Справа № 736/243/16-ц Провадження № 22-ц/795/1216/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції - Чурупченко М. І. Доповідач - Страшний М. М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника позивача ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на рішення Корюківського районного суду від 04 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення суми індексації заробітної плати та витрат на юридичні послуги,

в с т а н о в и в:

В березні 2016 року ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог, просила стягнути з ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" суму індексації заробітної плати за червень 2014 року та витрати, понесені у звязку із отриманням юридичної допомоги. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що з 01.07.2004 року вона працювала на посаді страхового агента в Чернігівському обласному управлінні ПАТ Українська пожежно-страхова компанія, з якої звільнена 13.02.2015 року. За весь час її роботи на посаді страхового агента їй нараховувалась заробітна плата, проте не проводилась індексація заробітної плати в звязку із зростанням споживчих цін на товари та послуги, а також витрати на юридичні послуги.

Рішенням Корюківського районного суду від 04 травня 2016 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ „Українська пожежно-страхова компанія" просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне зясування судом обставин справ. Відповідач наполягає на тому, що базовим місяцем, який враховується при проведенні індексації, для позивача є червень 2009 року, коли відбулось підвищення процентної ставки комісійної винагороди за видами страхування страховому агенту. Відповідач категорично не погоджується із висновком суду про те, що позивачу в період її роботи з липня 2004 року по лютий 2015 року не збільшувались ставки комісійної винагороди. Також особа, що подала апеляційну скаргу, не погоджується із висновком суду про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, вважаючи, що до участі в справі не було допущено жодної особи, що надає правову допомогу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в період роботи позивача відповідачем не було проведено індексацію заробітної плати, зокрема за червень 2014 року, що суперечить вимогам закону, та змусило позивача звернутися в суд за захистом, оплативши витрати на юридичні послуги.

Апеляційний суд частково погоджується із такими висновками, виходячи з наступного.

З 01 березня 2004 року позивач ОСОБА_7 працювала на посаді страхового агента Корюківського районного відділення Чернігівського обласного управління АТ Українська пожежно-страхова компанія, а з 01.07.2004 року - на посаді страхового агента Чернігівського обласного управління АТ Українська пожежно-страхова компанія.

13 лютого 2015 року ОСОБА_7 було звільнено із займаної посади на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням.

Під час роботи ОСОБА_7 у відповідача, а саме 22.02.2005 року з нею був укладений Трудовий договір за № 8, згідно п.2.1.2 якого за роботу по укладанню договорів страхування, приймання страхових платежів і обслуговування страхувальників компанія зобовязується виплачувати агенту комісійну винагороду в розмірі, встановленому наказом керівника структурного підрозділу АТ УПСК.

Відповідно до п.2.1 Положення про оплату праці штатних працівників та страхових агентів районних відділень АТ УПСК в Чернігівській області на 2004 рік, затвердженого наказом начальника Чернігівського обласного управління АТ УПСК № 55 від 26.12.2003 року, оплата праці страхових агентів складається із ставок комісійної винагороди в межах розмірів, встановлених даним положенням за видами страхування.

Конкретний розмір комісійної винагороди страховим агентам визначається і встановлюється начальником районного відділення, виходячи з фінансових можливостей відділення .

У червні 2014 року ОСОБА_7 було нараховано та виплачено заробітну плату у розмірі 1069 грн. 20 коп. у вигляді комісійної винагороди за наступними встановленими ставками: страхування будівель громадян 30% , майна 30% (а.с.199, зворот). Індексація заробітної плати здійснена не була. Зазначені обставини сторонами не заперечуються.

Згідно ч.5 ст.95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Індексація заробітної плати регулюється Законом України „Про індексацію грошових доходів населення та постановою КМУ „Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення від 17.07.2003 року №1078.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

У відповідності з п.4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), сума індексації грошових доходів громадян, у межах прожиткового мінімуму, визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

При проведенні індексації заробітної плати використовуються такі поняття як індекс споживчих цін, поріг індексації, базовий місць та коефіцієнт індексації.

Позивач ОСОБА_7, звертаючись до суду стверджувала, що в період з липня 2004 року по лютий 2015 року не відбувалось підвищення її заробітної плати, а тому для неї базовим місяцем є саме липень 2004 року.

Відповідач ПАТ „Українська пожежно-страхова компанія" заперечував проти таких тверджень позивача, наполягаючи на тому, що базовим місяцем є червень 2009 року, коли відбулось підвищення процентної ставки комісійної винагороди.

Відповідно до вимог чинного законодавства базовим місяцем є місяць підвищення працівнику заробітної плати. Для працівників-відрядників, яким є позивач ОСОБА_7, оскільки її заробітна плата залежить від ставок комісійної винагороди, базовим місяцем при проведенні індексації є місяць підвищення відрядних розцінок. Збільшення заробітку з місяця в місяць у звязку із зростанням виробітку підвищенням не вважається. Зазначене також підтверджується листом міністерства праці та соціальної політики України від 20.09.2007 року № 59/10/136-07 „Про індексацію заробітної плати по відрядних розцінках.

Останнє підвищення заробітної плати, а саме підвищення ставок комісійної винагороди позивачу відбулося у червні 2009 року, коли ставки комісійної винагороди були встановлені у наступних розмірах: страхування будівель громадян 30%, страхування домашнього майна 30%, страхування від нещасного випадку 25%, страхування тварин 20%, страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів 18% (а.с.130).

Таким чином, червень 2009 року є базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації заробітної плати позивачу за червень 2014 року.

У відповідності з правилами п.4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), сума індексації заробітної плати позивача ОСОБА_7 становить: 1069,20 грн. х 25,9% / 100 = 276 грн. 92 коп.

Зазначені обставини, які є суттєвими для даної справи, не були належним чином досліджені судом першої інстанції, що призвело до помилкового визначення судом базового місяця при приведенні індексації заробітної плати позивача, а тому, згідно до п. 1 ч.4 ст.309 ЦПК України, оскаржуване рішення суду підлягає зміні в частині визначеного судом розміру індексації.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності судового рішення про стягнення витрат на правову допомогу є безпідставними.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу.

Позивач отримала правову допомогу адвоката, зазначене підтверджується наявними матеріалами справи, зокрема договором №1/11/15 щодо надання послуг в сфері права від 11.11.2015 року, актами виконаних робіт від 03.03.2016 року та 09.03.2016 року, квитанцією про оплату послуг в сумі 750 грн., та перевірене апеляційним судом. Обсяг виконаної ПП „Юкос ЮА роботи відповідачем не спростований, розмір компенсації витрат на правову допомоги не перевищує граничний розмір, встановлений законом, тому зазначені кошти обгрунтовано стягнуті на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 303, 307, ч.1 п. 4 ст. 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" задовольнити частково.

Рішення Корюківського районного суду від 04 травня 2016 року змінити, зменшивши суму індексації заробітної плати у звязку із зростанням споживчих цін та товари та послуги за червень 2014 року з 1691 грн. 47 коп. до 276 грн. 92 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: