Справа № 401/86/16-ц; 2/401/245/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" квітня 2016 р. Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Баранець А.М. при секретарі Христенко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищенної небезпеки,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 та просить стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь 5837 грн. 51 коп. на відшкодування різниці між фактичним розміром майнової шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням ) та 30 000 грн. на відшкодування моральної шкоди і 900 грн., судових витрат, понесених нею у вигляді оплати за послуги судового експерта, а всього на загальну суму 36 737 грн. 51 коп.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 вересня 2015 року о 19 годині 15 хвилин в місті Світловодську на авто дорозі греблі Кременчуцької ГЕС ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Форд Транзит» з держаними номерними знаками ВК 2332 АТ, виїхав на смугу автодороги для зустрічного транспорту та допустив зіткнення з її автомобілем «КІА» з державними номерними знаками ВА 9168 АК під керуванням її чоловіка ОСОБА_3, що призвело до пошкодження вказаного автомобіля.

Вказані обставини підтверджує відповідними довідкою державної автомобільної інспекції та посвідченням водія на імя її чоловіка.

За фактом зазначеної дорожньо-транспортної пригоди постановою Світловодського міськрайонного суду від 17 вересня 2015 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. і дана постанова суду набрала законної сили.

Вказує ,що від факту дорожньо-транспортної пригоди вона і її чоловік отримали сильний нервовий стрес, який негативним чином відобразився на її загальному стані здоровя і до цього часу вона переживає суттєві моральні страждання.

До того ж, вона змушена морально страждати і від зухвалої поведінки відповідача, який не тільки ухиляється від відшкодування завданої матеріальної шкоди, але й навіть не вибачився переді нею і її чоловіком за скоєну дорожньо-транспортну пригоду, незважаючи на відверту вину у ній.

Крім цього, вона понесла суттєві матеріальні збитки, вимушена самостійно ремонтувати пошкоджений автомобіль, який конче потрібний їй та моїй сімї.

Внаслідок моральних страждань від неправомірних дій відповідача у вигляді порушення Правил дорожнього руху та скоєння при цьому дорожньо-транспортної пригоди і нанесення збитків та його зухвалої поведінки, у неї зявилися такі негативні явища як головні болі, безсоння, розпач, образа від приниження людської гідності, право на яку мені надано статтею 28 Конституції України.

Моральну шкоду оцінює в 30 000 грн. і вважає, що це є обєктивна ціна її моральних страждань.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини та докази, що їх стверджують.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, 25 лютого 2016 року надавав до суду заперечень проти позову. Де вказав, ро відмову позивачці в задоволенні позовних вимог з наступних підстав :

Позивач просить стягнути з нього різницю між отриманим страховим відшкодуванням та фактичним розміром майнової шкоди завданої автомобілю позивачки в наслідок ДТП в розмірі 5837,51 грн. При цьому як на доказ розміру майнової шкоди посилається на Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 257-15 від 05.10.2015 року. Як вбачається з зазначеного Дослідження, зовнішній візуальний огляд та перевірка технічного стану автомобіля проводилися експертом 01.10.2015 року в с.Власівка Кіровоградської області, тобто фактично через місяць після факту ДТП, і на підставі даних наданих позивачем, тобто вказаний доказ не може бути визнаний обєктивним підтвердженням причинного звязку між пошкодженням автомобіля 06.09.2015 року та наявними 01.10.2015 року пошкодженнями. Належним та допустимим доказом було б експертне дослідження пошкоджень автомобіля, яке стало підставою для виплати страхового відшкодування, але вказаний доказ позивачем чомусь не надається, як і не зазначається причина, чому страховою компанією була сплаче сума майнової шкоди не в повному обсязі, навіть не зазначається яка страхова компанія здійснювала відшкодування . Таким чином, враховуючи те, що вказаний доказ не може бути визнаний належним підтвердженням завданої майнової шкоди, то й витрати на його отримання не можуть бути віднесені до судових витрат в розумінні ст. 79,86 ЦПК України, а відповідно немає і підстав для їх стягнення з нього.

Також відповідач зазначає,що те що стосується стягнення з нього на користь позивача моральної (немайнової) шкоди у відповідності до ст.23, 1167 ЦК України, то він вважаю, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження викладених нею обставин для стягнення моральної шкоди, зокрема наявність нервового стресу, який негативним чином відобразився на загальному стані здоровя позивача. Також позивачем не обґрунтовано і такий значний розмір моральної шкоди.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3, пояснив що є чоловіком позивачки та 06 вересня 2015 року він керував автомобілем в момент ДТП, ремонт автомобіля здійснюють за власні кошти з позивачко. Позивачка має постійні головні болі, поганий сон, знаходиться в розпачі.

