АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоВейтас І.В.,
суддів:Склярської І.В.,
Цуканової І.В.,
секретар -Сікора О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 23 грудня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Марфін банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 29 квітня 2008 року між ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк», та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №01281/RX, відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредитні кошти у вигляді непоновлювальної кредитної лінії в сумі 51815,50 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 10,5% річних за фактичний період користування кредитом на суму залишку заборгованості по кредиту та зі сплатою комісії за обслуговування кредиту 0,09% від суми наданого кредиту без урахування страхових платежів, що сплачується щомісячно в період сплати у гривні за курсом НБУ на дату нарахування, строком користування кредитом - у відповідності з п.1.1 кредитного договору. Позивачем відповідно до умов кредитного договору було надано відповідачу кредитні кошти на загальну суму 43500,00 доларів США. В якості забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки від 29 квітня 2008 року, відповідно до якого відповідач надав позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме: вбудовані підвальні приміщення НОМЕР_1, НОМЕР_2 НОМЕР_3 НОМЕР_4 НОМЕР_5 загальною площею 67,6 кв. м., які знаходяться за адресою АДРЕСА_1

Неналежне виконання взятих на себе зобов'язань відповідачем призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка складає 29512,17 доларів США та 24369,15 гривень, з зв'язку з чим позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором ухвалити рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реалізації на прилюдних торгах за початковою вартістю визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 23 грудня 2015 року, з врахуванням ухвали цього ж суду від 08 лютого 2016 року про виправлення описки позов задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 перед ПАТ «Марфін Банк» за кредитним договором №01281/RX від 29.04.2008 р. в сумі 29512 доларів США та 24369,15 гривень, звернуто стягнення на вбудовані підвальні приміщення НОМЕР_1, НОМЕР_2 НОМЕР_3 НОМЕР_4 НОМЕР_5 загальною площею 67,6 кв.м., які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 які належать ОСОБА_5 шляхом реалізації предмету іпотеки на прилюдних торгах за початковою вартістю визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ "Марфін Банк" судовий збір в розмірі 3654,00 гривень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції належним чином не дослідив докази отримання кредитних коштів, вказує на безпідставність дострокового стягнення всієї заборгованості та посилаючись на неправильність розрахунку заборгованості наданого позивачем, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «Марфін банк», посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, просить її відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції прийшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції обґрунтованим, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що 29 квітня 2008 року між ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №01281/RX.

Відповідно до п.1.1. вказаного кредитного договору банк зобов'язаний надати позичальникові кредитні кошти шляхом перерахування з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_6 у банку з 29 квітня 2008 року і терміном погашення 28 квітня 2023 року включно у вигляді неповлювальної кредитної лінії у сумі 51815,50 доларів США на наступні споживчі цілі: споживчі потреби, у сумі 44765 доларів США, а також у сумі 7050,50 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 10,5% річних за фактичний період користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом та зі сплатою комісії за обслуговування кредиту 0,09% від суми наданого кредиту без урахування страхових платежів, що сплачується щомісячно в період сплати у гривні за курсом НБУ на дату нарахування.

В якості забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки від 29 квітня 2008 року, відповідно до якого відповідач надав позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме: вбудовані підвальні приміщення НОМЕР_1, НОМЕР_2 НОМЕР_3 НОМЕР_4 НОМЕР_5 загальною площею 67,6 кв. м., які знаходяться за адресою АДРЕСА_1

За даними банку відповідно до умов кредитного договору відповідачу було надано кредитні кошти на загальну суму 43500,00 доларів США.

В зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_5 умов договору, станом на 17 липня 2015 року у відповідача утворилась заборгованість по сплаті тіла кредиту у розмірі 27853,85 доларів США, заборгованість по сплаті відсотків у розмірі 1658,32 доларів США, заборгованість по комісії у розмірі 6063,16 грн., заборгованість по пені у розмірі 18305,99 грн.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про завищення суми боргу на 4000 доларів США, оскільки згідно виписки банку по поточному рахунку позичальника № НОМЕР_7 банком з позичкового рахунку перераховано на вказаний рахунок відповідача за період з 29 квітня 2008 року по 06 листопада 2008 року 43500 доларів США.

Крім того, відповідно до додаткової угоди № 1 від 20 липня 2009 року до кредитного договору від 29 квітня 2008 року сторонами угоди зазначено, що на дату укладення цієї додаткової угоди заборгованість позичальника за основним боргом за кредитним договором становить 41647,62 долари США. За взаємною згодою сторін викладено Додаток № 1 «графік погашення кредиту» в редакції, зазначеній у додатку № 1 до цієї додаткової угоди № 1 (п.17 угоди).

Позивачем під час розгляду справи також надано виписки по особовому рахунку ОСОБА_5 з розшифровкою операцій по погашенню заборгованості по кредиту, відсотків, комісій та пені, що відповідає розрахунку заборгованості наданому при зверненні з позовом, відповідно до якого суд першої інстанції задовольнив вимоги позивача.

Колегія суддів також вважає юридично безпідставними доводи апеляційної скарги, щодо незаконності дострокового стягнення заборгованості з кредитом, оскільки відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Оскільки факт прострочення щомісячного повернення коштів з порушенням графіку, підтверджується матеріалами справи, відповідачем не оспорюється, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позову шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, врахувавши обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, дійшов правильного висновку про задоволення позову. Висновки суду відповідають обставинам справи в межах досліджених в судовому засіданні доказів та нормам законодавства, які регулюють спірні правовідносини.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 23 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Вейтас

Судді: І.В.Склярська

І.В.Цуканова