Справа № 640/2437/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Вітковської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи Київський районний у м.Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, УПФУ в Київському районі м.Харкова про встановлення юридичного факту, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась у суд із заявою про встановлення факту смерті її батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. в м.Єнакієво Донецької області та зобов'язання Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ вчинити актовий запис про смерть ОСОБА_2 та видати свідоцтво. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що її батько проживав у м.Єнакієво Донецької області, де помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Про смерть батька їй було видане свідоцтво Єнакіївським міським відділом запису актів громадського стану Державної реєстраційної палати МЮ ДНР.

Заявник навчається в університеті та проживає у м.Харкові. У зв'язку із втратою годувальника вона має право на отримання пенсії, однак не в змозі її оформити, оскільки у неї відсутнє свідоцтво про смерть батька видане державними органами України.

Зацікавлена особа - Київський районний у м.Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області , у судове засідання не з'явилась, була повідомлена належним чином, надала заяву в якій спросила справу слухати за її відсутності.

Зацікавлені особи - УПФУ в Київському районі м.Харкова, у судове засідання не з'явились, повідомлялись судом належним чином, заперечень у відповідності до положень ЦПК України.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне в задоволені позову відмовити, виходячи з наступного.

Згідно зі свідоцтва про народження вбачається, що батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

За даними закордонного паспорту ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2.

За поясненнями заявника її батько - ОСОБА_2 проживав та помер в м.Єнакієво Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_3. Їй листом Київський районний у м.Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області відмовив у реєстрації актового запису про смерть батька.

Згідно розяснень, які містяться в п.13. постанови пленуму Верховного суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заявник зобов'язаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Заявник в обґрунтування смерті ОСОБА_2 надала суду: довідку про причини смерті видану республіканським бюро судово-медичної експертизи МЗ Донецької народної республіки; копія свідоцтва про смерть видане Єнакіївським міським відділом запису актів громадського стану Державної реєстраційної палати МЮ ДНР.

Між тим, згідно розпорядження КМУ від 7 листопада 2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» до переліку, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, відносить м.Єнакієво. Внаслідок чого не здійснюють і своїх повноважень органи реєстрації актів цивільного стану в м.Єнакієво.

Крім того, суд зазначає, що м.Єнакієво Донецької області є територією України, тому документи видані Державною народною республікою, судом як доказ не приймаються.

Враховуючи відсутність доказів які свідчать про смерть в певний час ОСОБА_2, підстави для задоволення заяви відсутні.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на який посилається заявник, не може бути застосований до правовідносин у даній справі, оскільки згідно із статтями 1,2 цього Закону він визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб та для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.

Також, судом не приймається посилання заявника на положення ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», оскільки він розповсюджується на внутрішньо переміщених осіб. В даному випадку заявник не є особою внутрішньо переміщеною - відсутня довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Керуючись ст.ст. 256-259 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволені заяви - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.