Справа № 372/1205/16-ц
Провадження 2-823/16
ухвала

26 травня 2016 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Потабенко Л.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

При вирішенні питання про відкриття провадження в даній цивільній справі, зясована невідповідність форми і змісту позову певним вимогам ст.ст. 119,120 ЦПК України. Згідно зі ст.ст. 119,120 ЦПК України, поряд з іншим, позивач повинен додати оригінал квитанції про сплату судового збору щодо позовних вимог немайнового характеру, та оригінал свідоцтва про шлюб. Із доданих до позовної заяви матеріалів вбачається, що позивач не надав документу, що підтверджує ним сплату судового збору.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною пятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обовязковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина пята статті 119 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК) або залишення заяви без розгляду. Разом із тим, якщо позивачем заявлено клопотання про звільнення від його оплати відповідно до статті 82 ЦПК, то наслідки, передбачені статтею 121 ЦПК, застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

Вважаю, що прохання позивача про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, а позовна заява має бути залишена без руху, виходячи з наступного. Частиною 1 та 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 82 ЦПК України встановлено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. З п. 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

Вважаю, що підстави, визначені частиною 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір», для звільнення від сплати судового збору відсутні, оскільки будь-яких доказів на підтвердження свого скрутного матеріального стану позивачем не надано. Оскільки суд не наділений повноваженнями звільняти особу від сплати судового збору без будь-яких на те правових підстав та, враховуючи, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обовязком суду, приходжу до висновку про відмову у звільненні позивача від сплати судового збору. У звязку з цим вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам ч.5 ст. 119 ЦПК України, оскільки до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору і судом відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від його сплати. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви з вимогою немайнового характеру повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551 грн. 20 коп.), а також позивач повинен додати оригінал свідоцтва про шлюб.

За таких обставин коли позивач подаючи позовну заяву не дотримався вимог передбачених ст. 119 ЦПК України, тому його позов повинен бути залишений без руху, на підставі ст.121ч.1 ЦПК України, а позивачу наданий строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишити без руху та зобовязати позивача усунути вищевказані недоліки протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали, інакше позовна заява вважатиметься неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: