Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою державного підприємства «Придніпровська залізниця» до Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції, третя особа - спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську, заінтересовані особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2, про визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо не вчинення належних дій по закінченню виконавчого провадження з моменту самостійного, фактичного виконання рішення суду та зобов'язання державного виконавця вчинити дії щодо закінчення виконавчого провадження за касаційною скаргою державного підприємства «Придніпровська залізниця» на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року державне підприємство «Придніпровська залізниця» (далі - ДП «Придніпровська залізниця») звернулось до суду зі скаргою, в якій просило визнати протиправними дії старшого державного виконавця щодо винесення постанови від 6 листопада 2014 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 1 675 грн 64 коп. у виконавчому провадженні № 43709543; скасувати зазначену постанову; визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця щодо не вчинення належних дій по закінченню виконавчого провадження № 43709543, та зобов'язати старшого державного виконавця вчинити дії щодо закінчення виконавчого провадження № 43709543. Посилаючись на те, що 19 червня 2014 року старшим державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/180/139/2014, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області про стягнення солідарно з державного підприємства «Придніпровська залізниця», ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 100 тис.грн та надано строк у добровільному порядку виконати постанову до 25 червня 2014 року ВП №43709543.

Вказувало, що 24 червня 2014 року на виконання виконавчого листа, платіжним дорученням вони перерахували на користь ОСОБА_1 83 243 грн 60 коп. та на користь держави, у вигляді обов'язкового платежу у відповідності до ст. 168 Податкового кодексу України - 16 756 грн 40 коп. Старший державний виконавець Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3, не виконуючи жодних примусових заходів по виконанню рішення суду від 6 листопада 2014 року, виніс постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 1 675 грн 64 коп.

На думку заявника, державним виконавцем при винесенні постанови про стягнення з них виконавчого збору були допущені порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки виконавче провадження ВП 43709543 повинно бути закінчено у зв'язку з фактичним виконанням виконавчого листа.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2015 року, справу за вищевказаною скаргою закрито.

У поданій касаційній скарзі ДП «Придніпровська залізниця», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом матеріального чи порушення норм процесуального права. Оскаржувана ухвала зазначеним вимогам закону не відповідає.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що предметом оскарження у даній справі є постанова державного виконавця як посадової особи органу державної влади про застосування до боржника, який самостійно не виконав судове рішення, виконавчого збору та витрат на примусове виконання цього рішення, які є окремими виконавчими документами, а перевірка законності постанов органів державної влади та їх посадових осіб про застосування до громадян відповідальності, встановленої чинним законодавством, здійснюється за правилами КАСУ, тому справа повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За приписами ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (ч. 2 ст. 384 ЦПК України).

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими ст. 386 ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (ч. 1 ст. 387 ЦПК України).

Отже, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року № 6-2187цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вищенаведені норми законодавства не врахував, не визначив характер спору, що виник між сторонами, а саме, в якому порядку він повинен розглядатися судом, та передчасно погодився з висновком суду першої інстанції про закриття провадження у справі.

За таких обставин, постановлена у справі ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, з підстав, передбачених ст. 342 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу державного підприємства «Придніпровська залізниця» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик