УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Закропивного О.В., Нагорняка В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про усунення перешкод у здійсненні власниками права користування та розпорядження своїм майном,

за касаційною скаргою ОСОБА_7 на заочне рішення Оболонського районного судум. Києва від 19 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року позивачі звернулись до суду з указаним позовом, у якому просили усунути перешкоди у користуванні ними квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення з неї ОСОБА_7

На обґрунтування позовних вимог посилались на те, що відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом вони є співвласниками вищевказаної квартири, проте у ній безпідставно проживає ОСОБА_7, який відмовляється добровільно звільнити помешкання та чинить їм перешкоди у користуванні своєю власністю, у зв'язку з чим ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, керуючись ст. ст. 383, 386, 391 ЦК України та ч. 3 ст. 116 ЖК УРСР, просили позовні вимоги задовольнити.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_7 усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 квартирою АДРЕСА_1.

Виселено ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 відхилено, заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї представника позивачів - ОСОБА_9, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, встановили, що позивачі, як співвласники спірної квартири, позбавлені можливості користуватись своєю власністю, оскільки відповідач, проживаючи у ній, чинить їм перешкоди, а тому виходили з того, що останній не має будь-яких прав на вказану квартиру, навіть з огляду на оспорювання ним на час розгляду цієї справи у судовому порядку права позивачів на спадщину, дійшовши обґрунтованого про захист порушеного права ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно до приписів ст. 391 ЦК України.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

О.В. Закропивний

В.А.Нагорняк