АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

Головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Ратнікової В.М.

при секретарі Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс ТрастГруп», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер - ВВ», ОСОБА_7, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кударенко Віра Миколаївна про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 755/12989/15
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6213/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Яровенко Н.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно, в якому просив витребувати з чужого незаконного володіння та визнати право власності за собою на нежилі приміщення з №1 по №10 (групи приміщень №170) - офіс в літ. А за адресою: АДРЕСА_1.

Вимоги обґрунтовував тим, що 15.05.2008 року між ним та АБ «Таврика» був укладений договір №192/К про участь у Фонді фінансування будівництва.

Відповідно до даного договору Позивач передав у довірчу власність Банку грошові кошти у розмірі 2 760 750, 00 грн. з метою отримання у власність об'єкту інвестування: нежитлове приміщення загальною площею 184,05 кв. м., секція друга за адресою: АДРЕСА_1, функціональне призначення об'єкту інвестування - офісні приміщення, № об'єкту інвестування - офіс №4, другий поверх.

25.11.2008 року Позивач отримав довідку № 4869 від 25.11.2008 року про 100% інвестування, яка є документом, що підтверджує право Позивача на отримання у власність закріпленого за ним об'єкту інвестування. Позивач неодноразово звертався до Забудовника із вимогою підписати акт приймання-передачі об'єкту інвестування. Забудовником не був оформлений та підписаний з Позивачем Акт приймання-передачі об'єкту інвестування, як і не було передано технічного паспорту об'єкту інвестування.

Виходячи з цього, Забудовник фактично самоусунувся від виконання свого обов'язку щодо передачі об'єкту інвестування Позивачу для оформлення права власності.

У подальшому Позивач дізнався, що право власності на нежиле приміщення (офіс), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, було оформлено на інших осіб, Відповідачів у справі.

Вважаючи своє право порушеним позивач звернувся з позовом до суду про визнання права власності на майно та витребування його з чужого незаконного володіння.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неправильне застосування та порушення норм матеріального та процесуального права просила заочне рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апелянт та його представник в судове засідання не з'явились, повідомлялись судом належним. До суду направили заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що апелянту не було відомо про час і розгляду справи по суті, а його представник зайнята у іншому суді в іншому судовому засіданні.

Колегія суддів поставила на обговорення сторін питання щодо заяви про відкладення розгляду справи.

Представник ОСОБА_4 і ОСОБА_5 по довіреності ОСОБА_12 заперечувала проти відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що апелянт зловживає своїми правами вдруге подає заяву про відкладення, а належних доказів поважності причин своєї неявки та неявки свого представника не надає.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Траст Груп» залишив вирішення питання на розсуд суду.

Колегія суддів встановила, що з боку апелянта подається вже друга заява про відкладення розгляду справи, з тексту якої видно, що апелянту відомо про час та місце розгляду справи, та він особисто міг з'явитись у судове засідання, але цього не зробив, документів на підтвердження поважності причин його неявки суду не надав.

Щодо неявки його представника, то колегії суддів не було надано належного підтвердження поважності відсутності представника у судовому засіданні.

З наданого колегії суддів витягу з сайту Печерського районного суду м. Києва, щодо призначених справ, не можливо встановити яка роль в цих справах представника апелянта і чи дійсно вона приймає в них участь.

Колегія суддів ухвалила відмовити у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю доказів поважності причин неявки у судове засідання апелянта та його представника.

Представник ОСОБА_4 і ОСОБА_5 по довіреності ОСОБА_12 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила її відхилити а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Траст Груп» заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив прийняти рішення на розсуд суду.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, повідомлялись належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причину своєї неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе провести судове засідання за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 15 травня 2008 року для інвестування нежитлового приміщення між ОСОБА_1 та Акціонерним банком «Таврика» був укладений кредитний договір № 798-ф у відповідності до умов якого, Банк надає Позичальнику кредит в сумі 405 000, 00 доларів США строком до 14 травня 2018 року із встановленою процентною ставкою 13 % (а. с. 15-18)

Також 15 травня 2008 року між ОСОБА_1 та Акціонерним банком «Таврика» був укладений договір №192/К про участь у Фонді фінансування будівництва на АДРЕСА_1.

Акціонерний банк «Таврика» був управителем Фонду Фінансування Будівництва, а ТОВ «Інтер ВВ» - забудовником (а. с. 24-37).

Відповідно до договору №192/К про участь у Фонді фінансування будівництва Позивач передав у довірчу власність банку грошові кошти у розмірі 2 760 750, 00 гри. з метою отримання у власність об'єкту інвестування: нежитлове приміщення загальною площею 184,05 кв. м., секція друга за адресою: АДРЕСА_1, функціональне призначення об'єкту інвестування - офісні приміщення, номер об'єкту інвестування - офіс № 4, другий поверх (п. п. 1.1.-1.4.Договору).

Для забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобов'язання Позивача перед АБ «Таврика» за кредитним договором №798-ф від 15.05.2008 року, між Позивачем та АБ «Таврика» було укладено договір іпотеки майнових прав на нерухомість будівництво якої не завершено від 15.05.2008 року, а саме на нежиле приміщення - офіс №4 за адресою: АДРЕСА_1, секція 2, поверх - 2, загальна площа інвестування - 184, 05 кв.м., що буде належати іпотекодавцю після введення об'єкта будівництва в експлуатацію.

Договір іпотеки було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г. та зареєстровано в реєстрі за №1495 (а.с.80-85).

15.05.2008 року АБ «Таврика» було оформлено свідоцтво №192/К про участь у ФФБ, відповідно до якого Позивач вніс грошові кошти в сумі 2 760 750, 00 грн., місцезнаходження номер об'єкта будівництва - АДРЕСА_1 (друга секція) офіс №4 поверх 2, загальна площа 184,05 кв. м. (а.с. 38).

Відповідно до Акту Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту від 19.09,2008 року житловий будинок з підземним паркінгом по АДРЕСА_1 було прийнято в експлуатацію (а.с.40-43).

12 листопада 2008 року АБ «Таврика» Позивачу було видано лист вих. № 36/4671, відповідно до якого Позивача було повідомлено, що 30 вересня 2008 року розпорядженням Дніпровської державної адміністрації в місті Києві №884 було затверджено Акт державної приймальної комісії від 19 вересня 2008 року про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - житлового будинку з підземним паркінгом, що знаходиться по АДРЕСА_1 в Дніпровському районі міста Києва га, що за даними обмірів, здійснених КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» загальна площа об'єкта інвестування зменшилась та складає 180,5 кв. м. (а.с.74-75).

25 листопада 2008 року АБ «Таврика» Позивачу була видана Довідка вих. № 06/4869 про те, що ним станом на дату видачі цієї довідки, згідно умов Договору участі у ФФБ №192/К від 15 травня 2008 року були здійснені остаточні розрахунки з Управителем, внесені кошти до ФФБ в сумі 2 707 500, 00 грн. та про інвестовано 100 відсотків площі, що складає 180,5 кв. м. закріпленого за цим довірителем об'єкту інвестування (а.с. 73).

26 травня 2014 року між АБ «Таврика» та ТОВ «Факторінгова компанія «Прайм Кепітал Груп» був укладений договір про відступлення права вимоги №5/190514, у відповідності до умов якого АБ «Таврика» відступив ТОВ «Факторінгова компанія «Прайм Кепітал Груп» право вимоги за Кредитним договором №798-ф від 15.05.2008р. та договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки майнових прав на нерухомість будівництво якої не завершено від 15.05.2008 року (а.с. 88-91).

Відповідно до свідоцтва про право власності б/н від 27 січня 2010 року видане Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації, нежилі приміщення з №1 по №10 (групи приміщень №170) офіс загальною площею 180, 5 кв.м., які розташовані в АДРЕСА_1 (літера А) належали на праві приватної власності ОСОБА_7 (а.с.95).

