АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/376/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1531/16Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г.В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Пікуля В.П.

при секретарі: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 квітня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради про визнання акту недійсним.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати недійсним акт залиття квартири АДРЕСА_1, складений КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07 квітня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про суті позовних вимог. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2, яка належить йому на праві власності.

В листопаді 2015 року з позовної заяви по цивільній справі № 554/12592/15-ц про відшкодування збитків, завданих внаслідок залиття квартири та стягнення компенсації за завдану моральну шкоду, ОСОБА_2 дізнався про існування Акту обстеження квартири АДРЕСА_1, складеного КП «ЖЕО № 2» 26.09.2012 року, зі змісту якого вбачається, що залиття вищевказаної квартири відбулося з вини власника квартири НОМЕР_1, тобто ОСОБА_2

Посилаючись на те, що вказаний акт складений з грубим порушенням Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Державним комітетом з питань житлово-комунального господарства 17.05.2005 р. за № 76, зокрема, не відповідає типовій формі, не містить підписи власників квартир НОМЕР_2 та НОМЕР_1, складений без залучення організації, яка безпосередньо обслуговує внутрішньо-будинкові мережі централізованого холодного чи гарячого водопостачання, та без огляду кватири НОМЕР_1, просив визнати його недійсним.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що акт про залиття квартири за своєю правовою природою не є правочином, а тому не може бути визнаний недійсним.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Правочини характеризуються певною сукупністю ознак, що дозволяють відмежовувати їх від інших юридичних фактів: 1) правочини є вольовими актами, спрямованими на досягнення певного правового результату; 2) правочини завжди є діями суб'єкта цивільних відносин; 3) правочини є правомірними діями, що породжують ті правові наслідки, наступу яких бажають сторони і які відповідають вимогам закону; 4) воля у правочинах завжди спрямована саме на встановлення, зміну, припинення цивільних прав і обов'язків.

Згідно п. 2.3.6. та додатку 4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 р. № 76, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за № 927/11207, акт про залиття, аварії, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), складається виконавцем послуг для встановлення факту залиття, аварії квартир, їх наслідків та причин.

Ознакам правочину акт про залиття, аварії квартир не відповідає, отже, не може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених ст. 215 ЦК України.

Виходячи із загальних приписів ст.ст. 3, 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 11 ЦПК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права у спосіб, визначений законами України, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог про визнання акту недійсним за їх безпідставністю.

Доводи апеляційної скарги представника позивача стосуються оцінки акту КП «ЖЕО № 2» від 26.09.2012 р., як доказу по справі про відшкодування збитків, завданих внаслідок залиття квартири, що має здійснюватись судом згідно ст. 212 ЦПК України, а не шляхом визнання його недійсним, що законом не передбачено. Сам факт складання акту не є порушенням прав позивача.

Посилання в апеляційній скарзі на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 21 травня 2012 року № 6-20цс11, на висновки суду першої інстанції не впливає і не свідчить про неправильне застосування судом норм матеріального права або порушення норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи.

За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: /підписи/

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області С.Б. Бутенко