У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від

3 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 11 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за законом, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, за участю третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3, про усунення від права на спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом та просила усунути відповідачів у справі від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 Свої вимоги позивач мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина на відповідне спадкове майно. За життя померла заповіт не склала, тому спадкування всіх її прав та обов'язків повинно здійснюватись спадкоємцями за законом у порядку черговості. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 є позивач ОСОБА_6 і відповідачі у справі за правом представлення, як діти доньки померлої ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Сторони звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини у передбачений законодавством шестимісячний строк. Однак, позивач вважає, що відповідачі підлягають усуненню від права на спадкування, оскільки за життя померла ОСОБА_5 за станом здоров'я потребувала стороннього догляду та допомоги, але вони не навідували її та не цікавились її життям. Догляд за ОСОБА_5 за життя, її поховання, поминальні обіди тощо здійснювала позивач.

21 січня 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зустрічним позовом та просила усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 Свої вимоги мотивувала тим, що за життя ОСОБА_5 доглядали її донька ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, та онуки ОСОБА_4 й ОСОБА_3 шляхом надання їй матеріальної допомоги, фізичного догляду, допомоги по господарству тощо. Останні роки із ОСОБА_5 дійсно проживала її дочка ОСОБА_2, однак вона не надавала їй необхідного догляду, фактично жила за її рахунок, зловживала спиртними напоями та часто конфліктувала зі своєю матір'ю. Поховання ОСОБА_5 здійснила позивач ОСОБА_4

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 3 березня

2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 11 квітня 2016 року, у задоволенні позовів відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернулась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно виходив із того, що всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України позивачем ОСОБА_2 не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що померла ОСОБА_5, перебувавши у безпорадному стані, потребувала допомоги саме від відповідачів, в той час як отримувала таку допомогу від своєї дочки, що вони могли надавати таку допомогу, але умисно від її надання ухилялись.

Так, суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування за законом.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Вінницького міського суду Вінницької області від

3 березня 2016 року та ухвали апеляційного суду Вінницької області від 11 квітня 2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за законом, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, за участю третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3, про усунення від права на спадкування за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від

3 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 11 квітня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна