Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/303/16-ц
Провадження № 2/499/251/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

заочне

"18" травня 2016 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Тимчука Р.М. при секретарі Мельнику Р.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванівка, Іванівського району Одеської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 16.09.2014 року публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" та фізична особа громадянин України - ОСОБА_1, уклали кредитний договір № 500959964.

Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач зобов'язується надати позичальникові кредит у сумі 10479,13 гривень у строк з 16.09.2014 року по 17.09.2019 року.

Свої зобов'язання позивач виконав, що підтверджується випискою з особового рахунку.

Відповідно до умов договору, позичальник зобов'язується з порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши позичальнику ОСОБА_1 кредит у сумі 10479,13 грн.. що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача.

У порушення умов договору, відповідачка свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 24.02.2016 року має прострочену заборгованість за кредитом 9673,34 грн., за відсотками 674,53 грн. та по комісії 990,30 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (додається).

У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому була нарахована неустойка.

На 24.02.2016 року розмір неустойки становить - штраф 2417,42 грн.

На виконання умов договору позичальнику та поручителю була направлена вимога про досудове врегулювання спору, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана.

Таким чином, зважаючи на невиконання позичальником зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору.

Представник позивача надав заяву у судове засідання про слухання справи у його відсутність, наполягав на позовних вимогах та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не зявився. Про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки. Заяв про відкладення розгляду справи не надавав, про причини неявки не повідомляв, тому суд визнає його неявку з неповажних причин.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України .

Дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказі в сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а тому судом, встановлено, що всі докази надані, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, 16.09.2014 року публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" та фізична особа громадянин України - ОСОБА_1, уклали кредитний договір № 500959964.

Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач зобов'язується надати позичальникові кредит у сумі 10479,13 гривень у строк з 16.09.2014 року по 17.09.2019 року.

Свої зобов'язання позивач виконав, що підтверджується випискою з особового рахунку.

Відповідно до умов договору, позичальник зобов'язується з порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши позичальнику ОСОБА_1 кредит у сумі 10479,13 грн.. що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача.

У порушення умов договору, відповідачка свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 24.02.2016 року має прострочену заборгованість за кредитом 9673,34 грн., за відсотками 674,53 грн. та по комісії 990,30 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (додається).

У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому була нарахована неустойка.

На 24.02.2016 року розмір неустойки становить - штраф 2417,42 грн. всього заборгованість становить 13755,59 гривень, яка складається з 9673,34 гривень за кредитом; 674,53 гривень за відсотками;990,30 гривень за комісією; 2417,42 гривень штраф.

На виконання умов договору позичальнику та поручителю була направлена вимога про досудове врегулювання спору, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана.

Таким чином, зважаючи на невиконання позичальником зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору.

Зазначені обставини підтверджуються доказами дослідженими судом, а саме копією кредитного договору № 500959964 , копією анкети заяви на тримання кредиту по продукту «Рефінансування споживчих та готівкових кредитів, розрахунком заборгованості, випискою по особовим рахункам, вимогою про дострокове повернення кредиту.

Застосовуючи норми матеріального права суд виходив з такого.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст..207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу звязку.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, позичальник зобов'язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно зі ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання); у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, а відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, при цьому розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

В судовому засіданні встановлено, що між відповідачкою та позивачем склалися договірні відносини та свої зобовязання відповідачка перед позивачем порушила та позивачем доведено в судовому засіданні право на позовні вимоги та порушення своїх прав.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

До матеріалів позовної заяви позивачем додані письмові докази , а саме:

- виконання позивачем своїх обов'язків по кредитному договору - підтверджується випискою з особового рахунку позичальника.

- наявність не виконаних зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту - підтверджується розрахунком заборгованості.

- попередження позичальника та поручителя про порушення умов зобов'язання - підтверджується копією вимоги про досудове врегулювання спору та доказами її відправлення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до матеріалів справи позивачем при подачі позову сплачено судовий збір за розгляд справи у розмірі 1378,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням, доданим до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 1378 гривень 00 копійок понесені позивачем при звернені до суду з даним позовом, що підтверджується платіжним дорученням .

Керуючись ст. 14, 57, 60, 88, 212, 213, ЦПК України, ст.ст. 11,207, 509,526,549,550,610,611,1049,1054 ЦК України , суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву публічного акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства Альфа-Банк - заборгованість за кредитним договором № 500959964 в розмірі 13755,59 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства Альфа-Банк судові витрати понесені позивачем при звернені до суду з даним позовом - по сплаті судового збору у сумі 1378,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СуддяОСОБА_2