернутись з самостійним позовом до суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.123, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Відмовити у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про збільшення розміру аліментів, які присуджено за рішенням суду, та стягнення заборгованості по аліментам.

Відповідно до положень ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду. Включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

С у д д я :