Справа № 2/243/212/2016
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

20 травня 2016 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого Кривошеєва Д.А.

При секретарі Головкіної Н.А., Чевела С.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про розірвання договору купівлі-продажу, визнання права власності, позбавлення права користування житлом і виселення, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У Слов'янський міськрайонний суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, і просить:

- розірвати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 23 жовтня 2013 року, між нею та відповідачкою, посвідчений приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстр № 5655, повернувши їй вказану квартиру;

- визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1;

- виселити відповідачку та членів її сімї із квартири АДРЕСА_1, без надання їм іншого житла.

ОСОБА_2 звернулась у Словянський міськрайонний суд з зустрічним позовом до ОСОБА_5 і просить: визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1.

У ході судового розгляду справи позивачка уточнивши свої позовні вимоги звернулась у Словянський міськрайонний суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_3, і просить:

- розірвати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 23 жовтня 2013 року, між нею та відповідачкою ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстр № 5655, повернувши їй вказану квартиру;

- усунути перешкоди в користуванні належної на праві власності квартирою та виселити відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_6 із квартири АДРЕСА_1, без надання їм іншого житла.

Позивачка обґрунтовує заявлені вимоги тим, що 28 серпня 2013 року між її представником ОСОБА_3 і відповідачкою ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу належної їй квартири АДРЕСА_1. Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4, реєстр 5655. До укладення вказаного договору,

між її представником та відповідачкою ОСОБА_2, яка діяла за письмовою згодою відповідача ОСОБА_6, була укладена письмова угода, якою визначена вартість спірної квартири у розмірі 16000 доларів США, що по курсу Нацбанку України на дату укладення угоди становило 131200 гривень, та узгоджені умови її виплати. Відповідно зазначеної угоди, відповідачка брала на себе зобовязання щомісячно сплачувати їй не менш ніж по 400 доларів США. В день укладення договору купівлі-продажу відповідачка, на підтвердження своїх зобовязань, передала її представнику завдаток у сумі 2000 доларів США., після чого і був укладений спірний договір. Пунктом 15 по зазначено договору вказано, що право власності відповідачки переходить лише за умови оплати у повному обсязі ціни квартири. На теперішній час відповідачкою, у рахунок вартості квартири здійснена виплата лише 7350 доларів США, що по курсу Нацбанку України складає 60270 гривень. Посилаючись на вимоги ст. ст. 526, 651-653, 655, 694, 695 ЦК України, позивачка зазначає, оскільки відповідачка не виконує своїх обовязків по виплаті вартості спірної квартири, то є підстави для розірвання вказаного договору купівлі-продажу, та повернення їй вказаної квартири і виселення із неї відповідачів без надання їм іншого житла. Так як договір купівлі-продажу не укладено з вини відповідачки, внесений нею завдаток у сумі 2000 доларів США повинен залишитись у неї.

Позивачка, будучи повідомлена належним чином, судовими повістками про дату та час судового розгляду справи у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Представник позивачки адвокат ОСОБА_7 у ході судового розгляду справи підтримала заявлені позовні вимоги і просила задовольнити їх у повному обсязі, відмовивши у задоволенні вимог зустрічного позову.

Відповідачка ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги не визнала і просила у їх задоволенні відмовити, задовольнивши заявлені нею вимоги зустрічного позову. У ході судового розгляду справи ОСОБА_2 показала, що: 23 жовтня 2013 року між нею та представником позивачки ОСОБА_3 укладено, нотаріально посвідчений, договір купівлі-продажу спірної квартири. При укладанні договору вартість спірної квартири була визначена у 114800 гривень, яку вона повинна була сплатити позивачці до 23 жовтня 2016 року. Після укладення договору вона у період часу з 23 жовтня 2013 року по 17 листопада 2015 року, сплатила представнику позивачки ОСОБА_3 гроші у сумі 131327,96 гривень. Пунктом 2 вказаного договору купівлі-продажу визначено, що факт повного розрахунку та виконання договору засвідчується заявою продавця, справжність підпису на якій буде засвідчено нотаріально. 18 листопада 2015 року вона листом зверталась до позивачки і пропонувала останній надати їй таку заяву, яка б засвідчувала факт проведення розрахунків за спірну квартиру. Однак до теперішнього часу позивачка таку заяву їй не надала. Вважає, що всі взяті на себе обовязки по договору купівлі-продажу вона виконала належним чином. Оскільки позивачка відмовляється надати їй нотаріально посвідчену заяву про повний розрахунок, за купівлю спірної квартири, таким чином перешкоджає їй у реалізації її права власності на спірну квартиру, вона просить задовольнити заявлені нею вимоги, визнавши за нею право власності на спірну квартиру.

