Справа № 202/1869/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 жовтня 2016 року Індустріальний районний м. Дніпропетровська в

складі:судді-Бєльченко Л.А.

при секретарі- Терещук Л.І., Овечко А.С.,

за участі позивача - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4

представника третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача.

На підтвердження позовних вимог позивач указала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23.08.2013 року. Від подружнього життя мають доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між нею і відповідачем розірваний рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська за позовом відповідача 24.03.2015 року. Але ОСОБА_4 покинув її ще на п*ятому місяці вагітності. Весь цей час відповідач життям дівчинки не цікавиться, не виявляє бажання у спілкуванні з нею, участь у її вихованні не приймає. За рішенням суду з відповідача на утримання дитини стягнуті аліменти. Коли донька хворіла, вона, позивач, неодноразово зверталася до відповідача з проханням допомогти коштами або привезти ліки. Останній лише один раз погодився купити хворій дитині ліки.Ні якої участі у вихованні дитини ОСОБА_4 не приймає, дівчинка його не знає як батька.Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов*язків, не пілкується про здоров*я дитини, її фізичний розвиток, позивач просила позбавити його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав та указав, що від спільного життя з позивачем вони мають доньку ОСОБА_6.Із-за різних поглядів на життя, різних характерів вони зі ОСОБА_3 припинили шлюбні відносини. На утримання доньки він сплачує аліменти за рішенням суду. На даний час заборгованості по аліментам немає. Він дійсно не має можливості спілкуватися з дівчинкою, примйати участь у її вихованні, оскільки позивач перешкождає цьому, не пускає його до дитини. Телефонує йому тільки коли їй потрібні гроші. Він не ухиляється від виконання батьківських обов*язків, тому просив суд відмовити позивачеві у задоволені позовних вимог.

Представник третьої особи- Служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, ОСОБА_5 , зазначила, що органом опіки та піклування встановлено, що батьки дитини перебували в шлюбі. Згідно з пояснень ОСОБА_3 батько дитини ОСОБА_4 покинув сім*ю ще до народження дитини, але після народження дівчинки повернувся. Через різні погляди на життя шлюб між ними був розірваний, ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_4 самоусунувся від виконання батьківських обов*язків. Дитини проживає разом із матір*ю в м. Подгороднє. З пояснень батька дитини встановлено, що він має намір приймати участь у вихованні та утриманні дитини, але мати дівчинки перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною. ОСОБА_4 . звернувся до органу опіки та піклування із заявою щодо визначення днів побачень із донькою. Питання позбавлення відповідача батьківськитх прав було розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Індустріальної районної ради у місті Дніпропетровську, якою прийнято рішення про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_7 в судовому засідання пояснив, що його син ОСОБА_4 бажає спілкуватися з дитиною, але позивач йому перешкоджає, до дитини не пускає. Аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 сплачує.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що є хрещеним батьком дітини сторін. Він бачив відповідача вдома у ОСОБА_3 лише два рази. З дитиною ОСОБА_4 не спілкується. Особисто йому не відомо, що ОСОБА_3 перешокджає спілкуванню батька з донькою.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що він приблизно півтора роки проживає зі ОСОБА_3 Відповідача він ніколи не бачив, йому не відомо , що останній робив подарунки дитині.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що сторони не бажають спілкуватися між собою, тому відповідач не бачиться з дитиною.При зустрічах з позивачем ОСОБА_4. дитиною не цікавився.

Суд, вислухавши сторін, представника третьої особи, свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню , виходячи з наступного.

Судом встановлено, що батьки дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1, сторони у справі, перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 24.03.2015 року шлюб між сторонами розірваний

( а.с. 10,11).

Після припинення шлюбних відносин дитина проживає з матір*ю, позивачем у справі. Відповідач сплачує на утримання дитини аліменти за рішенням суду. На час розгляду цієї справи заборгованості по аліментам ОСОБА_4 не має.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4. дійсно не спілкується з дитиною, не приймає участь у її вихованні, але бажає приймати участь у вихованні дитини, звернувся до органу опіки та піклування із заявою щодо визначення днів побачень із донькою.

Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов*язків по вихованню дитини.

У пункту 15 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 ід 30.03.2007 року звернуто увагу на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов*язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об*єктивного з*ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов*язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов*язками.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що сторони із-за відсутності порозуміння між ними, мають майже неприязні стосунки, батько виявляє бажання спілкуватися з дитиною, навіть звернувся з приводу вирішення цього питання до органу опіки та піклування.

За таких обставин, приймаючи до уваги , що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують бітьківські обов*язки, а доказів винної поведінки відповідача у невиконанні ним батьківських обов*язків щодо його доньки позивачем не надано, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 не можуть бути задоволені.

Керуючись ст.ст. 3,10,11.58,60, 213-215 ЦПК України, ст. 164-166 Сімейного кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_3 у позовних вимогах до ОСОБА_4 третя особа - Служба у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення.Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя- Бєльченко Л.А.