Провадження № 2/752/533/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17.05.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря - Овдій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру № 125, в буд.15 корп. 1 по вул.Вільямса в м.Києві. шляхом визнання за позивачем права власності на дану квартиру в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором в сумі 14422634,81 гривень.
08.12.2011 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АКІБ «УкрСиббанк» передав ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, про що він неодноразово повідомлявся, в тому числі шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов»язань, внаслідок чого станом на 02.07.2015 р. у нього наявна заборгованість в сумі 14422634,81 гривня.
Позивач просить в рахунок виконання основного зобов»язання звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття предмета іпотеки у власність згідно із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в Іпотечному договору у порядку, передбаченому ст.ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку».
Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлений позов та просила його задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві,посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконує умови Кредитного договору, що надає право ПАТ «Дельта Банк» звернути стягнення на предмет іпотеки.
Відповідач в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом за місцем реєстрації. Судові повістки повернулись до суду за закінченням терміну зберігання.
На підставі положень ст.ст. 224-226 ЦПК України, суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до п.1.2.2 Кредитного договору Позичальник зобов»язався повернути Банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 03.11.2027 р., якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного Банком терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього Договору.
Позичальник зобов»язався повернути основну суму кредиту та внести плату за користування кредитом у вигляді процентів, комісій, а також сплатити штрафні санкції та здійснити інші грошові платежі згідно Договору
Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п.4.1 Іпотечного договору, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 Іпотекодержателю надано право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі порушення будь-якого зобов»язання за Кредитним договором.
Звернення стягнення здійснюється на підставі: або рішення суду; або виконавчого напису нотаріуса; або застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя; або за договором між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем про задоволення вимог Іпотекодержателя (п.4.2 Іпотечного договору).
Відповідно до п.5.2 Іпотечного договору сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі, у т.ч. передачу Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов»язання у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». .
Сторони домовились, що у разі звернення стягнення на предмет іпотеки, Іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом Іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, зазначаючи спосіб задоволення вимог.
У разі застосування передачі предмету іпотеки у власність Іпотекодержателя як способу задоволення вимог Іпотекодержателя даний договір є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Частинами 1 та 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому ст. 37 цього Закону.
Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.
В силу положень ст.37 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.
Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 30.03.2016 р. у справі № 6-1851цс15, яка згідно ст..360-7 ЦПК України є обов»язковою для судів, згідно із ч.3 ст.36 Закону України «про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотеко держателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов»язання в порядку, встановленому ст.37 Закону України «про іпотеку».
Тобто, набуття ПАТ «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки повинно відбуватися в позасудовому порядку, на підставі погодженого застереження про задоволення вимог іпотеко держателя.
Якщо Іпотекодавець не визнає чи оспорює факт набуття права власності Іпотекодержателем в позасудовому порядку, таке право може стати предметом судового захисту.
Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільно-процесуальним кодексом України, звернутися до суду.
Іпотекодавець, виходячи з положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, ч. 3 ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України від 5 червня 2003 р. № 898-IV "Про іпотеку" не позбавлений права звернутись до суду за захистом своїх прав, однак у разі їх порушень або невизнання.
Позивач при зверненні до суду, в обґрунтування свого права на пред»явлення даного позову посилається на те, що 08.12.2011 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.
В силу положень Закону України «Про іпотеку» всі зміни до Іпотечного договору підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку.
Позивачем не надано доказів, що у визначений законом спосіб були зареєстровані зміни до Іпотечного договору в частині зміни Іпотекодержателя, а також не надано доказів щодо невизнання відповідачем права власності позивача на предмет іпотеки в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього на підставі письмового застереження, яке міститься в Іпотечному договорі.
Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, оцінюючи всі досліджені судом докази, суд вважає, що позов є необґрунтованим, не доведеним, а тому не підлягає задоволенню.
Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст..ст. 3, 10, 60, 88, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України,
у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва.
Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні під час оголошення рішення суду, мають право оскаржити його протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.
Суддя