Крім того, відповідачка ОСОБА_2 також зазначила, що гроші у сумі 10512 гривень, які вона надсилала позивачки у листопаді 2015 року, остання не отримала і вказані грошові кошти залишились у неї.

Представник відповідачки ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 у ході судового розгляду справи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. При цьому він підтримав заявлені вимоги зустрічного позову ОСОБА_2 і просив задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_6 будучи повідомлений належним чином, судовими повістками про дату та час судового розгляду справи у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Третя особа ОСОБА_3 будучи повідомлена належним чином, судовими повістками про дату та час судового розгляду справи у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Свідок ОСОБА_10 показав, що: раніш він будучі підприємцем, займався ріелтерською діяльністю, володів агентством нерухомості «Єлісей» і допомагав сторонам укласти договір купівлі-продажу спірної квартири. У звязку з чим йому відомо, що перед укладенням договору купівлі-продажу сторони уклали письмову угоду, якою визначили, що вартість спірної кварти становить 16 тисяч доларів США, і при укладенні договору відповідачка брала на себе обовязок сплачувати позивачці по 400 доларів США щомісяця у рахунок виплати вартості квартири. Також відповідачка виплатила завдаток у сумі 2000 доларів США. В подальшому при укладанні договору купівлі-продажу, який був посвідчений нотаріусом, вартість спірної квартири була визначена у гривнях.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що: позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_3, про розірвання договору купівлі-продажу, визнання права власності, позбавлення права користування житлом і виселення задоволенню не підлягає. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про визнання права власності, підлягає задоволенню у повному обсягу.

Так у ході судового засідання достовірно було встановлено, що:

23 жовтня 2013 року між ОСОБА_3, яка діяла в інтересах ОСОБА_1, за довіреністю - продавець, та ОСОБА_2 покупець, укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2. Продаж здійснено за суму 114800 гривень, які будуть сплачені покупцем продавцю в строк до 23 жовтня 2016 року. Факт проведення повного розрахунку та виконання договору засвідчується заявою продавця, справжність підпису на якій буде засвідчено нотаріально.

Пунктом 15 даного договору визначено, що право власності на вищезгадану квартиру, згідно ст. 697 ЦК України переходить до покупця лише за умови сплати в повному обсязі ціни квартири, що встановлена цим договором.

Вказаний договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_4, реєстр № 5655.

23 жовтня 2013 року між покупцем ОСОБА_2 і продавцем ОСОБА_3, яка діяла за довіреністю ОСОБА_1 укладена угода про завдаток. Відповідно даної угоди сторони дійшли згоди про те що продаж квартира АДРЕСА_1, здійснюється за 131200 гривень, що еквівалентно 16 тисячам доларів США. При укладанні даної угоди покупець передав, а продавець прийняв від останнього 2000 доларів США, що еквівалентно 16400 гривням, у виді завдатку. При укладенні договору купівлі-продажу покупець зобовязується сплачувати 15-30 числа кожного місяця по 400 доларів США. Зазначена угода нотаріально не посвідчувалась.

Із розписок, довідки Ощадбанку України від 19 жовтня 2015 року № 4294, слідує, що в період з 23 жовтня 2013 року по 30 вересня 2015 року, відповідачка ОСОБА_2 здійснювала виплати у рахунок оплати вартості спірної квартир, і сплатила представнику позивачки ОСОБА_11: 16400 гривень, і 7350 доларів США, що з урахуванням курсу валют на час виплат становить 104415,96 гривень. Всього відповідачкою сплачені гроші у сумі 120815,96 гривень.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного:

Статтею 60 ЦПК України, визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з цивільним кодексом, особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання відповідної угоди недійсною, та і з позовом про розірвання угоди унаслідок істотного порушення договору другою стороною.

