Справа № 367/352/16-ц Головуючий у І інстанції Чернов Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/2391/16 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д. О.
Категорія 47 25.05.2016
УХВАЛА

Іменем України

25 травня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Приходька К.П., Березовенко Р.В.,

за участю секретаря Дрозда Р.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи, колегія суддів,

УСТАНОВИЛА :

у січні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів, посилаючись на наступні обставини.

10 жовтня 2009 року між нею та ОСОБА_3 (далі-відповідач) було укладено шлюб.

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 2013 року і вони проживають окремо, хоча шлюб у встановленому законом порядку не розірвано.

Після припинення шлюбних відносин відповідач ухилявся від обов'язку щодо утримання дитини, не надавав матеріальної допомоги у добровільному порядку, у зв'язку з чим вона була змушена звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 11 березня 2014 року було частково задоволено позов ОСОБА_2, стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 550 грн.

Проте, відповідач, незважаючи на наявність судового рішення, добровільно допомоги на утримання дитини не надає, аліменти не сплачує, не бере участі у додаткових витратах на дитину.

Позивач зазначає, що на утримання дитини щомісячно їй потрібно не менше 2000 грн. на оплату дитячого садка, гуртків, іграшки, миючі засоби, одяг, взуття, ліки.

Їй стало відомо, що матеріальне становище позивача на даний час значно поліпшилося: у січні 2015 року відповідачем було придбано на ім'я третьої особи квартиру у м. Києві. Також, у 2015 році відповідачем неодноразово здійснювалися операції щодо купівлі-продажу легкових автомобілів для власних цілей, які він також придбавав на своїх близьких родичів з метою приховання свого дійсного розміру доходів.

Крім того, під час розгляду справи про стягнення аліментів, відповідач посилався на ту обставину, що він не має можливості сплачувати аліменти у відповідній грошовій сумі, оскільки на його утриманні перебуває батько - інвалід 2 групи. Проте, у березні 2015 року батько відповідача помер, отже зазначена обставина також свідчить про зміну матеріального становища відповідача.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просила суд ухвалити рішення про збільшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі, до 1 000 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25 лютого 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, ненадання їм правової оцінки, грубе порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення вимог у повному обсязі.

Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначила, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги той факт, що на утримання неповнолітньої дочки для створення усіх необхідних умов для здорового та всебічного розвитку дитини, потрібні значні кошти, яких на даний час у сім'ї недостатньо.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позовних вимог, оскільки будь-яких належних доказів про зміну матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я позивача суду не надано.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 11 березня 2014 року було частково задоволено позов ОСОБА_2, стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 550 грн. щомісячно, починаючи з 05.12.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

При ухваленні зазначеного рішення суд врахував вимоги ст. 182 СК України, матеріальне становище платника аліментів, відсутність непрацездатних родичів, які б перебували на його утриманні. Рішення набрало законної сили і позивачем не оскаржувалося.

Як вбачається зі змісту позову, позивач ОСОБА_2 фактично не згодна з розміром аліментів, що був визначений за рішенням суду та вважає його недостатнім.

Судом вірно встановлено, що будь-яких належних доказів про зміну матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я позивача суду не надано. Посилання на придбання відповідачем у 2015 році квартири та транспортних засобів чи приховання ним дійсного розміру доходів є голослівними та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Колегія суддів апеляційного суду вважає також безпідставними посилання позивача на зміну матеріального становища відповідача у зв'язку зі смертю його батька, оскільки при визначенні розміру аліментів судом в рішенні від 11.03.2014 року не було взято до уваги посилання відповідача на те, що непрацездатний батько перебуває на його утриманні.

В той же час, слід зазначити, що відсутність передбачених ч. 1 ст. 192 СК України підстав для збільшення розміру аліментів, не позбавляє позивача права звернутися до суду із вимогою про стягнення з відповідача додаткових витрат, понесених нею на навчання, лікування та оздоровлення дитини.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного так керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: