Номер провадження: 22-ц/785/1482/16
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Варикаші О.Д., Станкевича В. А.

при секретарі Желєзнові В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Євробанк», Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк», про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права спільної сумісної власності, визнання права власності на майно, визнання недійсними договорів іпотеки та вилучення з державного реєстру прав на нерухоме майно номерів запису про іпотеку і скасування та вилучення записів про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна, за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Євробанк» і Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17. 10. 2014 р.,

в с т а н о в и л а:

22. 09. 2014 р. до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_7 від 19. 09. 2014 р. до ОСОБА_3, треті особи з самостійними вимогами на предмет спору - ОСОБА_4, Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Євробанк» (далі ПАТ КБ «Євробанк») і Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» (далі ПАТ АБ «Укргазбанк»), у прохальній частині якої ставиться питання про:

1. встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з січня 2005 р. до грудня 2013 р.;

2. визнання дійсним договору купівлі-продажу АДРЕСА_4, укладеного між ОСОБА_4 з однієї сторони та ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з іншої;

3. визнання права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на:

а) АДРЕСА_1, придбану за договором купівлі-продажу від 20. 08. 2009 р.;

б) АДРЕСА_2, придбану за договором купівлі-продажу від 20. 08. 2009 р.;

в) АДРЕСА_3, придбану за договором купівлі-продажу від 20. 08. 2009 р.;

г) АДРЕСА_4;

та на інше майно

4. виділення ОСОБА_2 із спільної сумісної власності 1/2 частки майна з визнанням за ОСОБА_2 право власності на наступне майно:

а) АДРЕСА_1, придбану за договором купівлі-продажу від 20. 08. 2009 р.;

б) АДРЕСА_2, придбану за договором купівлі-продажу від 20. 08. 2009 р.;

в) АДРЕСА_3, придбану за договором купівлі-продажу від 20. 08. 2009 р.;

г) АДРЕСА_4;

5. виділення ОСОБА_3 із спільної сумісної власності 1/2 частки майна з визнанням за ОСОБА_3 право власності на грошові кошти, які перебувають на рахунках у кредитній спілці «Добробут», побутову техніку (без конкретизації та визначення її вартості) та інші предмети побуту (без конкретизації та визначення їх вартості);

6. визнання недійсним договору іпотеки від 20. 08. 2009 р., укладеного між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3, з вилученням з державного реєстру прав на нерухоме майно номеру запису про іпотеку 4057 від 20. 08. 2009 р. і скасування та вилучення запису про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна, якими накладено заборону на нерухоме майно, стосовно АДРЕСА_1, придбану за договором купівлі-продажу від 20. 08. 2009 р.;

7. визнання недійсним договору іпотеки № 1 від 20. 08. 2009 р., укладеного між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3, з вилученням з державного реєстру прав на нерухоме майно номеру запису про іпотеку 4053 від 20. 08. 2009 р. і скасування та вилучення запису про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна, якими накладено заборону на нерухоме майно, стосовно АДРЕСА_2, придбану за договором купівлі-продажу від 20. 08. 2009 р.;

8. визнання недійсним договору іпотеки № 2 від 20. 08. 2009 р., укладеного між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3, з вилученням з державного реєстру прав на нерухоме майно номеру запису про іпотеку 4055 від 20. 08. 2009 р. і скасування та вилучення запису про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна, якими накладено заборону на нерухоме майно, стосовно АДРЕСА_3, придбану за договором купівлі-продажу від 20. 08. 2009 р.;

9. визнання недійсним договору іпотеки від 13. 09. 2011 р., укладеного між ПАТ КБ «Євробанк» та ОСОБА_4, з вилученням з державного реєстру прав на нерухоме майно номеру запису про іпотеку від 13. 09. 2011 р. і скасування та вилучення запису про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна, якими накладено заборону на нерухоме майно, стосовно АДРЕСА_4.

