Справа № 361/7362/15-ц Головуючий у І інстанції Білик Г. О.
Провадження № 22-ц/780/2840/16 Доповідач у 2 інстанції Воробйова Н. С.
Категорія 49 16.05.2016
УХВАЛА

Іменем України

16 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Березовенко Р.В., Верланова С.М.

при секретарі Якимчук Ю.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2016 року прийнято відмову від позову ОСОБА_2 та провадження у справі закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати ухвалу суду як таку, що не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Постановляючи ухвалу, суд виходив з положень п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України та дійшов висновку про закриття провадження у справі у зв»язку з відмовою позивачки від позову.

Проте з таким висновком суду у повній мірі погодитися не можна.

По справі встановлено, що позивачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3 своєї доньки -відповідачки по справі про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, стягнутих на її користь за рішенням апеляційного суду Київської області від 18 травня 2015 року.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовляється від позову і відмова прийнята судом.

Як вбачається з технічного запису судового засідання від 23 березня 2016 року та даних журналу судового засідання від 23 березня 2016 року, позивачка підтримала свій позов у повному обсязі та просила його задовольнити. На стадії судових дебатів, на запитання суду, позивачка вказала, що вона відмовляється від « штрафу по аліментам». При цьому представником позивачки наголошувалося на тому, що на його думку, його довірителька недостатньо зрозуміла запитання головуючого по справі, проте суд дану обставину до уваги не взяв, належним чином не встановив, що мала на увазі позивачка.

В апеляційній скарзі позивачка вказує на те, що вона в суді першої інстанції підтримувала свій позов щодо стягнення з відповідачки неустойки (пені) за несплату аліментів; на стадії дебатів до неї звернулася суддя-доповідач з запитанням, чи вона бажає стягувати з останньої штраф; вважаючи, що мова іде ще про додаткову відповідальність, вона відповіла, що не хоче, щоб її донька-боржник виплачувала їй ще і штраф. Намірів відмовитися від вимог про стягнення з відповідачки-боржника пені-неустойки за несплату аліментів вона не мала, із заявою про відмові від даних вимог не зверталася. На думку позивачки, суд ввів її в оману, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, вийшов за межі позовних вимог, чим позбавив її права на захист своїх інтересів.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»ясніє особам, які беруть участь у справі,їх права та обов»язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст..195 ЦПК України, після судових дебатів суд виходить до нарадчої кімнати для ухвалення рішення. Оголосивши орієнтований час його проголошення.

Проте, як вбачається з запису технічної фіксації судового засідання та Журналу судового засідання від 23.03.2016 (а.с.62-63), суд не врахував заяву представника позивачки про те, що остання недостатньо зрозуміла запитання суду щодо стягнення «штрафу», додатково не роз»яснив позивачці, яка має похилий вік (1932 р.н.) що мова іде саме про заявлені вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на її користь; даних про те, що позивачка у ході розгляду справи заявляла про відмову від заявленого позову в частині стягнення неустойки матеріали справи не містять.

При цьому, з матеріалів справи видно, що по закінченню дебатів, суд оголосив перерву у зв»язку з обідньою перервою до 14.00, а після закінчення обідньою перерви, видалився до нарадчої кімнати (а.с.62-63).

З огляду на викладене, колегія вважає, що закриваючи провадження у справі з підстав відмови позивачки від позовних вимог, суд допустив порушення вимог ЦПК України, належним чином не встановив обставини справи, що як наслідок, призвело до постановлення необґрунтованої та незаконної ухвали.

Ухвала суду не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду по суті.

Керуючись ст..307, 311 ЦПК України, колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2016 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: