22-ц/775/786/2016(м)
Головуючий у 1 інстанції Копилова Л.В. Єдиний унікальний номер 265/2805/16-ц
Номер провадження 22-ц/775/786/2016(м)
Категорія 55 Доповідач Барков В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Мироненко І.П.,

ОСОБА_1,

секретар Трушкова Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Будівельно-монтажна фірма «Азовстальбуд» на ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 серпня 2016 року в справі за заявою публічного акціонерного товариства «Будівельно-монтажна фірма «Азовстальбуд» про скасування судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з публічного акціонерного товариства «Будівельно-монтажна фірма «Азовстальбуд» (далі ПАТ «БМФ «Азовстальбуд») нарахованої, але невиплаченої суми заробітної плати.

20 травня 2016 року суддею Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області виданий судовий наказ, яким стягнуто з ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» на користь ОСОБА_2 заборгованість з нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в сумі 13 259 грн. 51 коп. та судовий збір на користь держави в розмірі 275 грн. 60 коп.

15 червня 2016 року ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» звернулося до суду із заявою про скасування судового наказу від 20 травня 2016 року.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 серпня 2016 року в задоволені заяви ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» про скасування судового наказу відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «БМФ «Азовстальбуд», посилаючись на порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу судді від 19 серпня 2016 року скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши письмові матеріали справи в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Відмовляючи в задоволенні заяви ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» про скасування судового наказу від 20 травня 2016 року, суд виходив з того, що судовий наказ не підлягає скасуванню, оскільки обставини, на які товариство посилається в обґрунтування своїх вимог, не підтверджені документально.

Однак погодитися з цим висновком суду не можна.

Згідно із із п. 1 ч. 1 ст. 98 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 травня 2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області виданий судовий наказ про стягнення з ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» на користь ОСОБА_2 заборгованості із заробітної плати в сумі 13 259 грн. 51 коп. та стягнення на користь держави судового збору в сумі 275 грн. 60 коп.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 12 своєї постанови від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати (Закон України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», Закон України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати»). До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання. При цьому частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України визначено, що працівник має право звернутися до суду з вимогою про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Звертаючись до суду із заявою про скасування судового наказу ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» посилалося на те, що на час звернення ОСОБА_2 до суду розмір заборгованості із заробітної плати змінився і був меншим, ніж стягнув суд.

Пунктом 9 вищезгаданої постанови визначено, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).

З довідки, доданої до апеляційної скарги вбачається, що заборгованість з заробітної плати за спірний період становить 7 316 грн. 78 коп. (а.с. 34).

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заявлені ОСОБА_2 вимоги не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, оскільки на стадії розгляду заяви про скасування судового наказу суд не повинен досліджувати докази. Уже наявність заяви про скасування судового наказу свідчить про незгоду боржника з цим наказом, а отже, про наявність спору.

З огляду на наведене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу необхідно скасувати та задовольнити заяву про скасування судового наказу.

Керуючись ст. 74, 75, 1051, 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Будівельно-монтажна фірма «Азовстальбуд» задовольнити.

Ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 серпня 2016 року скасувати.

Заяву публічного акціонерного товариства «Будівельно-монтажна фірма «Азовстальбуд» про скасування судового наказу задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області 20 травня 2016 року, про стягнення з публічного акціонерного товариства «Будівельно-монтажна фірма «Азовстальбуд» на користь ОСОБА_2 заборгованості із заробітної плати в сумі 13 259 грн. 51 коп. та стягнення на користь держави судового збору в сумі 275 грн. 60 коп. та розяснити, що заявлені ОСОБА_2 вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді В.М. Барков

ОСОБА_3

ОСОБА_1