Справа № 604/293/16-ц
Провадження № 2/604/159/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2016 року

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Кузьменко І.О.

при секретарі Козак І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Підволочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому вказав, що 11.12.2015 р. він позичив ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 3200 дол. США позивачу на три місяці до 11.03.2016 р., який зобов'язався повернути їх, про що складено відповідну розписку. Однак ні в обумовлений розпискою термін, ні в подальшому, відповідач не повернув позивачу отримані у позику грошові кошти та ухиляється від виконання зазначеного обов'язку, чим порушує права позивача.

Позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 90 740, 55 грн (еквівалент суми 3488 дол. США), що включає суму основного боргу 3200 дол. США та проценти за користування коштами за три місяці в розмірі 288 дол. США, на день написання заяви складає за офіційним курсом НБУ за 100 доларів США 2601, 5 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив, що ОСОБА_3Я позичив у нього вказані кошти для погашення банківської позики, терміном на три місяці. У подальшому відповідач став уникати зустрічей, телефонних розмов із ним і на даний час борг не повернутий.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений судом у встановленому ст. ст. 74, 76 ЦПК України порядку.

На підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи..

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, судом встановлено обставини та відповідні їм правовідносини:

11.12.2015 р. ОСОБА_2, 20.11.1977 р.н, проживаючий у ІНФОРМАЦІЯ_1 (НОМЕР_1, виданий Підволочиським РВ УМВС України в Тернопільській області 28.09.2007 р.), позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 3200 дол. США (три тисячі двісті доларів США) терміном на 3 місяці, з виплатою відсотків 3% кожного місяця 11 числа, зобовязався повернути кошти у повному обсязі до 11.03.2015 р.

Термін повернення, як уточнив у суді позивач, вказувався 11.03.2016 р., тобто рік у розписці 2015-й зазначений помилково.

Зазначений факт доведений розпискою про отримання грошових коштів, складеною 11.12.2015 р. ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 02.07.2014 року у справі № 6-79цс14, застосування якої є обов'язковим в силу ст. 370-1 ЦПК, відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

У вказаній постанові Верховний Суд України також зазначив, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

Частиною першою статті 1049 ЦК визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, на підставі вище вказаних обставин та враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 не виконав взятого на себе зобов'язання за договором позики та не повернув коштів позики разом із процентами у тримісячний строк, обумовлений розпискою, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення боргу за вказаним договором позики підлягають задоволенню, як обґрунтовані.

Згідно положень ст. 1048 ЦК, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

А тому вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача процентів в розмірі 3 % на місяць від суми боргу підлягають стягненню.

Згідно розрахунку позивача, 3% від суми боргу в розмірі 3200 дол. США складає 96 дол. США, строк користування коштами становить три місяці, тобто 96 дол. США *3= 288 дол. США.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 533 ЦК грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошових еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч. 2 ст. 533 ЦК).

Станом на 21.03.2016 р. за офіційною інформацією Національного банку України, курс гривні по відношенню до долара США встановлений: 100 доларів США 26, 24 грн, однак у суді позивач підтвердив необхідність проведення розрахунку, виходячи із курсу долара, зазначеного у позові, тобто 26, 01 грн.

Таким чином, суми, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача складають:

3200 дол. США - заборгованість за договором позики;

288 дол. США - проценти за договором позики, всього 3488 дол. США, еквівалент доларів у гривні становить 90 740, 55 грн.

Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 907, 50 грн.

На підставі ст.ст. 526, 1046, 1048 ЦК, керуючись ст. ст. 10, 12, 30, 60, 212, 213 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 (ідентифікаційний податковий номер - НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний податковий номер - НОМЕР_3) суму боргу за договором позики від 11.12.2015 р. в розмірі 90 740, 55 грн (дев'яносто тисяч сімсот сорок гривень 55 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 907, 5 грн (дев'ятсот сім гривень 05 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя І.О. Кузьменко