У Х В А Л А

18 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,

Романюка Я.М.,

Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 жовтня 2014 року та 23 грудня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 10 червня 2014 року, рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2014 року у справі за позовом Ксаверівської сільської ради Васильківського району Київської області до ОСОБА_4, Васильківської районної державної адміністрації Київської області, третя особа - ОСОБА_5 про скасування рішення та свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10 червня 2014 року позов задоволено. Визнано незаконним рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради народних депутатів Київської області від 21 листопада 1989 року «Про оформлення права власності на житлові будинки мешканців сіл Васильківського району в частині оформлення права власності на житловий будинок по вул. Київській, 133 в с. Ксаверівка Васильківського району Київської області на ім'я ОСОБА_6 Визнано недійсним свідоцтво про право приватної власності від 5 квітня 1990 року на житловий будинок по АДРЕСА_1, Васильківського району Київської області на ім'я ОСОБА_6, видане на підставі рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради народних депутатів Київської області від 21 листопада 1989 року №469 «Про оформлення права особистої власності на житлові будинки мешканців сіл Васильківського району».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 жовтня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, а рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10 червня 2014 року залишено без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10 червня 2014 року.

16 травня 2016 року ОСОБА_4 звернулась до Верховного Суду України з заявою про перегляд ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 жовтня 2014 року та 23 грудня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 10 червня 2014 року, рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2014 року, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а також на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах цих норм матеріального права.

Водночас заявниця подала клопотання про поновлення строку подання заяви про перегляд зазначених судових рішень, посилаючись на те, що протягом 2014-2015 оскаржувала судові рішення в указаній справі до суду касаційної інстанції, а також в цей період та у 2016 році зверталася із заявами про перегляд судових рішень до Верховного Суду України і у зв'язку з цим було пропущено строк звернення до Верховного Суду України.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

У разі пропущення строку, встановленого частинами першою-третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява (частина четверта статті 356 ЦПК України).

ОСОБА_4 подано заяву про перегляд судових рішень з пропущенням річного строку.

За таких обставин у задоволенні клопотання заявниці про поновлення строку подання заяви про перегляд судових рішень слід відмовити, оскільки пропущено річний строк, який поновленню не підлягає.

Відповідно до статті 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Керуючись статтями 72, 356 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Верховного суду України

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4, про поновлення строку подання заяви про перегляд Верховним Судом України ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 жовтня 2014 року та 23 грудня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 10 червня 2014 року, рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2014 року відмовити, а заяву залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Гуменюк

Я.М. Романюк

А.Г. Ярема