№ 556/1652/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2016 року.

Володимирецький районний суд Рівненської області

під головуванням судді Іванків О.В.

при секретарі Кньовець Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті її тітки відкрилась спадщина - житловий будинок в с.Березина Володимирецького району. Вказану спадщину він прийняв як спадкоємець за заповітом, однак спадкові права оформити не зміг через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. В даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату йому відмовлено. Просить визнати за ним право власності, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку. В судове засідання позивач надіслав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 визнав позов, про що надав суду письмову заяву, просив розглянути справу у його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши інші докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з його смертю.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 фактично належав житловий будинок з надвірними господарськими спорудами АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою Більськовільської сільської ради №2886 від 30.08.2016 року про виділення ОСОБА_3 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку за вказаною адресою, технічним паспортом будівлі.

Згідно запису у погосподарській книзі с.Березина за 1996-2000 рр. житловий будинок АДРЕСА_1, особовий рахунок НОМЕР_3 значиться за ОСОБА_3, що підтверджується довідкою сільської ради №2886 від 30.08.2016 року.

У відповідності до ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок збудований в 1939 році, і цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв'язку з викладеним, ОСОБА_3 набула право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, хоча і не здійснила його державної реєстрації.

В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за ОСОБА_3 є неможливою, оскільки її цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено ст.ст.25, 346 ЦК України.

З цих підстав позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у реєстрації права власності за покійною тіткою та у оформленні спадщини після її смерті.

Судом також встановлено, що спадкування майна ОСОБА_3 здійснюється за заповітом, який складений ОСОБА_3 в користь племінника - позивача ОСОБА_1 та посвідчено секретарем Більськовільської сільської ради 20.09.1996 року.

Та обставина, що позивач по справі є спадкоємцем майна ОСОБА_3 за заповітом, підтверджується оглянутими в судовому засіданні паспортом ОСОБА_1 серія НОМЕР_4, копією заповіту.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 після смерті тітки вступив у фактичне володіння та користування спадковим майном - користується житловим будинком в с.Березина, утримує та доглядає за ним, обробляє земельну ділянку, володіє документами на будинок та особистими документами померлої.

Отже, в судовому засіданні належними та допустимими доказами доведено, що позивач є спадкоємцем вказаного майна за заповітом, який належним чином прийняв спадщину, оскільки після смерті ОСОБА_3 вступив у фактичне володіння та користування спадковим майном.

Таким чином, позивач правомірно набув право власності на житловий будинок, оскільки у відповідності до ст.549 ЦК України 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, вступ у спадкові права міг бути здійснений шляхом фактичного прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 15, 130, 174, 208, 209 ЦПК України, ст.ст.328, 331, 1218, 1258, 1262 ЦК України суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІН НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_4, виданий 03 червня 1998 року Кузнецовським МВ УМВСУ, право власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн..20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд. Апеляційна скарга може бути подана сторонами протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С У Д Д Я :