Справа № 581/689/16-ц
Провадження № 2-о/581/83/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 року Липоводолинський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Кузьмінського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Мазур О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Яснопільщанська сільська рада Липоводолинського району Сумської області, ОСОБА_2,

про встановлення факту постійного проживання однією сімєю,

в с т а н о в и в :

14 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт того, що ОСОБА_3, який помер 15 січня 1994 року, проживав разом з нею з 1986 року і до смерті 15 січня 1994 року.

Мотивує свої вимоги тим, що з 1986 року і до дня смерті ОСОБА_3, вони проживали з нею однією сімєю як чоловік та дружина, піклувалися один про одного, мали спільний бюджет. Шлюб між ними не був зареєстрований у відповідному порядку. Спадкоємців першої черги немає, а брат спадкодавця, спадщину не прийняв в приймати не буде. Але оскільки вона та ОСОБА_3 проживали разом як подружжя, а шлюб не був зареєстрований, то прийняти спадщину після смерті ОСОБА_3 вона не може. Оскільки іншим чином неможливо встановити факт спільного проживання з ОСОБА_3 вона змушена звернутися до суду. Встановлення факту надасть можливість віднесення її до 4-ї черги спадкоємців відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України.

Заявник в судовому засідання 28 вересня 2016 року зявилася, свої вимоги підтримала в повному обсязі. Заінтересовані особи у своїх письмових заявах проти задоволення заяви не заперечували, просили розглянути справу за їх відсутності.

Допитані 28 вересня 2016 року в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 однією сімєю протягом тривалого часу. Вказували, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 разом приїхали до с. Яснопільщина для роботи в колгоспі, де і працювали до дня смерті останнього, спільно вели господарство, у них був спільний побут.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, суд приходить до наступних висновків.

Із довідки виконкому Яснопільщанської сільської ради Липоводолинського району № 421/02-30 від 8 вересня 2016 року, вбачається, що заявник та її співмешканець ОСОБА_3 проживали та були зареєстровані разом у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1986 року до смерті останнього (а.с. 6).

15 січня 1994 року в с. Маківське Липоводолинського району Сумської області помер ОСОБА_3 (а.с. 5).

З наданих Липоводолинською райдержнотконторою за № 1194/01-16 від 3 жовтня 2016 року відомостей вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась, спадкоємці з заявами не звертались, відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, які відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину немає, заповіт від імені ОСОБА_3 відповідно до Спадкового реєстру не посвідчувався (а.с. 28).

Згідно заяви, посвідченої секретарем виконкому Яснопільщанської сільської ради Липоводолинського району 6 вересня 2016 року, брат померлого ОСОБА_3 ОСОБА_2 засвідчив, що спадщину після смерті брата не приймав, на неї не претендує (а.с. 7).

За змістом ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до ч. 2 ст. 234 ЦПК України, а також ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Умови, за яких заяви про встановлення фактів можуть розглядатися в порядку окремого провадження викладені в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в якому зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, а також, якщо встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Заявниця в даній справі в порядку окремого провадження намагається встановити юридичний факт, який їй потрібен для майбутнього прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 Згідно матеріалів справи та вказаних в заяві обґрунтувань, вирішення вказаного питання у безспірному порядку є неможливим.

Крім того, відповідно до вимог діючого на час смерті спадкодавця ОСОБА_3 ЦК УРСР 1963 року, саме який підлягає застосуванню до відносин спадкування за критерієм дати смерті спадкодавця, а не ЦК України 2003 року, як зазначає заявник, співмешканець померлого, який проживав із останнім однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, не є спадкодавцем в розумінні положень ЦК УРСР 1963 року і не має права на спадкування.

З огляду на останнє факт встановлення спільного проживання однією сімєю не буде породжувати юридичних наслідків для заявника, що суперечить меті розгляду справ в порядку окремого провадження.

За змістом ч. 6 ст. 235 та ч. 4 ст. 256 ЦПК України, якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Таким чином, на підставі вищевикладеного заява підлягає залишенню без розгляду із розясненням заявнику права на звернення до суду з відповідним позовом на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 10-11, 207, 235, 256 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду, розяснивши заявнику право на звернення до суду з відповідним позовом на загальних підставах.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час її проголошення, мають право подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя О. В. Кузьмінський