Справа № 534/636/16-ц
Провадження № 2/534/419/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Куц Т.О.

при секретарі Ребриній О.О.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та стягнення витрат на навчання ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, 03.02.1998 р.н, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до закінчення ним навчання у Міжнародній Вищій Школі Логістики та транспорту у м. Вроцлаві Польща та у розмірі ? частини витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання.(а.с.2-3)

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано 13.06.2008р. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, який в даний час продовжує навчання в Міжнародній Вищій Школі Логістики та Транспорту у ОСОБА_4 на контрактній основі. Відповідач на утримання сина ОСОБА_3 матеріальної допомоги не надає не зважаючи на те, що зобов»язаний це робити згідно законодавства України. Вона не в змозі самостійно утримувати повнолітнього сина, оскільки йому необхідні кошти на оплату навчання , на проїзд до місця навчання , проживання, одяг, харчування, тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду. Відповідач спроможній надавати таку допомогу. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 на період навчання аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, а також ? частину витрат на навчання , згідно договору про надання освітніх послуг.

В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві.

Відповідач заперечував проти позову, посилаючись на його необґрунтованість і безпідставність, оскільки він ніколи не відмовлявся і не відмовляється від надання матеріальної допомоги на утримання свого сина ОСОБА_3 на утримання якого він сплачував аліменти до досягнення ним повноліття до 03.02.2016р. за рішенням суду в розмірі ? частини заробітку. Після досягнення сином ОСОБА_3 повноліття він в добровільному порядку на картковий рахунок сина перераховував кошти в квітні 2016р. -1700грн , в травні 2016р. 2000 грн і має намір в подальшому надавати повнолітньому сину матеріальну допомогу на період навчання , не зважаючи на те , що він перебуває на диспансерному обліку з приводу ряду хронічних захворювань і за станом здоров»я потребує постійного дієтичного харчування , отримання медикаментозного лікування дороговартістними препаратами , має іншу сім»ю, на його утриманні знаходиться неповнолітній син ОСОБА_5, 20.05.2009р.н. який перебуває на «Д» обліку з приводу хронічних захворювань і потребує постійного дороговартістного лікування , дієтичного харчування та санаторно курортного лікування, має на утриманні батьків похилого віку, які отримують мінімальну пенсію , крім того матір перебуває на диспансерному обліку з приводу ряду хронічних захворювань і потребує щоденного лікування. Крім того , посилався на наявність у нього кредитних зобов»язань , пов»язаних з придбанням квартири та на те , що позивач не наділена правом звернення до суду з позовом , оскільки відповідно до ч.3 ст.199 СК України таке право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів надано самій дочці , сину , які продовжують навчатися , а також тому з батьків з ким вони проживають. З урахуванням того , що їх син є повнолітнім і дієздатним, аліменти за наявності відповідних підстав мали б стягуватись саме на його користь , а не користь інших осіб, у тому числі й тоді , коли такі особи наділені правом на звернення суду. Просив відмовити в позові повністю.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не зявився , про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява, згідно якої позов ОСОБА_1 підтримує, просить розглядати справу у його відсутність.

Судом встановлено, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано 13.06.2008 р., від шлюбу мають дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4-6).

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_1 працює на ВАТ «Полтавський ГЗК» загальна сума доходу за період вересень 2015 лютий 2016 р. становить 31311 грн 60 коп (а.с.19).

Згідно довідки Міжнародної Вищої Школи Логістики та Транспорту у ОСОБА_4, ОСОБА_6 є студентом денного відділення 1 року, 1 семестру у 2015/2016 навчальному році Логістики та Транспорту , планований термін навчання від 01.10.2015 р. до 30.09.2018 р. , щорічна оплата за навчання становить 6000 злотих на рік , що підтверджується договором щодо умов оплати за навчання(а.с.14- 18).

Так, позивачем на обґрунтування своїх позовних вимог було надано лише копію договору , щодо умов оплати за навчання стороною якого є ОСОБА_6, при цьому не було надано доказів щодо фактичних витрат за навчання та дока зів оплати за навчання , не зважаючи на те , що відповідно до п.3 зазначеного договору застосовуються наступні знижки : зокрема одноразова оплата повної суми навчання до 10 жовтня навчального року зменшення оплати на 10%; внесення оплати за навчання - за кожний семестр до 10 жовтня та 10 березня даного начального року - зменшення оплати на 5% (а.с.14).

Відповідно до ст.ст.199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Згідно Закону України ,,Про Державний бюджет України на 2016 рік" встановлено прожитковий мінімум на працездатну особу з січня 2016 року в розмірі 1378 грн.

Частиною 1 ст. 199 СК України встановлено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України).

Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину, суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі.

Крім того, обов'язковою є умова, що ці витрати стосуються лише дитини, тобто, особи до досягнення нею 18 років.

До особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відтак, сам факт навчання дитини сторін у вищому навчальному закладі на контрактній основі не є особливою обставиною, яка породжує обов'язок відповідача брати участь у додаткових витратах на дитину в порядку ст. 185 СК України і сама дитина сторін являється повнолітною особою.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до квитанцій від 26.04.2016 р. та від 11.05.2016 р. наданих відповідачем у квітні 2016р. ним були перераховані аліменти на ім»я ОСОБА_6 за березень у розмірі 1700 грн та у травні 2016р. за квітень у розмірі 2000 грн , які були сплачені у добровільному порядку після досягнення сином повноліття. Ці обставини визнала і підтвердила в судовому засіданні позивач ОСОБА_2

Добровільна сплата аліментів на дитину може здійснюватися різними способами - безпосередньо (особисто) платником аліментів шляхом вручення аліментів їх одержувачу, шляхом перерахування аліментів банківським переказом, поштою тощо.

Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , що продовжує навчання в розмірі , що перевищує прожитковий мінімум на працездатну особу з січня 2016 року (1378 грн) згідно Закону України ,,Про Державний бюджет України на 2016 рік" , а також те , що позивачем не надані докази саме щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу і будь яких клопотань щодо витребування таких доказів суду не заявлялось , як не надано доказів і про те , що повнолітній син сторін проживає з позивачем, суд не знаходить підстав для задоволення позову .

Керуючись ст.ст.10,11,31,57 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.141, 182, 183, 198, 199, 200,201 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та стягнення витрат на навчання відмовити .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги

Особи , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О.Куц