У справі відсутні дані, що ОСОБА_4, ПАТ КБ «Євробанк» і ПАТ АБ «Укргазбанк» зверталися до суду з самостійними позовними вимогами на предмет спору у даній справі.

23. 09. 2014 р. було відкрито провадження по цивільній справі № 522/17694/14-ц за вказаним позовом ОСОБА_2 і справа призначалася до розгляду в судовому засіданні на 02. 10. 2014 р., 09. 10. 2014 р. 17. 10. 2014 р.

Справа по суті була розглянута 17. 10. 2014 р. за відсутності осіб, які беруть участь у справі, і за наявності у справі:

- письмової заяви від імені ОСОБА_2 від 07. 10. 2014 р. про отримання повідомлення про час та місце розгляду справи (без зазначення якого саме часу та місця розгляду справи) з вказівкою про підтримання позовних вимог у повному обсязі і проханням розглянути справу у відсутність позивача;

- письмової заяви від імені ОСОБА_3 без вказівки дати її складання з проханням розглядати справу № 522/17694/14-ц за його відсутності і зазначенням, що визнає позовні вимоги у частині проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, а у задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 просить відмовити;

- письмової заяви від імені ОСОБА_4 без вказівки дати її складання з проханням розглядати справу № 522/17694/14-ц за його відсутності і зазначенням, що проти позову не заперечує;

- рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу адресатам ПАТ АБ «Укргазбанк» та ПАТ КБ «Євробанк» 15. 10. 2014 р. без зазначення, що саме було відправлено та вручено адресатам;

- письмових розписок від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про отримання повісток про виклик до суду на 09 год. 30 хвил 17. 10. 2014 р.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17. 10. 2014 р. вказаний позов ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі.

Встановлено як такий, що має юридичне значення, факт проживання однією сім'ю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з січня 2005 року до грудня 2013 року.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_4 від 13 вересня 2011 року, укладений між ОСОБА_4 з однієї сторони та ОСОБА_3 та ОСОБА_2, з іншої.

Визнано право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на наступне майно:

- грошові кошти (без зазначення їх розміру), які перебувають на рахунках у Кредитній спілці «Добробут» за договором №ОД00-0036-Д від 09.02.2006 року, договором № ОД00-0041-Д від 27. 11. 2007 р. та договором № ОД00-0042-Д від 27. 11. 2007 р.;

- квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та придбана за договором купівлі-продажу від 20. 08. 2009 р., за реєстровим № 4046;

- квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та придбана за договором купівлі-продажу від 20. 08. 2009 р., за реєстровим № 4048;

- квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 та придбана за договором купівлі-продажу від 20. 08. 2009 р., за реєстровим № 4050;

- квартиру, яка розташована за адресою АДРЕСА_4;

- побутову техніку (без конкретизації та визначення її вартості) та інші предмети побуту (без конкретизації та визначення їх вартості).

Виділено ОСОБА_2 із спільної сумісної власності 1/2 частку майна, з визнанням за нею право власності на наступне майно:

- квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та придбана за договором купівлі-продажу від 20. 08. 2009 р., за реєстровим № 4046;

- квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та придбана за договором купівлі-продажу від 20. 08. 2009 р., за реєстровим № 4048;

- квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 та придбана за договором купівлі-продажу від 20. 08. 2009 р., за реєстровим № 4050.

- квартиру, яка розташована за адресою АДРЕСА_4.

Виділено ОСОБА_3 із спільної сумісної власності 1/2 частку майна, визнавши за ним право власності на наступне майно:

- грошові кошти (без зазначення їх розміру), які перебувають на рахунках у Кредитній спілці «Добробут» за договором № ОД00-0036-Д від 09. 02. 2006 р., договором № ОД00-0041-Д від 27. 11. 2007 р. та договором № ОД00-0042-Д від 27. 11. 2007 р.;

- побутову техніку (без конкретизації та визначення її вартості) та інші предмети побуту (без конкретизації та визначення їх вартості).

Визнано недійсним договір іпотеки від 20. 08. 2009 р., укладений між ПАТ АБ «Украгзбанк» та ОСОБА_3, посвідчений і зареєстрований 20. 08. 2009 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, та визначено внести запис про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру іпотек відносно іпотеки 8986550 від 20. 08. 2009 р. щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 (контрольна сума 85915553ГО) і внести запис про скасування державної реєстрації прав до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо державної реєстрації обтяження нерухомого майна № 8986161 від 20. 08. 2009 р., яким накладено заборону на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (контрольна сума 74Г7А08БАА).

Визнано недійсним договір іпотеки № 1 від 20. 08. 2009 р., укладений між ПАТ АБ «Украгзбанк» та ОСОБА_3, посвідчений і зареєстрований 20. 08. 2009 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, та визначено внести запис про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру іпотек відносно іпотеки 8986543 від 20. 08. 2009 р. щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 (контрольна сума В049818Б78) і внести запис про скасування державної реєстрації прав до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо державної реєстрації обтяження нерухомого майна №8985890 від 20. 08. 2009 р., яким накладено заборону на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (контрольна сума 1813АДБ9Е9).

Визнано недійсним договір іпотеки № 2 від 20. 08. 2009 р., укладений між ПАТ АБ «Украгзбанк» та ОСОБА_3, посвідчений і зареєстрований 20. 08. 2009 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, та визначено внести запис про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру іпотек відносно іпотеки 8986533 від 20. 08. 2009 р. щодо квартири за адресою: АДРЕСА_3 (контрольна сума БЗД1849ГЕА) і внести запис про скасування державної реєстрації прав до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо державної реєстрації обтяження нерухомого майна НОМЕР_1 від 20. 08. 2009 р., яким накладено заборону на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (контрольна сума ЕАВЕД98БГ9).

Визнано недійним договір іпотеки від 13. 09. 2011 р., укладений між ПАТ КБ «Євробанк» та ОСОБА_4, посвідчений і зареєстрований 30. 09. 2011 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округа, та визначено внести запис про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру іпотек відносно іпотеки 11674144 від 30. 09. 2011 р. щодо квартири за адресою: АДРЕСА_4 і внести запис про скасування державної реєстрації прав до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо державної реєстрації обтяження нерухомого майна №11674161 від 30. 09. 2009 р., яким накладено заборону на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_4.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Євробанк» ставиться питання про скасування рішення суду як незаконного та необгрунтованого і ухвалення нового рішення, яким відмовити у позові повністю.

Вказується, що банк про рішення суду та розгляд справи не знав, після перевірки встановлено, що наявні у справі повідомлення банку останнім не отримувалися і є підробними, в підтвердження чого суду надано виписку з журналу вхідної кореспонденції банку.

З посиланням на постанову Верховного Суду України від 06. 11. 2009 р. відмічається, що сторонами у справі мають бути особи, які є сторонами спірного договору.

Зазначається, що за кредитним договором від 30. 09. 2011 р. між ПАТ КБ «Євробанк» і ОСОБА_4, останнім було отримано 396000 доларів США на придбання квартири та проведення ремонтних робіт і за п. 1.3 цього договору в якості забезпечення основного зобов'язання сторони укладають договір іпотеки і 30. 09. 2011 р. між ПАТ КБ «Євробанк» і ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки щодо двокімнатної АДРЕСА_4 і за умовами цього договору ОСОБА_4 засвідчив і гарантував, що на момент укладення договору він є власником предмета іпотеки та стосовно іпотеки не були укладені будь-які договори чи вчинені інші правочини щодо відчуження цього майна у майбутньому, це майно нікому не було продано, подаровано і не обмежено в цивільному обороті. Звертається увага, що в рішенні суду зазначено, що договір купівлі-продажу між ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 було укладено 13. 09. 2011 р., а згідно наявних у справі документів це відбулося 30. 09. 2011 р. і цей договір не міг бути підписаний раніше договору іпотеки, який укладався послідовно після укладення договору купівлі-продажу від 30. 09. 2011 р., за яким ОСОБА_4 став власником вказаної квартири.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» ставиться питання про скасування рішення суду як незаконного та необгрунтованого в частині виділення ОСОБА_2 із спільної сумісної власності 1/2 частки майна з визнанням за нею права власності на квартири АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, придбані за договорами купівлі-продажу від 20. 08. 2009 р., за реєстровими №№ 4046, 4048, 4050 і визнання недійсним договорів іпотеки від 20. 08. 2009 р., укладених між ОСОБА_3 та ПАТ АБ «Укргазбанк», і визначення про внесення записів про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру іпотек та внесення записів про скасування державної реєстрації прав до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо державної реєстрації обтяження нерухомого майна з залишенням в іншій частині рішення суду без змін.

Вказано, що банк участі у справі не брав, оскільки судові повістки не надходили на адресу банку, про існування рішення у даній справі повідомлений судом не був, оскільки рішення суду до банку не надходило, а дізнався банк про рішення суду після ознайомлення з інформаційними довідками Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які свідчать про зміну власників предметів іпотеки за договорами іпотеки, зміна яких відбулася після визнання рішенням суду договорів іпотеки недійсними.

Зазначено, що на порушення ст. 33 ЦПК України суд не вирішив питання щодо залучення до участі у справі належних осіб і не залучив до участі у справі банк як відповідача, права якого були порушені рішенням суду, що в розумінні ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду і, що розглядаючи одночасно вимоги щодо встановлення юридичного факту та про право суд порушив ст. 235 ч. 6 ЦПК України.

Стверджується, що стосовно квартир АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 були укладені договори іпотеки з ОСОБА_3 у зв'язку з забезпеченням виконання кредитних договорів між банком та ОСОБА_3 про надання останньому кредиту в сумі 799500 доларів США на строк з 24. 01. 2007 р. по 10. 06. 2008 р., а з 11. 06. 2008 р. по 22. 12. 2009 р. в сумі 380000 доларів США і кредиту в сумі 260000 доларів США на строк з 14. 09. 2007 р. по 13. 09. 2022 р. і відповідач з урахуванням змісту договорів іпотеки на момент придбання предметів іпотеки в зареєстрованому шлюбі не знаходився, ні з ким однією сім'єю не проживав, предмети іпотеки були його особистою приватною власністю.

Посилається на те, що за правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 16. 05. 2012 р. у справі № 6-36цс12, встановлення рішенням суду факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю та належність їм на праві спільної сумісної власності майна при тому, що на момент укладення оспорюваного правочину це не було встановлено за наявності на той час єдиного власника квартири, не є підставою для визнання недійсним договору іпотеки, а також, що за вимогами Закону України «Про іпотеку» і за умовами оспорюваних у даній справі договорів іпотеки відчуження предмету іпотеки може мати місце лише за згоди банку.

Зазначається, що на сьогодні статутний капітал банку становить понад 13 млрд. грн., частка бенефіціарного власника Держави в особі Міністерства фінансів України у статутному капіталі банку становить 94,94 % і звернення з даною апеляційною скаргою до суду зумовлено і захистом інтересів держави.

В судовому засіданні ОСОБА_8 та ОСОБА_9, представники ПАТ КБ «Євробанк», і ОСОБА_10, представник ПАТ АБ «Укргазбанк», підтримали доводи відповідних апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, враховувалися необхідність розгляду справи в розумні строки, тривалий час розгляду справи в апеляціійній інстанції, під час якого ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, як видно з їх заяв про відкладення розгляду справи, які почергово направлялися до апеляційного суду перед черговим судовим засіданням, знали про розгляд даної справи в апеляційній інстанції, до апеляційного суду не з'являлися; за даними пошти ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 вибули з вказаних ними адрес місця проживання/місцезнаходження, нові адреси своїх місця проживання/місцезнаходження суду не надали, і до того ж ОСОБА_3 і ОСОБА_4 зняті з реєстрації за вказаними ними адресами, у зв'язку з чим апеляційним судом було опубліковано відповідне оголошення про виклик до суду в судове засідання 17. 05. 2016 р. шляхом оголошення у пресі через газети «Урядовий кур'єр» та «Одеські вісті», визначені для цього у встановленому законом порядку.

Крім того, 16. 05. 2016 р. до апеляційного суду Одеської області надійшло клопотання ОСОБА_11 від 16. 05. 2016 р. про відкладення розгляду справи у зв'язку з поданням нею апеляційної скарги на оскаржуване рішення суду першої інстанції у даній справі і поясненням, що у 2005 р. між нею та ОСОБА_4 було укладено шлюб на території Республіки Молдова і подружжям під час шлюбу було набуте майно, в тому числі АДРЕСА_4, яку ОСОБА_4 було заставлено у ПАТ КБ «Євробанк» у забезпечення зобов'язань за кредитом без її згоди, а суд необгрунтовано при вирішенні спору не встановив коло осіб на чиї права та обов'язки може вплинути судове рішення і не залучив її до участі у справі.

Колегія суддів відмовила у задоволенні вказаного клопотання ОСОБА_11, яка не є особою, яка брала участь у справі, про відкладення розгляду справи за відсутності належних даних та доказів про подання до суду апеляційної скарги ОСОБА_11 на оскаржуване рішення суду з урахуванням того, що в додатках до вказаної заяви зазначено про надання копії довіреності та копій документів, що підтверджують отримання апеляційної скарги «Приморським судом м. Одеси», але до клопотання додано лише копія довіреності від імені ОСОБА_12 та поштові повідомлення, які не можуть слугувати підтвердженням як наявності апеляційної скарги ОСОБА_11 на оскаржуване рішення суду, так і отримання Приморським районним судом м. Одеси апеляційної скарги ОСОБА_11 на оскаржуване рішення суду, і наявністю положень ст. 318 ЦПК України, якою передбачено порядок розгляду апеляційної скарги у випадку її надходження до апеляційного суду після закінчення апеляційного розгляду справи.

Розглянувши доводи скарги і перевіривши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Задовольняючи зазначений позов ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з його обгрунтованості та відповідності закону.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції у даній справі зазначеним вимогам закону не відповідає з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті грунтуються на нормах Конституції, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (ст. 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (ч. 1 ст. 55).

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

За ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (ч. 1 статті); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2 статті); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3 статті); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5 статті); правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч. 6 статті).

За положеннями ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 статті); якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі ст. 657 ЦК України д оговір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі, а відповідно до положень ст. ст. 1-3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (на час спірних правовідносин) державна реєстрація прав на нерухоме майно є обов'язковою.

Статтею 220 ЦК України визначено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним; якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним і у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

За роз'ясненнями п. п. 8, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06. 11. 2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину; згідно із статтями 210 та 640 ЦК України не є вчиненим правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації; вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

За роз'ясненнями п. 26 цієї ж постанови Пленуму Верховного Суду України особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину; якщо предметом правочину є майно, яке належить особам на праві спільної сумісної власності, інші співвласники відповідно до частини другої статті 369 ЦК до участі у справі не залучаються, оскільки правочин щодо розпорядження спільним майном вважається вчиненим за згодою всіх співвласників; за відсутності такої згоди інші співвласники відповідно до частини четвертої статті 369 ЦК можуть пред'явити позов про визнання такого правочину недійсним.

Судом встановлено, що за наявною у справі незавіреною ксерокопією договору іпотеки без оформлення заставної від 20. 08. 2009 р. без номера, укладеного між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3, посвідченого 20. 08. 2009 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І. О., іпотекодавець ОСОБА_3 передав іпотекодержателю ПАТ АБ «Укргазбанк» в іпотеку нерухоме майно: АДРЕСА_1, що належить йому на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20. 08. 2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І. О. за реєстровим № 4046, зареєстрованого 20. 08. 2009 р. в Державному реєстрі правочинів, про що нотаріусом надано відповідний витяг, цей договір іпотеки укладається одночасно з укладенням договору купівлі-продажу предмету іпотеки і забезпечує всі вимоги іпотекодержателя, які випливають з кредитного договору № 313-Ф/07 від 14. 09. 2007 р. (а також будь-якими додатковими угодами до нього) укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем, за умовами якого іпотекодавець зобов'язаний іпотекодержателю не пізніше 13. 09. 2022 р. повернути кредит у розмірі 260000 доларів США та інші виплати у випадках, передбачених кредитним та цим договорами і з зазначенням у п. 3.3.5 цьог договору, що іпотекодавець зобов'язаний не розпоряджатись, в тому числі не відчужувати в будь-який спосіб та не передавати предмет іпотеки в наступну іпотеку без письмової згоди іпотекодержателя та не здавати предмет іпотеки в найм (оренду).

За наявною у справі незавіреною ксерокопією договору іпотеки № 1 без оформлення заставної від 20. 08. 2009 р., укладеного між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3, посвідченого 20. 08. 2009 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І. О., іпотекодавець ОСОБА_3 передав іпотекодержателю ПАТ АБ «Укргазбанк» в іпотеку нерухоме майно: АДРЕСА_2, що належить йому на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20. 08. 2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І. О. за реєстровим № 4048, зареєстрованого 20. 08. 2009 р. в Державному реєстрі правочинів, про що нотаріусом надано відповідний витяг, цей договір іпотеки укладається одночасно з укладенням договору купівлі-продажу предмету іпотеки і забезпечує всі вимоги іпотекодержателя, які випливають з кредитного договору № 12-Ф/07 від 24. 01. 2007 р. (а також будь-якими додатковими угодами до нього), укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем, за умовами якого іпотекодавець зобов'язаний іпотекодержателю не пізніше 22. 12. 2009 р. повернути кредит у розмірі 380000 доларів США та інші виплати у випадках, передбачених кредитним та цим договорами і з зазначенням у п. 3.3.5 цьог договору, що іпотекодавець зобов'язаний не розпоряджатись, в тому числі не відчужувати в будь-який спосіб та не передавати предмет іпотеки в наступну іпотеку без письмової згоди іпотекодержателя та не здавати предмет іпотеки в найм (оренду).

За наявною у справі незавіреною ксерокопією договору іпотеки № 2 без оформлення заставної від 20. 08. 2009 р., укладеного між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3, посвідченого 20. 08. 2009 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І. О., іпотекодавець ОСОБА_3 передав іпотекодержателю ПАТ АБ «Укргазбанк» в іпотеку нерухоме майно: АДРЕСА_3, що належить йому на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20. 08. 2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І. О. за реєстровим № 4050, зареєстрованого 20. 08. 2009 р. в Державному реєстрі правочинів, про що нотаріусом надано відповідний витяг, цей договір іпотеки укладається одночасно з укладенням договору купівлі-продажу предмету іпотеки і забезпечує всі вимоги іпотекодержателя, які випливають з кредитного договору № 12-Ф/07 від 24. 01. 2007 р. (а також будь-якими додатковими угодами до нього), укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем, за умовами якого іпотекодавець зобов'язаний іпотекодержателю не пізніше 22. 12. 2009 р. повернути кредит у розмірі 380000 доларів США та інші виплати у випадках, передбачених кредитним та цим договорами і з зазначенням у п. 3.3.5 цього договору, що іпотекодавець зобов'язаний не розпоряджатись, в тому числі не відчужувати в будь-який спосіб та не передавати предмет іпотеки в наступну іпотеку без письмової згоди іпотекодержателя та не здавати предмет іпотеки в найм (оренду).