Статтею 651 ЦК України визначено, що:

«1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

3. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.»

Обґрунтовуючи свої вимоги про розірвання договору купівлі-продажу спірної квартири позивачка вказує, що відповідачка ОСОБА_2 істотно порушує умови вказаного договору і не виконує своїх обовязків по виплаті щомісячних платежів у рахунок вартості даної квартири.

Разом з тим вказані ствердження позивачки, суд не приймає до уваги виходячи з наступного:

Статтями 526, 530 ЦК України визначено, що: зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підласе виконанню у цей строк (термін).

Статтею 657 ЦК України визначено, що: договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Із викладеного слідує, що договір купівлі-продажу спірної квартири підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню. Саме у посвідченому нотаріусом договорі зазначаються всі істотні умови договору, та порядок його виконання. Вартість спірної квартири, яка була визначена за взаємною згодою сторін, та зазначена у посвідченому нотаріусом договорі купівлі-продажу, не може визначатись угодою про завдаток, на яку посилається позивачка та її представник. Також істотні умови договору купівлі-продажу квартири не можуть визначатись показаннями свідків.

Дійсність вищевказаного договору купівлі-продажу сторонами не оспорюється. Пунктом 2 даного зазначено що продаж квартири здійснено за 114800 гривень, які будуть сплачені продавцю в строк до 23 жовтня 2016 року. Тобто договором встановлено термін його виконання, а порядок виплати грошових сум у сплати вартості квартири не визначався. На час розгляду справи строк внесення оплати за спірну квартиру не настав.

У звязку з чим суд вважає, що ствердження позивачки, та її представника, про те що вартість спірної квартири була визначена угодою про завдаток від 23 жовтня 2014 року, у сумі 16 тисяч доларів США, а відповідачка не виконує своїх обовязків і не здійснює щомісячних платежів у рахунок вартості квартири не ґрунтуються на законі і суперечать умовам укладеному між сторонами договору.

Ствердження представника позивачки адвоката ОСОБА_12, про те що виплати на які посилається відповідачка і які підтверджуються розписками, є виплатами за оренду спірної

квартири, оскільки вказані ствердження не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду і не можуть бути прийняті судом до уваги.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що ствердження позивачки, та її представника про порушення відповідачкою істотних умов договору не знайшли своє підтвердження у ходу судового розгляду справи. Тому у задоволенні вимог позивачки про розірвання договору купівлі-продажу необхідно відмовити.

Також необхідно відмовити і у задоволенні вимог позивачки про усунення перешкод та виселення відповідачів із спірної квартири, оскільки дані вимоги є похідними від вимог про розірвання договору купівлі-продажу.

При вирішенні вимог зустрічного позову ОСОБА_2 суд виходить з наступного:

Статтею 526 ЦК України визначено:

«Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.»

Як достовірністю встановлено у ході судового розгляду справи, вартість спірної квартири сторони за взаємною згодою визначили у 114800 гривень, що зазначено у нотаріально посвідченому договору купівлі-продажу. Відповідачка ОСОБА_2 виконуючи умови по даному договору купівлі-продажу, станом на 30 вересня 2015 року у рахунок вартості спірної квартири сплатила 120815,96 гривень, тобто повністю виплатила її вартість у встановлений договором строк.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду і за нею, як за стороною договору купівлі-продажу покупцем, можливо визнати право власності на спірну квартиру.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 526-533, 655, 694, 695 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_3, про розірвання договору купівлі-продажу, визнання права власності, позбавлення права користування житлом і виселенням.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка складається із двох кімнат, житловою площею 34,0 кв.м., загальною площею 57,5 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Донецької області, шляхом подачі апеляційної скарги через Словянський міськрайонний суд, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення складене в одному екземплярі в нарадчий кімнаті.

Суддя Слов'янського міськрайонного суду

ОСОБА_13