АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Шевченко Т.М.
№ 22-ц/796/9225/2016 Доповідач - Борисова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Невідомої Т.О.

при секретарі: Мовчан О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» - Галдецького Ярослава Анатолійовича на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13 травня 2016 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач у серпні 2015 року звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що між ВАТ «РОДОВІД БАНК» найменування якого з 17.06.2009 року було змінено на ПАТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 37.3/АА-00053.08.2 від 03.07.2008 року.

03.07.2008 року між банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки до кредитного договору з метою забезпечення виконання зобов'язання позичальника по кредитному договору.

Проте в порушення умов кредитного договору позичальник не виконує зобов'язання щодо сплати щомісячних платежів, а тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованість за кредитним договором, що станом на 13.08.2015 року становить 9162,55 доларів США та 2912337,56 грн., з яких: 7517,80 доларів США сума простроченої заборгованості за кредитом; 1644,75 доларів США сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту; 2897407,85 грн. пеняза несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та процентам; 14929,71 грн. сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13.05.2016 року позов задоволено частково.

Стягнути солідарно зОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» прострочену заборгованість у розмірі 7517,80 доларів США, прострочену заборгованість за процентами по кредиту у розмірі 1644,75 доларів США, пеню у розмірі 41633,45 грн. та три проценти річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам у розмірі 14929,71 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» судовий збір в розмірі 1827 грн. з кожного.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись частково з рішенням суду першої інстанції представник позивача ПАТ «РОДОВІД БАНК» - Галдецький Я.А. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині часткової відмови в стягненні пені та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно застосував норму ч.3 ст.551 ЦК України, щодо зменшення розміру пені до суми основного зобов'язання з 2897407,85 грн. до 41633,45 грн.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належними чином, а тому колегія суддів вважає, можливим розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що розмір пені, яка нарахована позивачем за порушення умов договору, значно перевищує розмір заборгованості по кредиту, а тому суд зменшив розмір пені з 2897407,85 грн. до 41633,45 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.07.2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого є ПАТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 37.3/АА-00053.08.2.

Відповідно до умов даного договору банк відкрив ОСОБА_2 відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 17160 доларів США зі сплатою процентної ставки в розмірі 14,5 % річних терміном до 03.07.2015 року.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що кредитні кошти надаються виключно на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів.

Згідно з п. 3.1.1 кредитного договору відповідач зобов'язувався щомісячно до 10 числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом у сумі 204,29 доларів США.

В забезпечення зобов'язань за кредитним договором 03.07.2008 року між ПАТ КБ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_3 укладено договір поруки, відповідно до умов якого ОСОБА_3 зобов'язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № 37.3/АА-00053.08.2 від 03.07.2008 року, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії, що укладені між банком та позичальником.

Пунктом 3.2 договору поруки визначено, що поручитель відповідає перед банком за зобов'язаннями, що випливають з цього договору, майном та грошовими коштами, на які можуть бути звернено стягнення у відповідності з чинним законодавством України.

Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Проте, відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання за договором не виконує внаслідок чого утворилась заборгованість яка станом на 13.08.2015 року складає 9162,55 доларів США та 2912337,56 грн., з яких: 7517,80 доларів США сума простроченої заборгованості за кредитом; 1644,75 доларів США сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту; 2897407,85 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та процентам; 14929,71 грн. три проценти річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що заборгованість за кредитним договором складається із простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 7517,80 доларів США;простроченої заборгованості попроцентам по кредиту в розмірі 1644,75 доларів США; трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентамв розмірі 14929,71 грн., а тому суд підставно стягнув вказану заборгованість солідарно з відповідачів на користь позивача.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розмір нарахованої пені в сумі 2897407,85 грн. значно перевищує розмір збитків, а тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо зменшення розміру з 2897407,85 грн. до 41633,45 грн. з огляду на таке.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст.551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Підставою, яка породжує обов'язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов'язання, яке визначене ст. 610 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 616 ЦК України, суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, якщо кредитор не вжив заходів щодо їх зменшення.

При цьому питання зменшення розміру неустойки вирішується в конкретній ситуації на підставі певних доказів і розрахунків.

Конституційний суд України у пункті 3 Рішення № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013, аналізуючи правовідносини зі сплати пені, що виникають між фізичними особами - споживачами та банками і іншими фінансовими установами у правовідносинах споживчого кредитування, дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов'язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов'язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов'язань позичальниками - фізичними особами.

Оскільки матеріали справи не містять доказів того, що кредитор вживав заходів щодо зменшення розміру заборгованості в тому числі і неустойки, зволікав зі зверненням до суду з позовом та враховуючи положення ст.ст.11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо балансу договірних прав та відносин, колегія суддів вважає розмір пені у сумі 41633,45 грн. є таким, що відповідає загальним засадам цивільного судочинства та відхиляє доводи апеляційної скарги щодо незаконності рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «РОДОВІД БАНК» про стягнення пені в повному розмірі у сумі 2897407,85 грн.

Колегія суддів вважає, що при ухваленні рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд першої інстанції оцінив докази з урахуванням вимог ст.ст. 58, 59 ЦПК України та на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин ухвалив рішення заявленим позовним вимогам.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального права, внаслідок чого підстав для його скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х ВА Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» - Галдецького ЯрославаАнатолійовича відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: