АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1623/1092/12 Номер провадження 22-ц/786/2650/16Головуючий у 1-й інстанції Грузман Т.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Бутенко С.Б., Пікуля В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

на ухвалу Оржицького районного суду Полтавської області від 23 серпня 2016 року

та на ухвалу Оржицького районного суду Полтавської області від 30 серпня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2016 року представник заявника ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, обґрунтовуючи її тим, що рішенням Оржицького районного суду від 10.09.2013 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, який було зареєстровано 23 грудня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Оржицького районного управління юстиції Полтавської області. Разом з винесенням рішення, судом не вирішено питання про прізвище відповідача ОСОБА_2, оскільки про вказане не було зазначено у позовній заяві її чоловіка ОСОБА_4 Вказаний недолік має бути усунутий шляхом винесення додаткового рішення із зазначенням прізвища відповідача ОСОБА_2 після розірвання шлюбу як «Казаку».

Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 23 серпня 2016 року в ухваленні додаткового рішення по даній справі відмовлено.

В подальшому, в серпні 2016 року представник заявника ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 10.09.2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 30 серпня 2016 року у прийнятті до розгляду заяви про перегляд заочного рішення у справі відмовлено.

Не погодившись з вказаними ухвалами суду першої інстанції представник відповідач ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав на них окремі апеляційні скарги, в яких посилаючись на порушення судом матеріального та процесуального права, просить їх скасувати, постановити нову ухвалу про ухвалення додаткового рішення у справі про залишення ОСОБА_2 після розірвання шлюбу - прізвище «Казаку», а справу в частині вирішення питання про прийняття до розгляду питання про перегляд заочного рішення суду направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг приходить до висновку, що апеляційна скарга на ухвалу Оржицького районного суду Полтавської області від 30 серпня 2016 року підлягає до задоволення, а в задоволенні апеляційної скарги на ухвалу цього ж суду від 23 серпня 2016 року слід відмовити.

Згідно п.4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої Інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 13 листопада 2012 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та за змістом позовних вимог прохав розірвати шлюб між сторонами і вирішити питання розподілу витрат по розлученню. Питання про зміну прізвища в судовому засідання не розглядалося, оскільки такої позовної вимоги позов ОСОБА_4 не містив.

Також судом було встановлено, що відповідач на розгляд справи не зявилася, судову повістку їй було вручено шляхом виконання судового доручення 16.07.2013 року (а.с. 36).

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦК України, зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

Частиною 5 ст. 295 ЦК України, визначено, що прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року передбачено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обовязки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в ухваленні додаткового рішення у справі місцевий суд виходив з того, що особа наділена своїми особистими немайновими правами і лише їй надано право ними вільно розпоряджатися, позивач ОСОБА_4 при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу не міг вказати про те, яке прізвище після розлучення має носити його дружина, вказане питання не було предметом дослідження при розгляді позову у суді, а отже і ухвалення додаткового рішення з даного приводу буде порушувати норми ст. 220 ЦПК України.

Разом з тим, судому виходячи із матеріалів справи, зауважено, що відповідачеві було відомо про дату та місце судового засідання, остання була завчасно повідомлена про розгляд справи, однак правом звернення до суду і зустрічним позовом чи наданням відповідних заперечень не скористалася. Суд, в свою чергу, не вправі самостійно визначати прізвище особи після розлучення, оскільки втручання у вибір прізвища учасників процесу буде суперечити як нормам цивільного так і сімейного законодавства.

Крім того, не беруться до уваги колегією суддів, посилання апелянта на ч. 8 (ст. 235 ЦПК України, згідно якої, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Дане рішення суду ухвалюється відповідно до ч. З ст. 234 ЦПК України, якою передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою подружжя, якщо один з них засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя.

Тобто, це категорія справ, яка розглядається на підставі ст. 109 СК України.

На підставі ст. 110 СК України суд приймає рішення в порядку позовного провадження, в резолютивній частині якого зазначає висновок по суті заявлених позивачем вимог (стаття 215 зазначеного Кодексу).

Таким чином, належне вирішення судом питання про прізвище, яке бажає мати той з подружжя, який змінював його під час державної реєстрації шлюбу, залежить від зазначення відповідних вимог у поданому до суду позові.

Отже, оскільки позовної вимоги про зміну прізвища не було, підстави для ухвалення додаткового рішення у справі відсутні.

Між тим, відмовляючи у прийнятті до розгляду заяви про перегляд заочного рішення у справі, місцевий суд виходив з того, що рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 10.09.2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ухвалене у загальному порядку, рішення суду не містить посилань на норми ст.. ст.. 224, 225 ЦПК України та не є заочним.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з вказаним висновком місцевого суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу (ч. 1 ст. 225 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с. 36), будь-яких заяв щодо розгляду справи остання не надавала.

Заяви позивача про те, що він не заперечує проти заочного рішення суду матеріали справи не містять.

Також, в матеріалах справи відсутня ухвала суду про заочний розгляд справи.

Таким чином, місцевий суд обґрунтовано прийшов до висновку, що ухвалене у справі рішення не є заочним.

При цьому, судом не враховано, що чинним ЦПК України не передбачено можливості відмови у прийнятті заяви про перегляд заочного рішення.

У відповідності до ч. З ст. 231 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою; залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Натомість суд відмовляючи у прийнятті заяви про перегляд заочного рішення, не розглянувши клопотання заявника щодо поновлення строку на її подання, вчинив процесуальну дію, яка не передбачена процесуальним Законом.

Зазначені процесуальні порушення є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та скасування ухвали місцевого суду про відмову у прийнятті до розгляду заяви про перегляд заочного рішення у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись п. 4 ч.2 ст.307, п. 4 ч. 1 ст. 311, 313, 314, 315 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Оржицького районного суду Полтавської області від 23 серпня 2016 року - відхилити.

Ухвалу Оржицького районного суду Полтавської області від 23 серпня 2016 року - залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Оржицького районного суду Полтавської області від 30 серпня 2016 року - задовольнити.

Ухвалу Оржицького районного суду Полтавської області від ЗО серпня 2016 року - скасувати, матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюб направити до Оржицького районного суду Полтавської області для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_5 /підпис/ ОСОБА_6

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області _____________ ОСОБА_1