Єдиний унікальний номер 234/5691/16-ц Номер провадження 22-ц/775/976/2016
Головуючий в I інстанції Марченко Л.М.
суддя доповідач Новосядла В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Новосядлої В.М.,

суддів: Мальованого Ю.М., Новосьолової Г.Г.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 07 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про стягнення середнього заробітку та компенсації,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона працювала на посаді заступника начальника Кіровського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції та була звільнена 05 листопада 2014 року за згодою сторін на підставі пункту 1 частини 1 статті 36 КЗпП України.

Посилаючись на те, що при звільненні Головним територіальним управлінням юстиції в Донецькій області з нею не було проведено повного розрахунку, позивачка просила суд стягнути на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 17 569 гривень 84 грн. та компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати в розмірі 6 692 гривень 87 копійок.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 07 квітня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у зазначеній цивільній справі.

Не погодившись із ухвалою суду, позивачка принесла апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду через порушення норм процесуального права, а саме:

- суд першої інстанції невірно застосував положення пункту 2 частини 2 статті 17 КАС України та дійшов помилкового висновку, що даний спір є публічно-правовим. Вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини заробітної плати, незалежно від субєктного складу сторін, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки дані вимоги виникають із трудових правовідносин.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції сторони не зявились, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, про що свідчать телефонограми, направлені їм та зареєстровані у журналі телефонограм апеляційного суду. Сторони надіслали заяви про розгляду справи у їх відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що між сторонами виник спір про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 17 569 гривень 84 копійки та компенсації втрати частини заробітної плати в розмірі 6 692 гривень 87 копійок.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 6 цього Закону визначений правовий статус працівників органів державної виконавчої служби відповідно до якого державні виконавці, керівні працівники є державними службовцями. Працівникам органів державної виконавчої служби видаються службові посвідчення єдиного зразка.

Оплата праці працівників органів державної виконавчої служби регулюється статтею 17 Закону України «Про державну виконавчу службу».

Статтею 11 Закону України «Про державну службу» передбачено право державних службовців на оплату праці залежно від посади, яку він займає, рангу, який йому присвоюється, якості, досвіду та стажу роботи.

Згідно з частинами 1 і 3 статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до пунктів 1 і 2 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відносини, що виникають у сфері публічної служби (насамперед, це служба в органах державної влади і місцевого самоврядування), є предметом регулювання конституційного і адміністративного права та законодавства. Трудове законодавство (законодавство про працю) може застосовуватися до них лише субсидіарно, але від цього вони не перестають бути відносинами публічної служби і не стають трудовими.

Вказаний спір є спором між фізичною особою та суб'єктом владних повноважень щодо оплати праці під час проходження нею публічної служби.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив із того, що даний позов підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства, оскільки позивачка є державним службовцем, а відповідач - суб'єктом владних повноважень і спір виник з приводу проходження публічної служби, звільнення з цієї служби, при якому з державним службовцем не було проведено кінцевого розрахунку, чим порушені його права та інтереси.

Висновок суду першої інстанції про розгляд даного спору в порядку адміністративного судочинства є правильним і відповідає вимогам норм процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги, що даний спір є трудовим і повинен вирішуватись за нормами цивільного судочинства спростовується змістом пункту 15 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, яким визначено, що державна служба є публічною службою. Правове регулювання відносин професійної діяльності осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів здійснюється Законом України «Про державну службу».

Керуючись статтями 312, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 07 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: