Справа № 366/378/16-ц
Провадження № 2/366/106/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П., (секретар судового засідання Фещенко Є.В.), з участю представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Іванків цивільну справу за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2016 року позивач ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до відповідачки, як спадкоємця ОСОБА_3, який помер 13.05.2014 року, посилаючись на те, що між ОСОБА_3 та позивачем 27.11.2013 року було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб: банк відкрив позичальнику картковий рахунок та надав кредит в розмірі 20000 грн. 26.09.2014 року Банку стало відомо, що ОСОБА_3 помер, а його спадкоємцем, який оформив свої спадкові права є ОСОБА_2 відповідач по справі, якій було надіслано лист з пропозицією досудового врегулювання спору, проте, відповіді не отримано. Заборгованість за кредитом складає 20613,50 грн., саме цю суму позивач і просив стягнути з відповідачки разом із сплаченим судовим збором у сумі 1378 грн.

За клопотанням позивача у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було витребувано копію спадкової справи ОСОБА_3.

У судове засідання представник позивача не зявився, надіславши разом з позовною заявою та документами, доданими до неї, клопотання , в якому просили розглядати дану цивільну справу на підставі наявних та витребуваних доказів без присутності представника позивача, у разі його неявки, просили суд задовольнити позов в повній мірі, проти заочного розгляду справи не заперечували ( а.с.7).

У судовому засіданні представник відповідачки позовних вимог не визнав у повному обсязі, оскільки вони є безпідставними та необґрунтованими. Послався на те, що надані позивачем документи самі по собі не підтверджують факту укладення кредитного договору: позивачем не надано як доказ самої ОСОБА_5 пропозиції на укладення договору щодо якої було складено анкету-заяву про її акцепт. Крім того, представник позивача поставив під сумнів, що ОСОБА_5 пропозиція , яка на даний час є на сайті позивача, є аналогічною тій, яка акцептована ОСОБА_3 Також він звернув увагу на те, що у наданих позивачем документах, зокрема, 1) в кінці першого аркушу заяви-анкети зазначено наступне «я обираю наступні додаткові послуги: страховка ID ОСОБА_1 карт $1$47144820$АІС9ВЕID8AB908CA2978C5C7B3C5A32BC; 2) п.7 додатку до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 27.11.2013 року також зазначено Комплексний договір добровільного страхування від нещасних випадків та добровільного страхування здоровя на випадок хвороби № 51.111 від 28.11.2013 року та ПРАТ «СК «Альфа Страхування» (), а тому просив відмовити у задоволенні позову.

Крім того, представник позивача у судовому засіданні заяви клопотання про витребовування у позивача письмових доказів. Клопотання було задоволено, і ухвалою суду від 17.05.2016 року було витребувано у ПАТ «Альфа-Банк» оригінали чи належним чином засвідчені копії: 1) основного договору - ОСОБА_5 пропозиції на укладання договору щодо якої було складено анкету-заяву про її акцепт в редакції, яка діяла на час укладання Договору; 2) страховий договір від 27.11.2013 року, укладений з ОСОБА_6; 3) виписку по рахунку ОСОБА_6 Копія ухвали надіслана банку 26.05.2016 року. Ухвала, крім іншого, ґрунтувалася і на тому, що зазначені вище докази можуть суттєво вплинути на результат розгляду справи, в т.ч. щодо вирішення питання необхідності залучення до участі у справі інших осіб у якості співвідповідача чи третьої особи (зокрема, страхової компанії). Проте, станом на час розгляду справи ні 03.08.2016 року, ні 18.08.2016 року о 10 год. витребувані документи в суд не надійшли. Судове засідання було закінчено ухваленням короткого рішення 18.08.2016 року о 10 год.32 хв. (згідно з журналом судового засідання), а згідно складеного акта в канцелярію надіслані документи надійшли 18.08.2016 року об 11 год. 45 хв. Тому при складанні повного тексту рішення суд не може брати їх до уваги, оскільки вони не досліджувались у судовому засіданні. Проте, слід зазначити, що з витребуваних документів надіслано лише виписку про рахунку ОСОБА_3, частина договору добровільного страхування (без частини Б, в якій і зазначено перелік страхових випадків та умови страхування, основний договір - ОСОБА_5 пропозиція на укладання договору щодо якої було складено анкету-заяву про її акцепт в редакції, яка діяла на час укладання Договору суду надіслано так і не було).

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1281 ЦК України «спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги».

У судовому засіданні встановлено, що 27.11.2013 року між ПАТ "Альфа-Банк" і ОСОБА_3 було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування позичальником ОСОБА_5 пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

На виконання умов договору банк на підставі анкети-заяви про акцепт ОСОБА_5 пропозиції ПАТ «Альфа-банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб відкрив позичальнику картковий рахунок у валюті гривня, випустив міжнародну платіжну картку Visa Gold та надав кредит у розмірі 20000 грн.

За наданим банком розрахунком заборгованості за кредитом борг ОСОБА_3 становить 20 613 грн. 50 коп. ( 20604,33 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9,17 відсотки за користування кредитом). Розрахунок зроблено за період з 27.11.2013 року по 13.05.2014 року. (а.с.31)

13.05.2014 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть від 16.05.2014 року № І-БК № 300904. ( а.с.23)

У позовній заяві представник банку стверджує, що ця інформація надійшла до банку 26.09.2014 року.

Приватним нотаріусом Глловного управління юстиції в м. Києві Міністрества юстиції України ОСОБА_4 на підставі заяви ОСОБА_2 від 06.06.2014 року про прийняття спадщини після померлого 13 травня 2014 року ОСОБА_3 заведена спадкова справа 2/2014 (номер запису у спадковому реєстрі № 56166015).

19 грудня 2014 року на ім"я спадкоємця ОСОБА_2 приватним нотаріусом ОСОБА_4 видане свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру № 125 у будинку № 31 корпус 2 по вул. Уманській в м. Києві (а.с.126).

12 березня 2015 року приватним нотаріусом отримано заяву-претензію ПАТ «Альфа-Банк», відправлену 03.03.2015 року з вимогами до спадкоємців ОСОБА_3 щодо боргу за договором позики у сумі 25981,18 грн. ( а.с. 151-152). 24 березня 2015 року позивач отримав відповідь про те, що спадкоємцем померлого є ОСОБА_2, якій 19.12.2014року видане свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру № 125 в будинку № 31, корпус 2 по вул. Уманська в м. Києві. (а.с. 27)

17 липня 2015 року банком відповідачу направлено лист-претензію. (а.с.28-29)

3 лютого 2016 року (згідно штемпелю на конверті ПАТ "Альфа-Банк" звернулося до суду з вказаним позовом.(а.с.1-4, 32)

Позивач у позовній заяві зазначає, що інформація про смерть ОСОБА_3 надійшла до банку 26.09.2014 року, що банк, як кредитор, не знав і не міг знати про смерть позичальника ОСОБА_3, а відтак і відкриття спадщини, тому в даному випадку, з врахуванням строку повернення кредиту, підлягає застосуванню ч.3 ст.1281 ЦК України, тобто звернення позивача до суду з позовом до спадкоємців протягом одного року від настання строку вимоги.

Ч.2 ст. 1281 ЦК України визначено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

З огляду на зазначену норму, суттєвим є визнання моменту, коли кредитор дізнався (міг дізнатися) про смерть позичальника і , відповідно, про відкриття спадщини. Позивач не зазначив у позові чому цей строк відраховує з 26.09.2014 року і звідки така інформація надійшла. Маючи договірні відносини з позичальником, не отримуючи чергових платежів, позивач міг дізнатися про це і раніше. Доказів іншого, в тому числі джерела інформації та дати її фактичного отримання, суду не надано. Необхідність доведення цього факту обумовлена і тим, що заява-претензія до спадкоємців була надіслана 03.03.2015 майже через 10 місяців після смерті ОСОБА_3

Посилання у запереченні представника відповідача на відрахування шестимісячного строку до дня звернення до суду є некоректним, оскільки вимоги позивачем направлялись в нотаріальну контору, а звернення до суду передбачає строк давності, визначений ст. 256-258 ЦК України. Встановлені ст. 1281 ЦК строки для предявлення претензій кредиторами не є строками позовної давності: ці строки погашають права кредиторів, а сплив строку позовної давності є підставою для відмови у позові. Отримавши заперечення, позивач не надав суду пояснень чи доказів, що саме 26.09.2014 року банк дізнався про смерть ОСОБА_3

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог судом також враховуються положення статтей 608,1216,1218,1219 ЦК України відповідно до яких у зв"язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов"язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкодавця переходять усі права то обов"язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.

Порядок пред"явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюются нормами ст.ст. 1281,1282 ЦК Україним.

У зв"язку зі смертю боржника зобов"язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281,1282 ЦК України щодо строків пред"явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

За положеннями ст. 1282 цього Кодексу «спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі».

Таким чином, недотримання кредитором передбачених ст 1281ЦК України строків пред"явлення вимог (які є присічними, переклюзивними) позбавляє кредитора право вимоги до спадкоємців. Позивач не надав суду доказу, що дізнався про смерть ОСОБА_3 саме 26.09.2014 року, а не раніше, як не повідомив джерела, з якого про це дізнався, щоб суд міг оцінити ці докази у сукупності для встановлення зазначеного факту, який має суттєве значення в сенсі доведеності позовних вимог.

Крім того, ст. 979 ЦК України визначено, що «за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі , грошову суду (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Суд також звертає увагу на те, що у наданих позивачем документах (в кінці першого аркушу заяви-анкети зазначено наступне «я обираю наступні додаткові послуги: страховка ID ОСОБА_1 карт $1$47144820$АІС9ВЕID8AB908CA2978C5C7B3C5A32BC; 2) п.7 додатку до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 27.11.2013 року також зазначено про Комплексний договір добровільного страхування від нещасних випадків та добровільного страхування здоровя на випадок хвороби № 51.111 від 28.11.2013 року та ПРАТ «СК «Альфа Страхування» ()), проте, цього документу суду не було надано, що унеможливлює дослідження питання існування обовязку страхової компанії на погашення боргу ОСОБА_3 у звязку з його смертю, що у свою чергу впливає на вирішення питання стягнення заборгованості зі спадкоємців застрахованої особи. Надати цей документ має можливість лише позивач, у розпорядженні якого є ці документи, проте протягом трьох місяців , незважаючи на ухвалу суду про витребовування доказів, їх не надано.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.ст.57,60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

З огляду на викладене вище у задоволенні позовних вимог слід відмовити у звязку з недоведеністю позовних вимог.

За таких обставин, оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати понесені позивачем по даній справі не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 15, 57-60, 212-215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.П.Слободян