Справа № 526/1548/16-ц
Провадження № 2/526/818/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2016 року м. Гадяч

Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Прокопєвої Ю.Б.,

за участю секретаря - Лопушняк Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадячі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади ОСОБА_2 сільської ради, третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, суд,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 до територіальної громади Розбишіської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову посилаються на те, що 30.12.2014 року померла ОСОБА_4, яка проживала разом із своїм чоловіком ОСОБА_5 (її дядьком) за адресою вул. Лугова,10 с. Веселе Гадяцького району Полтавської області. 25.06.2015 року помер її дядько ОСОБА_5, який проживав один за адресою вул. Лугова,10 с. Веселе Гадяцького району Полтавської області. Після їх смерті залишилася спадщина у вигляді домоволодіння по вул. Лугова,10 с. Веселе Гадяцького району Полтавської області, яке було збудовано починаючи з 1970 року. Інвентаризація домоволодіння не проводилася в звязку з чим правоустановчі документи відсутні. Згідно довідки виданої ОСОБА_2 сільською радою про склад двору будинковолодіння, що знаходиться за адресою в с. Веселе по вул. Лугова,10 Гадяцького району Полтавської області згідно по господарської книги №7, особовий рахунок № 608 станом на 01.07.1990 року відноситься до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року були: голова ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дружина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Земельна ділянка площею 0,58 га не приватизована. ОСОБА_5 вважається таким,будучи спадкоємцем за законом першої черги, що прийняв спадщину після своєї дружини ОСОБА_4, так як на час її смерті, про що вже зазначено вище, проживав разом з нею. Після смерті ОСОБА_5 позивачка в шестимісячний термін звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_3 із відповідною заявою про прийняття спадщини, але у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів у видачі їй свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, запропонувавши звернутися до суду для визнання права власності на вказане спадкове майно. До складу спадкового майна, з приводу якого виник спір, належить домоволодіння, яке складається з житлового будинку А-1,а, загальною площею 60,2 кв. м., житлова площа 26,6 кв. м, погріб Б, вбиральня В, сарай г, огорожа-№1, колодязь - №2, що знаходиться по вул. Лугова,10 с. Веселе Гадяцького району Полтавської області. Тому, позивачка була змушена звернутися до суду.

У судове засідання позивачка не зявилася, повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомила, надала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі. Також зазначила, що позов підтримують в повному обсязі .

Представник позивача ОСОБА_6 у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду заяву в якій зазначив, що проти позовних вимог позивачів не заперечує, просив розглянути справу без участі представника сільської ради.

Третя особа приватний нотаріус ГРНО ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомила, надала до суду лист, в якому просила цивільну справу розглядати без її участі.

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріли справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованих та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до довідки, виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 01.07.2016 року № 02-45/304 домоволодіння в с. Веселе Гадяцького району Полтавської області по вул. Лугова, 10 згідно погосподарської книги № 7, особовий рахунок № 608 станом на 01.07.1990 року відносилось до колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року були: голова двору ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 25.06.2015 року, члени двору: його дружина ОСОБА_4, 25.006.1938 року народження, померла 30.12.2014 року. Будинок належить їм у рівних долях. Земельна ділянка вищевказаного домогосподарства, станом на 01.07.2016 року складає 0,58 га, не приватизована.

Визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при ОСОБА_7 СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при ОСОБА_7 СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при ОСОБА_7 СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26.

За змістом п. 20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Глава сім'ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім'ї, відносяться до господарства колгоспників.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником ОСОБА_7 комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що домоволодіння по вул. Лугова, 10 в с. Веселе станом на 01.07.1990 року належало ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в рівних долях на праві сумісної власності, тобто по 1/2 частині кожному.

Судом встановлено, що 30.12.2014 року померла ОСОБА_4, про що 02.01.2015 року складено відповідний актовий запис №1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 284824.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за його життя і народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив, і батьки.

Відповідно до ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до довідки, виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 12.07.2016 року № 02-45/308 ОСОБА_4 була зареєстрована на день смерті 30.12.2014 року в с. Веселе по вул. Лугова,10. Разом з нею на час смерті проживав її чоловік ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Інших зареєстрованих за вищевказаною адресою станом на 30.12.2014 року не було.

Відповідно до листа приватного нотаріуса ГРНО ОСОБА_3 № 1301/02-14 від 11.08.2016 р., спадкова справа після смерті 30.12.2014 року ОСОБА_4 не відкривалась, але померлий 25.06.2015 року ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_4 фактично, так як проживав постійно з нею і на день її смерті був прописаний за однією з нею адресою, що підтверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради № 02-45/228 від 12.05.2016 року.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії ІІ-ЯР № 53767 від 26.10.1958 року, між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища чоловікові та дружині: ОСОБА_5.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 проживаючи на день смерті з спадкодавцем ОСОБА_4, прийняв спадщину після смерті своєї дружини, у тому числі 1/2 частину зазначеного колгоспного двору, та в результаті набув права власності на все домоволодіння по вул. Лугова, 10 в с. Веселе, Гадяцького району Полтавської області.

25.06.2015 року помер ОСОБА_5, про що 26.06.2015 року складено відповідний актовий запис №10, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 298795 (а.с.6).

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 12.07.2016 р. № 307 померлий ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав станом на 25.06.2015 р. за адресою с. Веселе, вул. Лугова, 10 Гадяцького району, Полтавської області. На час смерті проживав один. Згідно даних ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_5 на час смерті в зареєстрованому шлюбі не перебував. Інших зареєстрованих за вищевказаною адресою станом на 25.06.2015 року не було.

Згідно листа приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу ОСОБА_3 від 11.08.2016 року № 1301/02-14 нею була відкрита спадкова справа після померлого 25.06.2015 року ОСОБА_5 № 278/2015. Заяву про прийняття спадщини у визначений законом строк подала ОСОБА_1, яка доводиться померлому племінницею. 07.06.2016 року ОСОБА_1 отримала свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 18.04.2016 року, встановлено факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 є племінницею ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер 25.06.2015 року, який є рідним братом її матері Пустовгар (ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка померла 22.01.2005 року.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, померлого 25.06.2015 р. та набула права власності на зазначене домоволодіння.

Відповідно до п. 4.15 ст.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що домоволодіння, що розташоване за адресою с. Веселе, вул. Лугова, 10 Гадяцького району, Полтавської області входить до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_5, який помер 25.06.2015 року.

Відповідно до технічного паспорту від 05.07.2016 р. який було виготовлено ПП Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «ІНВЕНТАРИЗАТОР» за замовленням ОСОБА_1, садибний (індивідуальний) житловий будинок №10 вул.Лугова, с. Веселе складається з житлового будинку загальною площею 60,2 кв. м., житловою площею 26,6 кв. м, позначеного в технічному паспорті літерою А-1,а, погріб - Б, сараю Г, огорожа - №1, колодязь - №2, що знаходиться по вул. Лугова,10 с. Веселе Гадяцького району Полтавської області.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса ГРНО ОСОБА_3. від 08.07.2016 року №1109/02-14 розглянувши подані ОСОБА_1 документи для видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, який знаходиться в с. Веселе Гадяцького району Полтавської області, вул. Лугова,10 після смерті 25.06.2015 року ОСОБА_5 відмовлено.

Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України №296/05 від 22.02.2012, не передбачено оформлення спадкових прав за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, померлої 25.06.2015 р. та набула права власності на зазначене домоволодіння, що належало померлому на праві власності, та з врахуванням того, що у ОСОБА_1 відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння, що унеможливлює оформлення спадщини на майно, яке підлягає реєстрації, то суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади ОСОБА_2 сільської ради, третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що знаходиться по вул. Лугова,10 с. Веселе Гадяцького району у вигляді домоволодіння, яке складається з житлового будинку А-1,а, загальною площею 60,2 кв. м., житловою площею 26,6 кв. м., погрібу Б, вбиральні В, сараю Г, огорожі - №1, огорожі - № 2, що залишилося після смерті ОСОБА_5, який помер 25.06.2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Ю. Б. Прокоп'єва