Справа № 444/629/16-ц
Провадження № 2/444/413/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Рава-Руська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про усунення від права спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся в Жовківський районний суд Львівської області з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Рава-Руська держнотконтора, Хром»як Р.Л. про усунення від права спадкування за законом ОСОБА_2. Позов обгрунтовує тим, що 22.06.2015 р. померла його дружина ОСОБА_4»яна Зіновіївна, спадкоємцями за законом якої є він, ОСОБА_1 та відповідач, батько ОСОБА_5»яни ОСОБА_2 Померла ОСОБА_6 тривалий час хворіла, потребувала постійної сторонньої допомоги, значних коштів на лікування у медичних закладах. Доглядом ОСОБА_6, забезпеченням її ліками, продуктами та побутовим обслуговуванням по мірі можливості займався безпосередньо особисто він сам. Про безпорадний стан ОСОБА_6 було відомо відповідачу ОСОБА_2 який проживав в м. Львові, проте жодного разу під час тривалої хвороби спадкодавця не приїжджав до своєї доньки до лікарні, не мав наміру надати матеріальної чи іншої допомоги яких потребувала донька, ним особисто витрачалися значні кошти на її лікування. Лише після смерті ОСОБА_5»яни, відповідач подав заяву до Рава-Руської держнотконтори про прийняття спадщини. Факт прийняття спадщини відповідачем ОСОБА_2 став йому відомий від нотаріуса. Оскільки його дружина ОСОБА_6 протягом тривалого часу хворіла на різні хвороби, потребувала сторонньої допомоги та піклування, а її доглядом, утриманням та піклуванням ОСОБА_2 не займався і не бажав цього робити, хоча мав таку можливість, вважає, що відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду ОСОБА_2 має бути усунений від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_6

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві. Позивач ОСОБА_1 також додатково суду повідомив, що він є гр.. Білорусі і був одружений з гр.. України ОСОБА_6. Його покійна дружина продала третій особі по справі Хром»яку Р.Л. будинок який успадкувала після смерті своєї матері. За будинок ОСОБА_5»яна попередньо отримала 7000 доларів США і за ці гроші вона лікувалася в українських мед закладах так як в Україні лікування є дешевше ніж в Білорусії. Йому не відомі факти підтримання стосунків з її батьком, відповідачем по справі, лише відомо, що ОСОБА_5»яна інколи спілкувалася із своєю бабцею. Одного разу будичи з ОСОБА_5»яною на Україні, бачив як вона зустрілась і він від неї втік. Зі слів ОСОБА_5»ни йому відомо, що батько її бив, отримував її гроші як допомогу. На його думку стосунки у ОСОБА_5»яни з батьком були негативними. Просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що факти наведенні в позовній заяві не відповідають дійсності. Так, зокрема пояснив, що мама ОСОБА_5»яни, це його колишня дружина, від шлюбу з якою і народилася ОСОБА_5»яна. Він дану сім»ю покинув через те, що в ній усі зловживали алкоголем, від алкоголю і повмирали. Приблизно в 2006 р., ще за життя мами ОСОБА_5»яни, до нього подзвонила її хресна і розповіла, що ОСОБА_5»яна живе та знаходиться в пригніченому стані, через спосіб життя яке веде її сім»я і він в 2006 р. забрав ОСОБА_5»яну жити до себе в м. Львів, де проживає із своєю новою сім»єю. В цей період часу ОСОБА_5»яною опікувався він, його теперішня дружина. ОСОБА_5»яна мала хвору печінку, гепатит у невстановленому патогенезі, і він протягом тривалого періоду часу займався її лікуванням, возив на різні проби, аналізи, на лікування в онкодиспансер, в чорнобильську лікарню та інші лікувальні заклади. З часом ОСОБА_5»яна підросла, пішла на навчання в училище. В 2009 році померла мама ОСОБА_5»яни і він дійсно після смерті мами ОСОБА_5»яни отримував гроші ОСОБА_5»яни які вона отримувала як допомогу, однак такі були скеровані виключно на її лікування, і таких грошей було вкрай замало. Під час навчання в училищі, десь у листопаді 2013 р. ОСОБА_5»яна пішла проживати окремо від його сім»ї і проживала, то у тітки в селі, то в с. Зимна Вода у свого хлопця на ім»я Іван. З часом ОСОБА_5»яна перестала з ним спілкуватися, і йому не відомо було про долю ОСОБА_5»яни. З яких причин така поведінка була у ОСОБА_5»яни йому не відомо, так як його сім»я і він особисто до ОСОБА_5»яни ставилися добре, дбали про неї, вона була забезпечена усім необхідним. За деякий час йому подзвонив хлопець ОСОБА_5»яни, Іван, і повідомив, що ОСОБА_5»яна його залишила, куди поділась нікому не було відомо. З часом із соцмережі він довідався, що ОСОБА_5»яна вийшла заміж і проживає в Білорусії. Просив в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача, заперечив позовні вимоги, просив в задоволенні таких відмовити, як таких що є безпідставними.

Третя особа, Хром»як Р.Л. в судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що він довідався про те, що ОСОБА_5»яна продає будинок який успадкувала після смерті мами. Пояснювала, що не має відповідних документів, а тому він маючи від неї доручення займався виготовленням відповідних документів. Домовився з ОСОБА_5»яною, що даний будинок він у неї купує, ним було передано мар»яні 7000 доларів США за будинок як аванс, на даний час в будинку ним зроблено ремонти, поміняно вікна, облагороджено прибудинкову територію. Зі слів ОСОБА_5»яни йому відомо, що батько, відповідач по справі її не любив, він її бив. Просив позов задовольнити.

Третя особа, Рава-Руська держнотконтора, в судове засіданя не прибули, однак подали клопотання, про розгляд справи у їх відсутності, а тому суд вирішив справу у відсутності Рава-Руської держнотконтори.

Заслухавши пояснення сторін дослідивши фактичні обставини справи суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ст.. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. ст.. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_5»яна Зіновіївна, була донькою відповідача у справі ОСОБА_2, а також дружиною позивача у справі ОСОБА_1.

ОСОБА_6 померла 20.06.2015 р., у віці 19 років, в Республіці Білорусія м. Мінськ, причиною смерті був цирроз печінки декомпенсація.

Із свідоцтв про право на спадщину за Законом від 24.10.2014 р., вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_8 яка померла 05.01.2009 року була її дочка ОСОБА_4»яна Зіновіївна. Спадщина складалася із житлового будинку по вул. Криве в с. Нова Кам»янка Жовківського району Львівської області та земельної частки (паю) розміром 1.28 умовних кадастрових гектарів без визначення меж частки в натурі, що належала ОСОБА_9 померлій 27.05.2006 р., спадкоємцем якої була її дочка ОСОБА_8, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Із заяви від 29.08.2014р., посвідченої державним нотаріусом ОСОБА_10, вбачається, що ОСОБА_4»яна Зіновіївна, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1»янка, Жовківського району, Львівської області, отримала від Хром»як ОСОБА_11 (третя особа у справі) 7000 доларів США як завдаток за майбутній продаж будинку, у якому вона зареєстрована та проживає.

Із технічного паспорта від 18.01.2013 р. вбачається, що будинок № 16 по вул. Криве в с. Нова Кам»янка, Жовківського району, Львівської області, має три приміщення, загальна площа якого 102.9 кв.м., житлова 58.8 кв.м., допоміжна 27.4 кв.м..

Із оглянутої в судовому засіданні копії спадкової справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 звернулися в Рава-Руську держнтоконтору із заяви про прийняття спадщинипісля смерті ОСОБА_4»яни Зіновіївни.

Із досліджених копій медичних документів, які були представлені представником позивача ОСОБА_7, та які знаходяться в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_4 на той час ще ОСОБА_12»яна Зіновіївна, дійсно в період часу починаючи з 2010 р. по 2015 р., неодноразово проходила медичні обстеження, здавала різні лабораторні аназізи, проходила лікування у різних медичних закладах з приводу хвороби печінки.

Із досліджених копій медичних документів, які були представлені відповідачем ОСОБА_2, та які знаходяться в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_12»яна Зіновіївна, дійсно в період часу починаючи з 2010 р. по 2015 р., неодноразово проходила медичні обстеження, здавала різні лабораторні аназізи, проходила лікування у різних медичних закладах з приводу хвороби печінки.

Із відповідей правоохоронних органів на запити ОСОБА_2 вбачається, що останній займався пошуками своєї доньки ОСОБА_12»яни, після того як він втратив із нею контакти.

Із довідки ОСОБА_13 ступення № 60 вбачається, що ОСОБА_12»яна Зіновіївна навчалася в даній школі м. Львова з 5-го по 9-й класс. Закінчила 9-й класс у 2011 році. Батько, ОСОБА_2 брав участь у вихованні доньки, відвідував систематично батьківські збори.

Із довідки пенсійного фонду вбачається, що ОСОБА_2 отримував пенсію по втраті годувальника на ОСОБА_12 з 06.01.2009 р. по 28.03.2014р.

Із довідки КП «Сигнівка» вбачається, що такою підтверджується, що ОСОБА_12»яна Зіновіївна проживала без реєстрації з червня 2006 р. по листопад 2013 р. за адресом м. Львів, вул. Патона, 6а/13, і вела з батьком спільне господарство, що підтвердили свідки.

Із довідки Міжрегіональн6ого центру професійно-технічної освіти художнього моделювання і дизайну вбачається, що ОСОБА_12 навчалася у данному закладі з 01.09.2011р. по 30.06.2015р.

ОСОБА_14 справки № 1315 вбачається, що ОСОБА_12»яна Зіновіївні одружилася із ОСОБА_1 07.03.2014 р. в відділі ЗАГС Заводського району Мінська, прізвище після одруження «Лабкович»

Із наданих відповідачем фотосвітлин, вбачається, що на таких відображена померла ОСОБА_12 в оточені свого батька, його дружини, з сином ОСОБА_2 за різних обставин, зокрема під час випускного, відпочинку на природі, відпочинку у розважальних центрах, релігійного свята «Паски».

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що вона булла хресною мамою ОСОБА_15»яни, батько залишив сім»ю ОСОБА_15»яни коли та ще булла маленькою і пішов в іншу сім»ю. Сім»я ОСОБА_15»яни зловживали алкоголем. Приблизно в 2006 році, ОСОБА_2 забрав ОСОБА_15»яну до себе в м. Львів. В 2009 р. померла мама ОСОБА_15»яни. Протягом часу коли ОСОБА_15»яна проживала з батьком то в літку приїздила в село, розповідала їй, що з батьком складні стосунки, він її не вважає за дочку. Разом з тим, суду пояснила, що ОСОБА_15»яна за час проживання з батьком завжди булла добре одягненна, доглянута, акуратна.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що після того, як ОСОБА_2 залишив ОСОБА_15»яну із сім»єю, то в сім»ї всі дуже зловживали алкоголем. Коли дитина пішла до школи, то батька на першому дзвонику не було. Вважає, що з того часу як батько залишив сім»ю і до того часу допоки дитину не забрав, то не цікавився інтересами ОСОБА_15»яни.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що їй відомо, що ОСОБА_2 забрав ОСОБА_15»яну у свою сім»ю коли остання була в 4-му класі. ОСОБА_5»яни сильно зловживала алкоголем і від цього мабуть так рано померла. Також їй відомо, що ОСОБА_5»яна хворіла на гепатит. Зі слів ОСОБА_5»яни їй відомо, що до неї погано відносилася мачуха, а не батько.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що вона є звідною сестрою ОСОБА_5»яни, дочкою ОСОБА_2 від першого шлюбу, так як ОСОБА_5»яна є від другого шлюбу ОСОБА_2. ОСОБА_19»яна жила у неї, втікаючи від батька, жалілася на нього і на мачуху, казала що її били, однак побоїв ніколи не бачила у ОСОБА_19»яни, говорила, що у неї забирали гроші. Додатково пояснила, що вона також деякий час проживала з батьком і його теперішньою дружиною за їхньою пропозицією, а саме з 17 років поки не вийшла заміж. За час проживання в даній сім»ї її принижували.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що ОСОБА_2 був хорошим батьком для ОСОБА_19»яни, він про неї дбав,одягав, годував, опікувався її здоров»ям. Вона часто бувала в сім»ї відповідача і ніколи не чула, жодних сварок, батько добре відносився до ОСОБА_19»яни. ОСОБА_5»яна з батьком проживала приблизно до віку 17 років. На її думку стосунки між батьком і донькою були хороші, вона ніколи не замічала нічого підозрілого у їхніх стосунках. Їй відомо, що ОСОБА_5»яна хворіла і весь цей час нею опікувався відповідач. Постійно возив її в лікарню на різні обстеження, на здачу аналізів, відвідував її під час лікування. ОСОБА_21»яни також займалася і теперішня дружина відповідача. З яких причин ОСОБА_21»яна пішла від батька їй не відомо, вважає, що через хлопця.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 дав суду пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_20

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що вона теперішня дружина відповідача у справі. Приблизно в 2006 р. відповідач їй повідомив про необхідність забрати маар»яну до них додому, так як існує загрозі того, що дитину можуть забрати в інтернат. Порадившись вони вирішили ОСОБА_21»яну забрати до себе в м. Львів. Поки мама маар»яни булла жива, жодного разу не провідувала дитини і нею не цікавилася, 1 раз приїжджала хресна ОСОБА_21»яни. ОСОБА_5»яна часто хворіла і вона з відповідачем весь час займалися її лікуванням. У дитини було виявлено гепатит, вона мала постійну дієту. ОСОБА_5»яні ніхто не допомагав. Гроші, які відповідач отримавав за дитину, були скеровані на лікування і таких було дуже мало. ОСОБА_5»яну в сім»ї не ображали, не били, як у звичайній сім»ї могли зробити зауваження з приводу якоїсь негативної поведінки, могли бути суперечки коли ОСОБА_5»яна не бажала допомогти по господарству. Вважає, що у них були нормальні стосунки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 суду пояснив, що знаю сім»ю ОСОБА_23 протягом тривалого періоду часу, він особисто допомагав відповідачу по лікуванню ОСОБА_5»яни, на прохання відповідача возив його з ОСОБА_5»яною на обстеження в різні лабораторії, лікарні, медичні консультації в онкодиспансер. Всім цим займався відповідач. Також ввозив відповідача до будинку належного ОСОБА_5»яні,де він робив в будинку порядки. На його думку відповідач був хорошим батьком для ОСОБА_5»яни, так як ніколи не бачив між ними яких-небудь сварок не порозумінь, тощо.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 суду пояснила, що ОСОБА_5»яна коли жила в селі з матір»ю, після того як їх покинув відповідач то була не доглянута, погано одягнена, голодна. Які були стосунки, і як ОСОБА_5»яна проживала у батька в м. Львові їй нічого не відомо. Вважає, що вина відповідача в тому, що покинув сім»ю.

Відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України, на підставі якої позивач вважає за необхідне усунути від права на спадкування за законом відповідача, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

З аналізу даної норми Закону слід зробити висновок, що це правило поширюється на всіх спадкоємців, зокрема й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

Таким чином, для задоволення позовних вимог судом, необхідно встановити ухилення від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7 розкривається поняття "безпорадний стан" як стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування (п. 6).

Закон окремо виділяє усунення від спадкування особи, яка ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (ч. 5 ст. 1224 ЦК України). Цей потенційний спадкоємець також усувається від права на спадкування за законом, але на відміну від осіб, зазначених у ч. 3 та 4, щодо яких закон говорить про безумовну втрату права на спадкування у разі встановлення певних фактів, він визнається негідним спадкоємцем на розсуд суду. Іншими словами, навіть у випадку встановлення у судовому засіданні зазначених у ч. 5 обставин усунення особи від спадкування є виключною прерогативою суду. Таке вирішення питання викликано складністю однозначного тлумачення термінів "ухилення від надання допомоги спадкодавцеві", "тяжка хвороба" та "безпорадний стан спадкодавця". Вищевикладені правила стосуються усіх без виключення спадкоємців, в тому числі й тих, що мають право на обов'язкову частку у спадщині (ст. 1241 ЦК України), а також поширюються на відказоодержувачів (ст. 1238 ЦК України). Неправомірні дії в контексті ч. 5 ст. 1224 ЦК можуть тягнути за собою лише усунення права на спадкування за законом, суб'єктами якого є лише фізичні особи (ст. 1261 - 1266 ЦК).

Разом з тим, як встановлено судом, зокрема із матеріалів справи, а також із поясненнь свідків, ОСОБА_6 в період часу з 2006 року по вересень 2013 р. проживала разом із відповідачем по справі, відвідувала школу, училище, вела нормальний спосіб життя, відвідувала різні розважальні центри, церкву. В цей період часу вона неодноразово проходила обстеження, лікарські консультації, лікувалася в медичних закладах. ЇЇ вихованням, розвитком, лікуванням займався відповідач по справі.

Таким чином судом не встановлено, щоб по-перше відповідач ухилявся від надання допомоги ОСОБА_4»яні Зіновіївні, а навпаки судом встановлено шляхом дослідження матеріалів справи та допитом судом свідків, що саме відповідач по справі ОСОБА_2 надавав усю можливу допомогу ОСОБА_6, в тому числі і медичну, а по-друге судом не встановлено, щоб ОСОБА_6 через свій похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво знаходилася у безпорадному стані, більше того з пояснень позивача вбачається, що ОСОБА_6 з того часу як пішла від батька, кінець 2013 р. і до дня смерті 20.06.2015 р., відповідача по справі та проживала разом з позивачем, сама займалася своїм лікуванням, сама намагалася продати успадкований будинок, за який отримала завдаток у розмірі 7000 доларів США, сама здавала необхідні аназізи, сама проходила обстеження та лікування. Отже таким чином, судом не встановлено, щоб ОСОБА_6 через вік, тяжку хворобу або каліцтво знаходилася в безпорадному стані, і щоб відповідач ухилявся від надання їй допомоги.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209 ч. 3, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Рава-Руська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про усунення ОСОБА_2 від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6, яка померла 22.06.2015 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: Ясиновський Р. Б.

Текст рішення у повному обсязі складено 24.06.2016 р.