Свідок ОСОБА_4, пояснив, що здійснював ремонт пошкодженого автомобіля i був очевидцем моральних страждань позивачки.

Допитаний в судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_5, пояснив, що визначав перелік пошкоджень автомобіля та розмір майнової шкоди.

Заслухавши доводи позивача та його представника, зясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що за фактом дорожньо-транспортної пригоди 06 вересня 2015 року, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль «КІА», що належить позивачу, постановою Світловодського міськрайонного суду від 17 вересня 2015 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні цього правопорушення та поніс адміністративну відповідальність у вигляді штрафу і дане судове рішення набрало законної сили.(а.с.9)

Висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 257-15 від 05 жовтня 2015 року визначений розмір матеріальної ( майнової ) шкоди в сумі 55837 грн. 51 коп. (а.с.10-11)

Надалі страховою компанією позивачу частково у значній мірі було відшкодовано майнову шкоду в сумі 50 000 грн., тому різниця між фактичним розміром завданої матеріальної ( майнової ) шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодування ) склала 5837 грн. 51 коп.

Твердження представника відповідача у запереченні на позов про те, що висновки зазначеної експертної оцінки майнової шкоди є необєктивним, суд не тримає до уваги, так як саме страховою компанією дана майнова шкода визнана, у звязку з чим позивачу і було виплачено дане страхове відшкодування у значній сумі.

Згідно статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування і такими збитками є, зокрема, витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки ).

Відповідно до статті 1166 цього Кодексу, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно статті 1187 того ж Кодексу, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, яким є, зокрема, використання транспортних засобів, відшкодовується особою, яка на відповідній основі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо ) володіє транспортним засобом.

А відповідно до статті 1194 даного Кодексу, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування ) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням ).

Таким чином, з врахуванням обставин справи та зазначених правових норм вважаю, що є усі законні підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_6 на користь позивача ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром матеріально ( майнової ) шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням ) у розмірі 5837 грн. 51 коп.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У пункті 2 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» розяснено, що шкода заподіяна майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв'язок та є вина зазначеної особи. У пункті 9 вказаної постанови розяснено, що при визначенні розміру відшкодування шкоди заподіяної майну, незалежно від форм власності , слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладання на відповідальну за неї особу обовязок надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна , робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Судом встановлено, що у звязку із ДТП, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 завдана майнова шкода у звязку із пошкодженням належного їй автомобіля.

Відповідно до отриманого судом звіту про оцінку автомобіля від 26 жовтня 2015, який суд бере до уваги при визначенні розміру завданої шкоди, вартість матеріального збитку складає 58664,56 грн..

Згідно квитанції за послуги судового експерта при визначені суми матерільних збитків позивачем сплачено 900 грн. (а.с. 14).

Таким чином з урахуванням страхового відшкодування, в сумі 50 000 з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню 5837,51 грн, на відшкодування різниці між фактичним розміром майнової шкоди та 900 грн. витрати експерта, що в сумі складає 6737,51 грн..

Частиною першою статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З огляду на викладене, та беручи до уваги, що згідно постанови Світловодсьокого міськрайонного суду відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушеня передбаченого статтею 124 а саме у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, суд вважає доведеною вину відповідача у заподіянні ним позивачу моральних страждань.

При визначенні розміру моральної шкоди суд бере до уваги те, що з моменту скоєння ДТП минув тривалий час протягом якого, позивач переживає негативні наслідки ДТП, вимушена змінити свій звичний спосіб життя, присвятивши весь свій час на оформлення дорожньо-транспортної пригоди. Проте розмір моральних страждань у їх грошовому виразі суд вважає значно завищеним і переконаний, що достатньою компенсацією її моральних страждань буде сума 10000 грн.

Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного та ст.ст.1166,1167,1188,1192,1194 ЦК України Закону України «Про страхування», Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди», керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215,217,218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування різниці між фізичним розміром майнової шкоди і страховою виплатою 5837 грн., 51 коп., 900 грн понесених витрат у вигляді оплати послуг судового експерта та 10000 грн., у відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 1720 грн.32 коп. судового збору на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подано до Апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в десятиденний строк з дня отримання рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_7