Ухвала

іменем україни

18 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Закропивного О.В., Мартинюка В.І.,

Мазур Л.М., Нагорняка В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання договорів поруки припиненими, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») про визнання договорів поруки припиненими.

Позивач посилався на те, що товариством з обмеженою відповідальністю «Піраміда» (далі - ТОВ «Піраміда») 24 жовтня 2007 року, 25 лютого 2008 року і 19 вересня 2008 року з відповідачем було укладено три кредитні договори, на забезпечення вказаних договорів позивач уклав з цим банком три відповідні договори поруки. 23 квітня 2015 року ТОВ «Піраміда» було ліквідовано, що підтверджується державною реєстрацію припинення дії юридичної особи за судовим рішенням.

Рішенням П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2013 року договори поруки іншого поручителя ОСОБА_4 за цим же кредитним договорам припинені і це рішення набрало законної сили, участь у розгляді цієї справи брав і позивач.

Отже, у зв'язку з ліквідацією боржника за кредитними договорами і вказаним рішенням суду подальша дія договорів поруки незаконна, ці договори поруки з позивачем також повинні бути припиненими. Позивач з цим питанням звернувся до відповідача, але банк йому відмовив, оскільки вважає ці договори поруки чинними.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2015 року позов задоволено.

Припинено договір поруки від 24 жовтня 2007 року № 1699/ДП-1, укладений між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк».

Припинено договір поруки від 25 лютого 2008 року № б/н, укладений між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк».

Припинено договір поруки від 19 вересня 2008 року № б/н, укладений між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що між ТОВ «Піраміда» та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладені кредитні договори від 24 жовтня 2007 року № 1699, від 25 лютого 2008 року № 1827 та від 19 вересня 2008 року № 2103.

На забезпечення виконання зобов'язань за вказаними кредитними договорами між ПАТ КБ «ПриватБанк» та позивачем було укладено договори поруки від 24 жовтня 2007 року за № 1699/ДП-1, від 25 лютого 2008 року б/н та 19 вересня 2008 року б/н.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2013 року припинено юридичну особу - ТОВ «Піраміда».

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 02 вересня 2013 року юридичну особу - ТОВ «Піраміда» -припинено за судовим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2013 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2012 року, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно з ТОВ «Піраміда», ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»:

- суму заборгованості за кредитним договором від 24 жовтня 2007 року № 1699 у розмірі 4 774 263 грн 38 коп., яка складається з: 3 225 965 грн 13 коп. заборгованості за договором, 1 320 000 грн штрафу відповідно до п. 5.2 кредитного договору, 228 298 грн. 125 коп. штрафу відповідно до п. 5.8 кредитного договору;

- суму заборгованості за договором від 25 лютого 2008 року № 1827 про надання овердрафтового кредиту від 25 лютого 2008 року у розмірі 2 436 044 грн 46 коп., яка складається з: 719 089 грн 96 коп. заборгованості за договором, 1 160 000 грн штрафу відповідно до п. 5.2 кредитного договору, 116 954 грн 50 коп. штрафу відповідно до п. 5.8 кредитного договору;

- суму заборгованості за кредитним договором від 19 вересня 2008 року № 2103 у розмірі 4 960 783 грн 93 коп., яка складається з: 2 723 603 грн 73 коп. заборгованості за договором, 2 000 000 грн штрафу відповідно до п. 5.2 кредитного договору, 237 180 грн 20 коп. штрафу відповідно до п. 5.8 кредитного договору.

Рішенням П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2013 року договори поруки іншого поручителя - ОСОБА_4 - за цими ж кредитними договорами припинено і вказане рішення набрало законної сили, участь у розгляді цієї справи брав і позивач.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з припиненням боржника - ТОВ «Піраміда» - зобов'язання боржника перед відповідачем за кредитними договорами від 14 жовтня 2007 року № 1699, від 25 лютого 2008 року № 1827, від 19 вересня 2008 року № 2103 є припиненими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що запис про припинення юридичної особи було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 02 вересня 2013 року, тобто після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості з поручителя, а тому ліквідація боржника не свідчить про припинення зобов'язання поручителя.

Такі висновки ґрунтуються на фактичних обставинах, установлених судом, на доказах, поданих сторонами, які судом належним чином оцінені і відповідають вимогам закону, який правильно застосовано.

Згідно зі ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до змісту ст. ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати.

Термін «порука», застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язальних правовідносин поруки, з припиненням яких втрачає чинність договір поруки.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що порука припиняється в разі припинення основного зобов'язання, отже, припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення поруки, тому що зобов'язання за кредитним договором припинилося.

Згідно зі ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Відповідно до ст. 111 ЦК України юридична особа є ліквідованою з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Як вбачається з матеріалів справи, запис про припинення юридичної особи було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості з поручителя.

Отже, після ухвалення рішення про стягнення заборгованості з поручителя правовідносини, при яких в силу встановлених договором поруки обставин існують - суб'єктивне право банку і кореспондуючий йому обов'язок поручителя, - перестають існувати, а виникають правовідносини на підставі рішення суду.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що ліквідація боржника не свідчить про припинення зобов'язання поручителя.

З урахуванням вказаних норм колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: О.В. Закропивний

Л.М. Мазур

В.І. Мартинюк

В.А. Нагорняк