У х в а л а

25 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 червня 2015 року, рішення Апеляційного суду Львівської області від 1 лютого

2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: приватні нотаріуси Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_9, публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», про визнання недійсними договору купівлі-продажу, довіреності та витягу про реєстрацію права приватної власності, відшкодування моральної шкоди, витрат на правову допомогу,

в с т а н о в и л а :

Галицький районний суд м. Львова рішенням від 22 червня 2015 року, позов задовольнив частково, постановив визнати недійсними та скасувати довіреність та договір купівлі-продажу квартири, скасувати витяг про державну реєстрацію права власності на квартиру.

Апеляційний суд Львівської області рішенням від 1 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсними та скасування довіреності та договору купівлі-продажу квартири, скасування витягу про державну реєстрацію права власності на квартиру скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 11 квітня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилила, рішення суду першої інстанції в не скасованій частині та рішення суду апеляційної інстанції залишила без змін.

27 квітня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 червня 2015 року, рішення Апеляційного суду Львівської області від 1 лютого 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2016 року з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Обґрунтовуючи підставу подання заяви про перегляд зазначених судових рішень, передбачену пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник долучає копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 грудня 2013 року.

На підтвердження підстави перегляду вищевказаних судових рішень, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник долучає постанову Верховного Суду України від 29 лютого 2012 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанцій, виходив з того, що ОСОБА_10 свідомо і добровільно уповноважив ОСОБА_11 на вчинення цивільно-правових угод від свого імені, яка в подальшому відчужила спірну квартиру. Також суди встановили, що ОСОБА_4 зазначені правочини не оспорював.

Разом з тим в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 грудня 2013 року, наданій заявником для порівняння, суд касаційної інстанції, скасувавши ухвалені судові рішення та направивши справу на новий розгляд до суду першої інстанції, указав на порушення норм матеріального та процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справ.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Зміст наданої ОСОБА_4 для порівняння постанови Верховного Суду України не свідчить про невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у цій постанові висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: приватні нотаріуси Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_9, публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», про визнання недійсними договору купівлі-продажу, довіреності та витягу про реєстрацію права приватної власності, відшкодування моральної шкоди, витрат на правову допомогу за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 червня 2015 року, рішення Апеляційного суду Львівської області від 1 лютого 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 11 квітня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

В.М. Сімоненко