За наявною у справі незавіреною ксерокопією договору купівлі-продажу від 13. 09. 2011 р., укладеного між ОСОБА_4 (продавець) і ОСОБА_3 (покупець 1) та ОСОБА_2 (покупець 2), останні придбали АДРЕСА_4 у ОСОБА_4 і вказаний договір нотаріально не посвідчений та не пройшов державну реєстрацію.

За наявною у справі незавіреною ксерокопією договору купівлі-продажу від 30. 09. 2011 р., укладеного між ОСОБА_14 (продавець) та ОСОБА_4 (покупець), посвідченого 13. 09. 2011 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І. М., покупець ОСОБА_4 придбав АДРЕСА_4, що зареєстровано в реєстрі за № 1887 з відміткою про реєстрацію в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 28. 11. 2011 р.

За наявною у справі незавіреною ксерокопією договору іпотеки від 30. 09. 2011 р., укладеного між ПАТ КБ «Євробанк» та ОСОБА_4, посвідченого 30. 09. 2011 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І. М., іпотекодавець ОСОБА_4 передав іпотекодержателю ПАТ КБ «Євробанк» в іпотеку нерухоме майно: АДРЕСА_4, що належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 30. 09. 2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І. М. за реєстровим № 1887, зареєстрованого 30. 09. 2011 р. в Державному реєстрі правочинів за № 4664887 згідно витягу з Державного реєстру правочинів № 10452670 від 30. 09. 2011 р. і ця іпотека забезпечує повне виконання грошових зобов'язань іпотекодавця, що випливають та/або виникнуть в майбутньому з договору кредиту № С-323, укладеного 30. 09. 2011 р. між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а також з будь-яких змін до нього з розміром кредиту - 396000 доларів США з кінцевим терміном повернення заборгованості до 28. 09. 2012 р. і з зазначенням в п. 3.1 цього договору, що згода подружжя іпотекодавця, ОСОБА_11, на передачу предмету іпотеки в іпотеку ПАТ КБ «Євробанк» отримана у встановленому законодавством порядку згідно заяви, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І. О. 30. 09. 2011 р. за реєстровим № 4682 та яка зберігається в справах приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І. М., а в п. 5.5 цього договору, що іпотекодавець виключно на підставі письмової згоди іпотекодержателя має право у будь-якій спосіб відчужувати предмет іпотеки.

За змістом вказаних договорів сторонами цих договорів є:

- ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 як іпотекодержатель та іпотекодавець (сторони договору) за 3 договорами іпотеки без оформлення заставної від 20. 08. 2009 р. без номеру, від 20. 08. 2009 р. № 1 і від 20. 08. 2009 р. № 2 стосовно квартир АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3

- ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як покупці, а ОСОБА_4 як продавець (сторони договору) за договором купівлі-продажу від 30. 09. 2011 р. стосовно АДРЕСА_4;

- ПАТ КБ «Євробанк» та ОСОБА_4 як іпотекодержатель та іпотекодавець (сторони договору) за договором іпотеки від 30. 09. 2011 р.стосовно АДРЕСА_4.

Але суд першої інстанції при розгляді справи по суті на вказані обставини не звернув уваги, не обговорив ці обставини і не вирішив питання про притягнення до участі у справі в якості саме відповідачів ПАТ АБ «Укргазбанк», ПАТ КБ «Євробанк», ОСОБА_4 щодо позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсними оскаржуваних договорів іпотеки від 20. 08. 2009 р. без номеру, від 20. 08. 2009 р. № 1, від 20. 08. 2009 р. № 2 і від 30. 09. 2011 р., сторонами яких ці особи є, а також не вирішив питання щодо притягнення до участі у справі ОСОБА_4 і в якості відповідача щодо позовних вимог про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири від 30. 09. 2011 р., стороною якого він значиться.

При цьому, апеляційний суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Вказане має істотне значення, але суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями залучення до участі у справі сторін на стадії апеляційного провадження, у зв'язку з чим не може усунути вказане порушення закону.

Не звернув суд першої інстанції і на те, що ОСОБА_4 за матеріалами справ набув право власності на АДРЕСА_4 30. 09. 2011 р., що спростовує і суперечить змісту наявних у справі даних про продаж цієї квартири ним за договором купівлі-продажу від 13. 09. 2011 р. на користь позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3, який до того ж і в цій частині не визнає позов, і наведене спростовує висновок суду першої інстанції про визнання дійсним саме цього договору купівлі-продажу від 13. 09. 2011 р.

Викладене вказує на не притягнення до участі у справі усіх належних заінтересованих осіб в якості сторони у справі (відповідачів), відповідне неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі за винятком задоволення позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім'ю позивача ОСОБА_2 та єдиного відповідача у справі ОСОБА_3, який визнав позов лише в цій частині, і ухвалення нового рішення суду.

При цьому, апеляційний суд враховує тісну взаємопов'язаність позовних вимог ОСОБА_2 щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права спільної сумісної власності, визнання права власності на майно за позивачем та відповідачем, визнання недійсними договорів іпотеки та вилучення з державного реєстру прав на нерухоме майно номерів запису про іпотеку і скасування та вилучення записів про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна і відсутність доводів щодо скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову щодо встановлення факту проживання однією сім'ю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в апеляційній скарзі ПАТ КБ «Євробанк» та відсутність про це вимог в апеляційній скарзі ПАТ АБ «Украгазбанк».

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги і правовий висновок, що міститься у постанові Верховного Суду України від 16. 05. 2012 р. у справі № 6-36цс12, який відповідно до ст. 214 ч. 2 ЦПК України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин враховується судом і за змістом якого сам факт проживання чоловіка та жінки однією сім'єю і належності їм майна на праві спільної сумісної власності, що встановлено тільки рішенням суду задовго після укладеного оспорюваного договору іпотеки за тих обставин, що на момент укладення оспорюваного правочину єдиним власником спірної квартири була одна особа, не є безумовною підставою для визнання цього договору іпотеки недійсним з підстав наявності такого рішення суду.

За таких обставин рішення суду першої інстанції належить скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ПАТ КБ «Євробанк», ПАТ АБ «Укргазбанк», про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права спільної сумісної власності, визнання права власності на майно, визнання недійсними договорів іпотеки та вилучення з державного реєстру прав на нерухоме майно номерів запису про іпотеку і скасування та вилучення записів про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в цій частині, а в іншій частині рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17. 10. 2014 р.належить залишити без змін.

Вказане не позбавляє права ОСОБА_2 звернутися до суду за наявності спору стосовно вказаного майна та вказаних договорів тощо для його вирішення з притягненням до участі у справі належних осіб, які беруть участь у справі, в належному процесуальному статусі.

Керуючись ст. ст. 304, 307 ч. 1, 309, 313, 314, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17. 10. 2014 р. в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Євробанк», Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк», про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права спільної сумісної власності, визнання права власності на майно, визнання недійсними договорів іпотеки та вилучення з державного реєстру прав на нерухоме майно номерів запису про іпотеку і скасування та вилучення записів про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна і ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Євробанк», Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк», про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права спільної сумісної власності, визнання права власності на майно, визнання недійсними договорів іпотеки та вилучення з державного реєстру прав на нерухоме майно номерів запису про іпотеку і скасування та вилучення записів про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна.

В іншій частині рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17. 10. 2014 р.залишити без змін.

Судове рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області А. П. Бабій

О. Д. Варикаша

В. А. Станкевич