Р І Ш Е Н Н Я (заочне)

Іменем України

справа № 638/11446/16-ц

провадження № 2/610/994/2016

м. Балаклія 12.10.2016 року

Балаклійський районний суд Харківської області -

головуючий: Стригуненко В.М.,

за участі

секретаря: Паточка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в:

12.07.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 борг за договором позики у розмірі 13500 гривень із урахуванням встановленого індексу інфляції у сумі 12083,27 гривень та 3% річних від простроченої суми 1104,04 гривень, а всього 26687,31 гривень.

Позов обґрунтований тим, що в серпні 2013 року відповідач позичив у позивача 15000 гривень. 18.08.2013 року відповідач повернув частину боргу в сумі 1500 гривень, про що написав розписку, в якій зобов'язався повернути борг в сумі 13500 гривень з 20 вересня 2013 року по 20 жовтня 2013 року. За домовленістю борг відповідач повинен був повернути за адресою постійного перебування позивача, оскільки отримував гроші у неї вдома. Так як добровільно кошти не були повернуті, позивач вимушена була звернутися до суду з цим позовом.

Представник позивача просив розглянути справу за їхньої відсутності, надав згоду на заочний розгляд справи (а.с. 34).

Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання ним судової повістки (а.с. 33), однак в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Тому, зі згоди представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів.

Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

18 серпня 2013 року року між позивачем ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики, за умовами якого останній взяв в борг у позивача 13500 гривень, які зобов'язався повернути з 20 вересня по 20 жовтня 2013 року.

Вказаний договір сторонами був оформлений письмово у вигляді розписки відповідача, в яких зазначені сума грошових коштів взятих ним у борг у позивача та строк, в який він зобов'язався повернути позику (а.с. 7).

Оригінал цієї боргової розписки перебуває у позивача, нею ж і був наданий суду, розписок про повернення позивачу боргу відповідачем суду не надано, що в розумінні ч. 2 ст. 59 ЦПК України було б належними доказами виконання відповідачем своїх боргових зобов'язань.

Згідно вимог ст. 1047 ЦК України, розписка позичальника є документом, що підтверджує факт укладення договору позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Нормою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Власник, за встановленим законом виключеннями, не може бути позбавлений права власності, змістом якого є права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд (ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316-317, 319, 321 ЦК України).

Відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності позивачу відповідач у тому числі порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст. 5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції.

Таке порушення виявилося в наступному:

У ст. 1 Протоколу №1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Цей же принцип закріплено і в ст. 41 Конституції України.

Але, в порушення цих норм, позивач позбавлена права користуватися своїм майном. В даному випадку його майном є грошові кошти, які відповідач до цього моменту не повернула.

Згідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Поряд з цим за порушення виконання грошового зобов'язання на боржника покладається відповідальність відповідно до ст. 625 ЦК, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового обов'язку у вигляді відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто порушення зобов'язання почалося з 20 жовтня 2013 року, а позовні вимоги обмежуються 10 липня 2016 року включно.

Розрахунок інфляційних втрат, річної процентної ставки

2013 рік МісяцьІндекс інфляціїКількість днів прострочкиСума заборгованостіСума інфляційних втратВідсоток річнихСума річних Жовтень 100 12 13500 0 3 13.32 Листопад 100.2 30 13500 27 3 33.29 Грудень 100.5 31 13500 67.5 3 34.4 Разом 73 94.5 81.01

2014 рік МісяцьІндекс інфляціїКількість днів прострочкиСума заборгованостіСума інфляційних втратВідсоток річнихСума річних Січень 100.2 31 13500 27 3 34.4 Лютий 100.6 28 13500 81 3 31.07 Березень 102.2 31 13500 297 3 34.4 Квітень 103.3 30 13500 445.5 3 33.29 Травень 103.8 31 13500 513 3 34.4 Червень 101 30 13500 135 3 33.29 Липень 100.4 31 13500 54 3 34.4 Серпень 100.8 31 13500 108 3 34.4 Вересень 102.9 30 13500 391.5 3 33.29 Жовтень 102.4 31 13500 324 3 34.4 Листопад 101.9 30 13500 256.5 3 33.29 Грудень 103 31 13500 405 3 34.4 Разом 365 3037.5 405.03

2015 рік МісяцьІндекс інфляціїКількість днів прострочкиСума заборгованостіСума інфляційних втратВідсоток річнихСума річних Січень 103.1 31 13500 418.5 3 34.4 Лютий 105.3 28 13500 715.5 3 31.07 Березень 110.8 31 13500 1458 3 34.4 Квітень 114 30 13500 1890 3 33.29 Травень 102.2 31 13500 297 3 34.4 Червень 100.4 30 13500 54 3 33.29 Липень 99 31 13500 -135 3 34.4 Серпень 99.2 31 13500 -108 3 34.4 Вересень 102.3 30 13500 310.5 3 33.29 Жовтень 98.7 31 13500 -175.5 3 34.4 Листопад 102 30 13500 270 3 33.29 Грудень 100.7 31 13500 94.5 3 34.4 Разом 365 5089.5 405.03

2016 рік МісяцьІндекс інфляціїКількість днів прострочкиСума заборгованостіСума інфляційних втратВідсоток річнихСума річних Січень 100.9 31 13500 121.5 3 34.4 Лютий 99.6 29 13500 -55.93 3 32.18 Березень 101 31 13500 135 3 34.4 Квітень 103.5 30 13500 472.5 3 33.29 Травень 100.1 31 13500 13.5 3 34.4 Червень 100 30 13500 0 3 33.29 Липень 100 10 13500 0 3 11.1 Разом 192 686.57 213.06

Внаслідок порушення зобов'язання за договором позики у відповідача виникла заборгованість в сумі 23551,20 гривень, що складається з заборгованості за договором позики 13500 гривень, встановленого індексу інфляції в сумі 8908,07 гривень та трьох відсотків річних від простроченої суми 1104,13 гривень, що дещо менше вимог позивача, а приведений нею розрахунок не є коректним.

Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-11, 60, 88, 208-233 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 23551,20 гривень.

3.В іншій частині позову відмовити.

4.Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551,20 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подання в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий В.М. Стригуненко