У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Малько О.С., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 9 березня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 9 березня 2016 року позов ТзОВ "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Кредитні ініціативи" заборгованість по договору кредиту в розмірі 18638 грн. 05 коп. за період з 17.12.2012року по 1.08.2013року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вказує, що рішення є незаконним, необґрунтованим, ухвалене з неповним з'ясуванням усіх фактичних обставин справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що позивачем не доведено, що банком було передано йому право вимоги до відповідачки, а також в якому саме обсязі зобов'язань позичальника та на яких умовах банк відступив право вимоги за кредитним договором.

Наданий витяг з реєстру позичальників до договору про відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012р. є неналежним доказом, адже не містить печатки передаючої та приймаючої сторони, дати складання та інформації з чого складається невиконаний розмір грошового зобов'язання відповідача.

При винесенні рішення судом не враховано, що після укладення договору відступлення права вимоги ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звертався до суду з аналогічним позовом про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості в сумі 183 985 грн. 87 коп., в задоволенні якого було відмовлено рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 30.04.2013 року в зв'язку з тим, що позивачем не було надано належних доказів наявності та розміру заборгованості.

Крім того, судом не взято до уваги ухвалу Костопільського районного суду у справі № 1710/2-798/12 від 15.08.2012р. якою відмовлено ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" у відкритті провадження у справі за його позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 317/07 від 5.07.2007р. та ухвалу Костопільського районного суду від 1.12.2011р у справі № 2/1245/11, якою провадження у справі за позовом ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 317/07 від 5.07.2007р. закрито з підстав, передбачених п.2. ст. 205 ЦПК України.

За таких обставин, вимоги ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", а також його правонаступника ТзОВ Кредитні ініціативи" про повторне стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 317/07 від 5.07.2007р. є необґрунтованими та безпідставними.

Вважає, що доводи позовної заяви про наявність заборгованості відповідача за кредитним договором нічим не підтверджені, адже сам по собі розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 1.08.2013р. не є належним, достовірним та достатнім доказом існування заборгованості.

Крім того, з розрахунку заборгованості, який міститься в матеріалах справи, неможливо встановити, за який період було обчислено суму пені та чи відповідає цей період строку позовної давності.

Просить скасувати рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 9 березня 2016 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки наказ Костопільського районного суду Рівненської області від 27.11.2009року, яким стягнуто всю заборгованість по тілу кредиту та інші передбачені договором платежі не виконаний, то підлягає стягненню з позичальника на користь позивача, до якого перейшло від ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" право вимоги за кредитним договором відсотки за користування грішми.

Такі висновки суду відповідають встановленим фактам та ґрунтуються на законі.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зіст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова, установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що 5 липня 2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, правонаступником якого є ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала у банку кредит у розмірі 200 000 грн. зі сплатою 19% річних, строком до 3 липня 2009 року.

Банк свої зобов'язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі та надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 200 000 грн.

Наказом Костопільського районного суду Рівненської області від 27.11.2009року з ОСОБА_1 на користь кредитодавця заборгованість по кредиту в розмірі 161 503,60грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 128 800грн., загальної суми заборгованості за відсотками в сумі 10 793,92грн. за період з 7.05.2007р. по 29.11.2009р.

Судовий наказ відповідачкою не виконаний.

17 грудня 2012 року ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" уклало з ТзОВ "Кредитні ініціативи" договір відступлення прав вимог, за яким позивач отримав право вимоги за кредитним договором від 5 липня 2007 року, який був укладеній між ПАТ "Промінвестбанк" та відповідачем.

Відповідно до п. 4.1. договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року відступлення прав вимоги первісним кредитором новому кредитору, набуття новим кредитором прав вимоги та заміна кредитора за правами вимоги на нового кредитора набувають чинності у день укладення договору, за умови належного оформлення сторонами (підписання та скріплення відбитком печаток сторін) реєстру позичальників. При цьому права вимоги, що виникають у майбутньому, набуваються новим кредитором з моменту їх виникнення, але в будь-якому разі після підписання сторонами реєстру позичальників.

Пунктом 4.3. договору передбачено, що сторони підписують реєстр позичальників, який є Додатком № 1.

Згідно витягу з реєстру позичальників (Додаток №1) до Договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року кредитний договір № 317/07 від 5.07.2007 року міститься в переліку кредитних договорів, за якими від ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" перейшло право вимоги до ТзОВ "Кредитні ініціативи" (а.с. 43).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За наведеного, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що до позивача правомірно перейшло право вимоги до відповідачки, яка є боржником за кредитним договором від 5.07.2007 року № 317/07, укладеним з ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" з наступними змінами та доповненнями, у відповідності договору відступлення прав вимог від 17.12. 2012 року.

25.09.2013 року ТзОВ "Кредитні ініціативи" було направлено відповідачці вимогу про досудове врегулювання, якою повідомив ОСОБА_1 про те, що на підставі договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року всі права вимоги за кредитним договором №3317/07 від 5.07.2007 року перейшли до нього та, що станом на 25.09.2013 року загальна сума заборгованості становить 246 769,93 грн. (а.с. 28-30).

Докази отримання позичальником цього повідомлення у справі відсутні.

При цьому статтями 516-518 ЦК України встановлено, що наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов'язання первинному кредитору належним.

Доказів належного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором №317/07 від 5.07.2007 року як первісному так і новому кредитору відповідачкою не надано.

Згідно, наданого позивачем розрахунку розмір заборгованості за кредитним договором № 317/07 від 5.07.2007 року за період з 5.07.2007 року по 1.08.2013 року становить 246769 грн. 93 коп. та складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 138800 грн., загальної заборгованості за відсотками в сумі 107696 грн. 93 коп. Також було розраховано борг по пені в розмірі 14 496 грн. 52 коп., який не є предметом даного спору.

Встановивши, що заборгованість по тілу кредиту в сумі 138800 грн. вже була стягнута з відповідачки судовим наказом, а наявність станом на 5.07.2007 року заборгованості по відсотках в розмірі 89331,88грн. позивачем не доведено, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про стягнення із ОСОБА_1 лише заборгованості по відсотках за період з 17.12.2012 року по 1.08.2013 року в розмірі 18638 грн. 05 коп. Позивачем рішення суду не оскаржується.

Необґрунтованими є доводи скарги про недоведеність факту передання права вимоги позивачу ТзОВ "Кредитні ініціативи" кредитором ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", оскільки в матеріалах справи наявні письмові докази, не спростовані відповідачем, які підтверджують факт укладення договору відступлення позивачу права вимоги до відповідача за кредитним договором, а також копії свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 15.09.2011року з додатком до нього, які стверджують отримання права ТзОВ "Кредитні ініціативи" здійснювати фінансові послуги, в т.ч. факторинг.

Доводи про неналежність, як доказу витягу з реєстру позичальників до договору про відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року в зв'язку з відсутністю у ньому печатки передаючої та приймаючої сторони, дати складання та інформації з чого складається невиконаний розмір грошового зобов'язання відповідача не заслуговують на увагу, оскільки даний документ є витягом, а не оригіналом та він завірений печаткою позивача.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що при винесенні рішення судом не враховано, що після укладення договору відступлення права вимоги ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звертався до суду з аналогічним позовом про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості в сумі 183 985 грн. 87 коп., в задоволенні якого було відмовлено, так як з рішення Костопільского районного суду Рівненської області від 20.04.2013 року вбачається, що вказаний позов був заявлений про стягнення заборгованості, наявної станом на 22.02.2011 року, а у даній справі позивач просить стягнути заборгованість станом на 1.09.2013 року.

Покликання представника відповідачки щодо неповідомлення її про зміну кредитора не можуть бути підставою для звільнення ОСОБА_1 від виконання своїх зобов'язань за кредитним договором.

Не впливають на законність прийнятого рішення доводи про неможливість встановити з наданого позивачем розрахунку заборгованості, за який період було обчислено суму пені, та чи відповідає цей період строку позовної давності, так як стягнення пені не є предметом позову і оскаржуваним рішенням вона не стягнуна.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують викладених у ньому висновків.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 315, 317, 319, 323-325 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 9 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

Малько О.С.

Шимків С.С.