Справа № 465/867/14 Головуючий у 1 інстанції: Козюренко Р.С.
Провадження № 22-ц/783/2608/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Ф.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Мікуш Ю.Р., Тропак О.В.,

секретар Фейір К.О.,

з участю представника Товариства з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Альфа-Гарант ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Альфа-Гарант на рішення Франківського районного суду м.Львова від 28 січня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Альфа-Гарант про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Львівської філії Товариства з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Альфа-Гарант, та з уточненнями позовних вимог, посилаючись на те, що 23.03.2011 року Франківським районним судом м. Львова було задоволено позов про стягнення з відповідача та Львівської філії ТзДВ СК "Альфа - Гарант" на його користь страхового відшкодування в розмірі 196 481,81 грн., а 14.09.2012 року рішенням Галицького районного суду м. Львова стягнуто матеріальні збитки, завдані простроченим виконанням зобов'язання в сумі 25962,82 грн., просив ухвалити рішення, яким стягнути неоплачену суму страхового відшкодування за простій автомобіля у розмірі 4750,00 грн., матеріальні збитки - упущену вигоду в розмірі 11000,00 грн. та на відшкодування моральної шкоди 10061,59 грн.

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено частково. Вирішено стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Альфа-Гарант на користь ОСОБА_3 4750 грн. 00 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду оскаржив відповідач - Товариство з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Альфа-Гарант. В апеляційній скарзі стверджує, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи. При цьому посилається, що п.2.6 Додатку №2 до Договору страхування на страхувальника покладається обов»язок збереження транспортного засобу лише до моменту його огляду уповноваженою особою, що визначена страховиком. Вважає, що позивачем не доведено, що зберігання автомобіля з 08.10.2010 року до 11.01.2011 року дійсно було необхідним і доцільним. Стверджує, що представник відповідача заявляв про застосування позовної давності, однак судом не прийнято рішення за цією заявою. Посилається, що рішення суду є не мотивованим. Просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції.

А відтак законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції перевіряється в межах доводів апеляційної скарги стягнення з відповідача на користь позивача 4750 грн. 00 коп. за простій автомобіля.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Товариства з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Альфа-Гарант ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, пояснення представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про заперечення вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено такі обставини.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23.03.2011 року позов ОСОБА_3 до ТзДВ СК "Альфа-Гарант" задоволено повністю та стягнуто 196 481,81 гривень страхового відшкодування і судові витрати.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 14.09.2012 року стягнуто пеню в розмірі 8 896,92 гривень, інфляційні втрати в сумі 9 782,62 гривень та 3% річних в сумі 7 283,28 гривень, а всього 25962,82 гривень.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 видано видаткову накладну ТзОВ «Захід Моторс» за простій автомобіля з 08.10.2010 року до 11.01.2011 року на суму 4750 грн. і така ОСОБА_3 оплачена 11.01.2011 року. (а.с.57)

Ухвалюючи рішення про стягнення 4750 грн., суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги щодо стягнення матеріальних збитків є обгрунтованими та підставними. (а.с.203-204)

Проте погодитись із таким висновком суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до положень ст.215 ЦПК України рішення суду складається з описової частини із зазначенням, зокрема, доказів, досліджених судом та мотивувальної частини із зазначенням: встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин; мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти.

Зазначених вимог закону суд при розгляді справи та ухваленні рішення не виконав.

Так, матеріалами справи стверджується, що судом в рішенні не наведено жодного доказу на підтвердження необхідності понесення витрат на збереження транспортного засобу в ТзОВ «Захід Моторс» з 08.10.2010 року до 11.01.2011 року для запобігання/зменшення збитків.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.988 ЦК України та п.1.5.5 умов страхування №06-VR/5 страховик зобов'язаний відшкодувати розумні та доцільні витрати, (в межах 5% від страхової суми - 14500 гривень), понесені страхувальником при настанні страхового випадку щодо запобігання або зменшення збитків.

Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак в позовних заявах не зазначено та суду не подано доказів на підтвердження реальної загрози завдання збитків страхувальнику після настання страхового випадку, доказів на підтвердження, що понесені витрати в сумі 4750 грн. за зберігання автомобіля в ТзОВ «Захід Моторс» з 08.10.2010 року до 11.01.2011 року, є необхідними та розумними, а також, що таке зберігання перебуває в причинному зв»язку з запобіганням або зменшенням збитків, а тому колегією суддів визнається помилковим висновок суду про завдання збитків, заподіяних простроченим виконанням зобов'язання. (а.с.1-6, 185)

А відтак, рішення суду в частині стягнення 4750 грн. відповідно до п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Оскільки доводи апляційної скарги стосуються лише стягнення 4750 грн., підстав для скасування рішення в іншій частині немає, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст.309, ст.316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Альфа-Гарант задовольнити частково. Рішення Франківського районного суду м.Львова від 28 січня 2016 року в частині стягнення Товариства з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Альфа-Гарант в користь ОСОБА_3 4750 грн. скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні вказаної позовної вимоги. В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш Ю.Р.

ОСОБА_5