АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 658/632/16-ц Головуючий в І інстанції Єйбог І.М. Номер провадження 22-ц/791/1407/16 Доповідач: Прокопчук Л.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоПрокопчук Л.П.,
суддів:Базіль Л.В., Полікарпової О.М.,

секретарПрушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від «28» березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до приватного підприємства «Євроінвестгруп» про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 28.09.2009 року між ним і приватним підприємством «Євроінвестгруп» був укладений договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва житлового будинку 60-квартирного готовністю 6%, що розташований у м.Каховка, вул. К.Лібкнехта,130.

Вважає договір купівлі-продажу фіктивним, т.я. його було вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Договір вчинявся сторонами лише для виду, знаючи, що він не буде виконаний.

Посилаючись на ст.ст. 203, 215, 234 ЦПК України, позивач просив визнати недійсним договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва житлового будинку 60-квартирного готовністю 6%, що розташований у м.Каховка, вул. К.Лібкнехта,130, укладений 28.09.2009 року між ОСОБА_5 та приватним підприємством «Євроінвестгруп».

Визнати за ним, ОСОБА_5, право власності на вказаний об'єкт незавершеного будівництва.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 березня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_5 до приватного підприємства «Євроінвестгруп» про визнання недійсним договору купівлі-продажу відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просив його скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримала з підстав, викладених у ній.

У поданому клопотанні представник ПП «Євроінвестгруп» просить справу розглянути у його відсутності, апеляційну скаргу ОСОБА_5 визнав.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що 28 вересня 2009 року між ОСОБА_5 і приватним підприємством «Євроінвестгруп» був укладений договір купівлі-продажу, за яким останній купив належний ОСОБА_5 об'єкт незавершеного будівництва - житловий будинок 60-квартирний літ. «А» готовністю 6%, який розташований - Херсонська область, м.Каховка, вул. К.Лібкнехта,130, за 49405 грн.

Вказаний договір був зареєстрований, згідно з ч.3 ст. 640 ЦК України, яка була чинною на день укладення договору, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів.

Підставою визнання договору купівлі-продажу недійсним позивач зазначив його фіктивність.

Відповідно до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину.

Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Згідно з пунктом 2 укладеного між сторонами договору продаж об'єкта незавершеного будівництва вчинено за 49405 грн., які продавець ОСОБА_5 отримав повністю до підписання договору, про що свідчить підпис продавця на цьому договорі.

Оскільки укладений договір купівлі-продажу був зареєстрований в Державному реєстрі правочинів, продавець грошові кошти отримав, то слід було б дійти висновку, що сторони вчинили необхідні дії на виконання такого правочину.

Крім того, у пункті 6 спірного договору продавець і покупець стверджували, що договір не приховує іншу угоду і відповідає їхнім дійсним намірам створити для себе юридичні наслідки.

В той же час колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що цей договір не є укладеним з тих підстав, що не передано майно, яке відповідно до законодавства для вчинення правочину повинно бути передане.

Крім того, на думку колегії цей договір не є укладеним і тому, що відсутня згода за всіма істотними умовами договору і, зокрема, відсутній сам предмет договору купівлі-продажу.

Із оспорюваного договору купівлі-продажу вбачається, що предметом договору є об'єкт незавершеного будівництва, житловий будинок 60-квартний літ. «А» готовністю 6%, що розташований в м.Каховка, вул. К.Лібкнехта, будинок 130.

Однак в договорі відсутні дані щодо земельної ділянки, на якій розташований цей об'єкт незавершеного будівництва.

У пункті 74 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за №283/8882, що була чинною на час укладення договору, зазначено, що договір відчуження щодо об'єкта незавершеного будівництва може бути укладено за умови, що право власності на нього зареєстровано органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

В матеріалах справи відсутні докази наявності правовстановлюючих документів на підтвердження належності на правовій підставі земельної ділянки (державного акта про право власності, право постійного користування, договору оренди землі тощо), затверджена проектно-кошторисна документація та дозвіл на проведення будівельних робіт 60-квартирного житлового будинку.

Представник позивача підтвердила в судовому засіданні апеляційної інстанції, що ОСОБА_5 не має таких документів.

Таким чином, висновок суду про неукладеність договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу 28.09.2009 року, є правильним і такий договір не може бути визнаний недійсним.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують, тому апеляційну скаргу ОСОБА_5 слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як постановленого з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) Л.П.Прокопчук

Судді: (підпис) Л.В.Базіль

(підпис) О.М.Полікарпова

З оригіналом згідно:

Суддя: Л.П.Прокопчук