Справа № 577/1830/16-ц
Провадження № 2/577/661/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2016 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого-судді Гетьмана В.В.,

при секретарі Лиховоз Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Конотопа цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Виконкому Конотопської міської ради, третя особа Конотопська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім"єю та факту перебування у безпомічному стані спадкодавця, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною заявою та просить встановити факт, що він проживав разом із ОСОБА_3 однією сім"єю з березня 2005 р. по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 р., в АДРЕСА_1 і встановити факт перебування у безпомічному стані останнього у зв"язку з тяжкою хворобою. Вимоги обгрунтовує тим, що з березня 2005 р. знайомий з ОСОБА_3, підтримував з ним дружні відносини, вели спільне господарство в АДРЕСА_1, мали взаємні права та обов"язки. ОСОБА_3 зловживав спиртними напоями, внаслідок чого періодично лікувався у наркодиспансері. Повністю забезпечував його ліками та морально підтримував його. ІНФОРМАЦІЯ_1 р. останній помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з будинку в АДРЕСА_1. Має намір успадкувати майно як спадкоємець 4 черги, що і змусило звернутися із заявою до суду.

ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, фактично пославшись на вищевикладені обставини.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 заперечує задоволенню позовних вимог в повному обсязі та пояснив, що його довіритель прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 у встановленому законом порядку. За життя останній не перебував у безпомічному стані.

Представник виконкому Конотопської міської ради в судове засідання не з"явився, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду.

Третя особа Конотопська міська державна нотаріальна контора в судове засідання не з"явилися, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер ОСОБА_3 (а.с. 5-6), поховання якого здійснив ОСОБА_1 (а.с. 7-11).

Згідно ст. 3 СК України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Сім"я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім"єю є соціальна група, яка складається з людей, зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв"язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей.

Як роз"яснив Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім"єю не менше як 5 р. до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Зазначений п"ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім"єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживають однією сім"єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов"язані спільним побутом, мали взаємні права та обов"язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім"ї, тощо.

До числа спадкоємців четвертої черги не входять особа, яка хоча і проживала зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім"єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі ст. 1261 ЦК України.

Зазначене положення поширюється щодо осіб- чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, або перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі: проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім"єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини.

Виходячи зі змісту ст.ст. 234, 256 ЦПК України, а також роз"яснень, які містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

З позовної заяви вбачається, що встановлення факту проживання однією сім"єю ОСОБА_1 із спадкодавцем не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини має значення для оформлення спадщини після смерті останнього.

Суд не бере до уваги довідки Конотопської дитячої музичної школи №1 та КП "Муніципалітет" про те, що позивач поховав ОСОБА_3 Дані документи жодним чином не доводять факт проживання ОСОБА_1 з померлим однією сім"єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини. Будь-яких інших доказів підтверджуючих даний факт позивачем суду не надано.

Крім того, суд також вважає, що встановлення факту проживання чоловіка з чоловіком однією сім"єю не менше як 5 р. до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), за відсутності родинних зв"язків між ними, суперечить моральним засадам суспільства

Що стосується позовних вимог в частині встановлення факту перебування у безпомічному стані ОСОБА_3 у зв"язку з тяжкою хворобою, то позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Позивач зазначає, що у разі доведення ОСОБА_2 у суді родинних відносин, він має право скористатися ч.2 ст. 1259 ЦК України.

Згідно ч.2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи повинен установити і і факт тривалого часу опікування, матеріального забезпечення, надання іншої допомоги спадкодавцеві, і факт перебування спадкодавця у безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво.

Безпорадний стан слід розуміти як безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв"язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

На переконання суду не є підставою для визнання факту перебування померлого у безпорадному стані та обставина, що він зловживав спиртними напоями. Тим більш, що на підтвердження неї позивачем не надано жодного доказу.

Крім того, суд вважає, що встановлення факту перебування особи у безпорадному стані само по собі не породжує будь яких юридичних наслідків. Встановлення даного факту має значення лише у разі звернення до суду з позовом про одержання права на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, у сукупності із встановлення факту тривалого часу опікування, матеріального забезпечення, надання іншої допомоги спадкодавцеві.

Таким чином, ОСОБА_1 всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, тому у задоволенні таких слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 1259, 1264 ЦК України, ст.ст.10, 57-61, 212, 256 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенню позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Гетьман В. В.