АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28.07.2016 у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговської-Харітонової ЯніниОлексіївни про визнання протиправною, скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А

У липні 2016 року представник ПАТ «Креді АгрікольБанк» звернувся зі скаргою у якій просив визнати протиправною та скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 14.06.2016 та зобов'язати старшого державного виконавця Пироговську-Харітонову Я.О. прийняти до примусового виконання виконавчий лист.

Вимоги скарги мотивує тим, що ухвалою Дніпровського райсуду м. Києва від 16.03.2015 у справі № 755/3892/15-ц задоволена заява ПАТ «Креді Агріколь Банк» про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12.01.2015 у справі № 2196/14 про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «МПК Скворцово», ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Велес-Крим», Товариства з обмеженою відповідальністю «Південний Край» на користь Публічного акціонерного товариства «Креді АгрікольБанк» заборгованість за договором про надання банківських послуг № 01/1108827 СL від 16.06.2011 у розмірі 24486830,39 грн. та третейського збору у сумі 25500,00 грн.

Справа 755/10531/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/12742/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Виниченко Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
29.05.2015 на виконання ухвали суду видано виконавчий лист відносно боржника ТОВ «МПК Скворцово».

В подальшому зазначений виконавчій лист було пред'явлено на примусове виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

14.06.2016 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговською-Харітоновою Я.О. на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, з посиланням на те, що у виконавчому документі є розбіжності в коді ЄДРПОУ стягувача.

Заявник з таким рішенням державного виконавця не погодився, зазначивши, що такі дії державного виконавця незаконні.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.07.2016 скаргу Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговської-Харітонової Яніни Олексіївни про визнання протиправною, скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобов'язання вчинити дії - задоволено частково.

Визнано неправомірною та скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговської-Харітонової Яніни Олексіївни про відмову у відкритті виконавчого провадження від 14.06.2016 (виконавче провадження № 51427242) за виконавчим листом виданим 29.05.2015 Дніпровським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ТОВ «МПК «Скворцово», ОСОБА_3, ТОВ «Велес-Крим» та ТОВ «Південний Край» на користь ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованості у розмірі 24486830,39 грн., третейського збору у розмірі 25500,00 грн. та судового збору у розмірі 243,60 грн.

У решті вимог скарги відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, представником Департаменту ДВС Міністерства юстиції України подано апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, на неправильну оцінку доказів та невірне застосування норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник вважає, що судом першої інстанції безпідставно визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження з підстав розбіжності в коді ЄДРПОУ стягувача у виконавчому документі, оскільки такі розбіжності унеможливлюють виконання судового рішення, так як встановити особу боржника чи стягувача в такому випадку не є можливим.

Вважаючи постановлену ухвалу необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні скарги.

В судовому засіданні представник Департаменту ДВС Міністерства юстиції України підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Інші особи в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому, в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення представника Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України передбачено, що учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Задовольняючи частково вимоги скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем безпідставно винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки розбіжності в ідентифікаційному номері стягувача у виконавчому документі не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження у справі, крім того державний виконавець не позбавлений можливості з'ясувати та перевірити дійсний номер стягувача.

Відмовляючи в задоволенні скарги у частині вимог про зобов'язання державного виконавця прийняти виконавчий лист до примусового виконання, суд першої інстанції виходив з того, що суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, Дніпровським районним судом м. Києва 29.05.2015 було видано виконавчий лист про солідарне стягнення з ТОВ «МПК «Скворцово», ОСОБА_3, ТОВ «Велес-Крим» та ТОВ «Південний Край» на користь ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованості у розмірі 24486 830,39 грн., третейського збору у розмірі 25500,00 грн. та судового збору у розмірі 243,60 грн.

Зазначений виконавчий лист разом із заявою про відкриття виконавчого провадження від 06.06.2016 за вих. № 13206/596 був поданий на примусове виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Старшим державним виконавцем ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговською-Харітоновою Я.О. 14.06.2016 винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 51427242 по виконанню вищевказаного виконавчого листа на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 9).

Пунктом 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадженні за наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

У постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження від 14.06.2016 зазначено про те, що у резолютивній частині виконавчого документа стягувачем зазначено ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» , проте в графі «Стягувач» - код ЄДРПОУ 3458257, а тому вказані розбіжності унеможливлюють виконання судового рішення.

За правилами п.3 ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувана і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувана та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника, тощо.

Таким чином, з вищевказаної норми Закону вбачається, що індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача зазначається у виконавчому листі лише за його наявності, тобто якщо він є у наявності і відомий судові, який видав виконавчий документ. Відповідно до системного тлумачення п.3 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача є інформацією, що вноситься до виконавчого документу органом, який його видав, лише у випадку його наявності та не є обов'язковим реквізитом для відкриття виконавчого провадження.

Крім того, беручи до уваги правові позиці Верховного Суду України викладені в постанові від 21.05.2014 у справі № 6-45цс14 та постанові від 25.06.2014 у справі № 6-62цс14, згідно яких відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що і розбіжності в ідентифікаційному номері стягувача у виконавчому документі, на які посилається ВДВС, також, не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, а тому посилання ВДВС на положення п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», а саме розбіжності в ідентифікаційному номері стягувача, як на підставу для відмови у відкритті виконавчого провадження є безпідставними.

Крім того, державний виконавець як працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України, та з огляду на ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» використовувати надані йому права у точній відповідності до закону.

Пункт 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Таким чином, державний виконавець відповідно до норм чинного законодавства у ході здійснення виконавчого провадження не була позбавлена можливості перевірити та з'ясувати дійсний ідентифікаційний код стягувача. Разом з цим, з виконавчим листом Банком було подано до виконавчої служби заяву про відкриття виконавчого провадження за вих. № 13206/596 від 06.06.2016 в якій, зокрема, зазначено код ЄДРПОУ стягувача - ПАТ «Креді Агріколь Банк» - 14361575, також вказана інформація міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань доступ до якого є відкритим.

Отже, дії старшого державного виконавця ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговською-Харітоновою Я.О. при винесенні оскаржуваної постанови не відповідають вимогам закону та є неправомірними, а постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження такою, що підлягає скасуванню.

За таких обставин, колегія судів погоджується із висновком суду першої інстанції та вважає, що суд обґрунтовано задовольнив вимоги скарги.

Судом з'ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28.07.2016 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: