Справа № 646/6538/16-ц
№ провадження 2/646/1399/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.16 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого - судді Журавель В.А.

При секретарі Писаренко Я.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду, посилаючись на те, що між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого він передав останній грошові кошти в сумі 1200 доларів США, які ОСОБА_2 зобов»язалася повернути 10 листопада 2015 року. Однак у встановлений договором строк взяті на себе зобовязання відповідач не виконала та склала розписку, відповідно до якої зобовязалася повернути кошти до 04 квітня 2016 року. Не дивлячись на неодноразові звертання позивача, відповідач грошові кошти не повернула, ухиляється від зустрічей з позивачем. Така поведінка відповідача викликає моральні страждання позивача, він не може користуватися своєю власністю, від повернення якої відповідач відмовляється. Тому позивач просив стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в сумі 30 000 гр., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 21 коп.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 повністю підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити. Додатково позивач пояснив судові, що ОСОБА_2 до цього часу суму боргу йому не повернула.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася з невідомих суду причин, належним чином повідомлена про дату та місце судового засідання, в тому числі за місцем її роботи у відповідності до вимог ст. 74 ЦК України, про причину неявки суд не сповістила.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, свідка, перевіривши матеріли справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як встановлено у судовому засіданні 28 березня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договори позики, згідно якого позивач передав відповідачці грошові кошти в розмірі 1200 доларів США, які відповідач ОСОБА_2 прийняла та зобов'язалася повернути в строк до 04 квітня 2016 року, про що написала відповідну розписку /а. с. 5/.

Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦПК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу / ст. 1050 ч.1 ЦК України/.

Але ні у вказаний у розписці строк, ні до теперішнього часу відповідач грошові кошти позивачу не повернула та на прохання позивача про добровільну сплату заборгованості не відреагувала, тобто не виконала взяті на себе зобов"язання щодо повернення суми боргу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд проходить до висновку, що відповідач в порушення умов договору та вимог чинного законодавства не виконала прийняті на себе зобов"язання та до теперішнього часу не повернула позивачу суму, яку отримала в нього внаслідок укладання договору позики. У зв'язку із чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму, еквівалентну 1200 доларам США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на момент звернення позивача до суду складає 30 000 грн.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Також при розгляді спору судом встановлено, що у звязку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань за договором позики позивач відчуває душевні страждання, оскільки протягом довгого часу вимушений неодноразово звертатися до відповідачки, дзвонити та розшукувати її, не дивлячись на те, що вона ухиляється від зустрічей з позивачем. Відповідач продовжує утримувати у себе належні позивачу грошові кошти, які є його заощадженнями і які він не може використовувати у власних потребах та інтересах.

Тому суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.

При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що договір позики з відповідачкою ним було укладено 10 серпня 2015 року, оскільки належних доказів цього факту судові не надав, а згідно розписки, складеної ОСОБА_2, грошові кошти від позивача вона отримала 28 березня 2016 року. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4А підтвердив факт складання розписки саме 28 березня 2016 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 526, 625, 1046, 1048-1050 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в розмірі 30 000 ( тридцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя В.А.Журавель