Відповідно до витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 213643/9 від 07.05.2014 року право власності на нежилі приміщення з №1 по №10 (групи приміщень №170) офіс загальною площею 180, 5 кв.м., які розташовані в АДРЕСА_1 (літера А) було зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу нежилих приміщень, серія та номер 1415, виданий 07.05.2014 року, видавник Кударенко В.М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу (а.с.96-98).

20.08.2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу 71/100 частин нежитлових приміщень з №1 по № 10 (групи приміщень №170) - офіс, в літ. «А», розташованих за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 180, 5 кв.м., що складається з нежитлових приміщень з №2 по №9 (групи приміщень №170) в літ. «А», площею 127, 3 кв.м.

Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пальорою Г.Ю. та зареєстровано в реєстрі за №896. Відповідно до п.2 даного договору нежилі приміщення, 71/100 частина яких відчужується, належить продавцю на підставі Договору купівлі-продажу нежилих приміщень, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу кухаренко В.М. від 07 травня 2014 року за реєстровим №1415. Право власності на нежилі приміщення зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07 травня 2014 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 66. (а.с. 102-103).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, беручи до уваги обраний спосіб захисту своїх прав позивачем, як власником нерухомого майна, вважав недоведеною ту обставину, що офіс № 4, поверх 2, загальна площа 180,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлові приміщення з №1 по № 10 (групи приміщень №170) - офіс, в літ. «А», розташованих за адресою: АДРЕСА_1 є одним і тим самим об'єктом нерухомості.

Крім того, суд прийшов до висновку, що у позивача на підставі договору про участь у ФФБ №192/К виникло право на набуття у власність закріпленого за ним об'єкту - офіс №4, поверх 2, загальна площа 180, 5 кв.м АДРЕСА_1, яке було порушено Забудовником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер-ВВ», а саме право власності на цей об'єкт він не набув.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Колегія суддів вважає, що позивач відповідно до ст. 328, 331 ЦК України не набув права власності на нежилі приміщення з №1 по №10 (групи приміщень №170) - офіс в літ. А за адресою: АДРЕСА_1.

Оформлення ж права власності позивача на спірні приміщення пов'язані з взаємовідносинами позивача та забудовника, який не був притягнутий до участі в справі в якості сторони на підставі договору який між ними був укладений.

Підставою для набуття права власності у позивача є договір, умовами якого встановлений порядок отримання у власність побудованого відповідно до умов договору майна.

Оскільки питання про витребування майна з чужого незаконного володіння, відповідно до ст. 388 ЦК України, може ставити тільки власник майна, то такі вимоги заявлені позивачем передчасно.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що позивач не надав суду належного доказу того, що свідоцтво видане 27 січня 2010 р. про право власності видане Головним управління комунальної власності м. Києва на ім'я ОСОБА_7 є підробленим.

Згідно з матеріалами справи відомо, що позивач звернувся до правоохоронних органів з заявою, та було порушено кримінальну справу, витребувано від нотаріуса свідоцтво про право власності на ім'я ОСОБА_7, проводяться слідчі дії з приводу встановлення підроблення вказаного документу, встановлюються особи причетні до цього.

Колегія судів вважає, що лист департаменту комунальної власності 2015 р. (а.с.10) в якому вказано, що свідоцтво щодо об'єкта нерухомості, а саме нежитлових приміщень з № 1 по № 10(групи приміщень № 170)- офіс, розташованих на АДРЕСА_1 ( літ А) не видавалося, не може бути прийнято судом першої інстанції до уваги, як належний та єдиний доказ, у разі проведення досудового слідства у кримінальному провадження, оскільки ці питання з'ясовуються компетентним органами та перевіряються. По результатам досудового або судового слідства можливо буде робити висновки з цього питання.

Щодо захисту позивачем свого права, то відповідно до норм закону таке право передбачено тільки для власника майна, а згідно з матеріалами справи позивач не є його власником в розумінні закону.

Враховуючи викладене, колегія судів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді