Справа № 515/610/16-ц
Провадження № 2-о/515/940/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Шевиріна А.О.,

за участю секретаря - Чумаченко Д.М.,

заявника - ОСОБА_1,

представника заявника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Білоліська сільська рада Татарбунарського району Одеської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2016 року ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернувся до суду із заявою, заінтересована особа - Білоліська сільська рада Татарбунарського району Одеської області, в якій просить встановити факт постійного проживання однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини. В обгрунтування заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області померла його мати ОСОБА_3, яка за життя заповіту не вчиняла. Після смерті матері залишилася земельна ділянка площею 6,05га, розташована на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яку заявник має право успадкувати як спадкоємець першої черги за законом. Зазначив також, що при зверненні до нотаріуса для оформлення спадкових прав отримав відмову з причини втрати ним 6-місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та ненадання доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на момент її смерті. Посилаючись на те, що встановлення юридичного факту необхідно ОСОБА_1 для оформлення спадщини в нотаріальній конторі, інші спадкоємці не заявили про своє бажання прийняти спадщину, спір про право відсутній, заявник вважав, що є підстави для задоволення його заяви.

В судовому засіданні заявник та його представник заявлені вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Представник заінтересованої особи Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Білоліський сільський голова надіслав заяву, в якій проти задоволення вимог ОСОБА_1 не заперечував та просив розглядати справу без участі представника сільради.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, перевіривши матеріали справи, допитавши свідків та дослідивши наявні письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області померла ОСОБА_3. На підтвердження цього факту до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про смерть НОМЕР_2, виданого 10.11.2009року виконавчим комітетом Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.6).

Судом також встановлено, що за життя ОСОБА_3 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,05га, розташована на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю НОМЕР_3 від 17.01.2001року, виданого Білоліською сільською радою народних депутатів Татарбунарського району Одеської області (а.с.7-9).

Зі свідоцтва про народження НОМЕР_4, виданого 10.01.1962року Борисівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, вбачається, що ОСОБА_3 є матір'ю заявника (а.с.5).

Зі змісту листа приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Монастирліу О.П. від 11.08.2011року №267/02-31 слідує, що заявнику відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини з причини втрати ним шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.10).

З довідки Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області №615 від 21.03.2016року вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована по АДРЕСА_1 та крім неї за зазначеною адресою на момент її смерті ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с.11).

В судовому засіданні також встановлено, що спадкова справа до майна ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №43760157 від 04.05.2016 року (а.с.29).

З витягу з книги погосподарського обліку №6 по Білоліській сільській раді вбачається, що станом на 2016рік головою домогосподарства в будинку АДРЕСА_1 значиться ОСОБА_1 (а.с.а.с.34,35).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дали пояснення, що проживають все життя в селі Білолісся, є сусідами заявника та добре знають його родину. Пояснили також, що у 2008-2009 роках ОСОБА_3 багато хворіла, була паралізована, не могла самостійно пересуватися, і тому ОСОБА_1 забрав її до себе, де вони разом проживали до смерті матері заявника. Зазначили, що ОСОБА_1 був єдиним спадкоємцем, який доглядав за померлою, організовував поховання, інші особи, крім заявника та його неповнолітніх та той час доньок, разом з ОСОБА_3 не проживали.

За змістом ч.1 ст.234 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З урахуванням того, що заявник постійно проживав зі спадкодавцем ОСОБА_3 на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, інші спадкоємці до майна померлого не заявили про своє бажання прийняти спадщину, отже спір про право з матеріалів справи не вбачається, враховуючи, що заявник у передбачений законом строк від прийняття спадщини не відмовлявся, беручи до уваги те, що без встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем на момент її смерті ОСОБА_1 буде позбавлений можливості оформити свої спадкові права, суд вважає, що є підстави для задоволення його заяви та встановлення факту, що має юридичне значення.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.208, 209, 212-215, 234, 235, 256, 257, 259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Білоліська сільська рада Татарбунарського району Одеської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного сумісного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, зі спадкодавцем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на час відкриття спадщини, а саме станом на 09 листопада 2009 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: