Номер провадження 6/643/160/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2016 року Московський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Стальмакової В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Московського ВДВС ГТУЮ у Харківській області Потій А.М. звернувся до суду з поданням, в якому просить постановити ухвалу про примусове входження до квартири № 122, що розташована за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, буд. 90 (далі - Квартира), для перевірки майнового стану боржника, проведення виконавчих дій з опису нерухомого майна та рухомого майна, та дозволити проведення виконавчих дій без боржника у разі його відсутності за даною адресою на час проведення виконавчих дій.

В обґрунтування подання зазначив, що на примусовому виконанні Московського ВДВС ГТУЮ у Харківській області перебуває зведене виконавче провадження № 43205249 по примусовому виконанню: виконавчого листа № 2027/10583/12 від 03.10.2013 року, виданого Московським районним судом м. Харкова, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суму боргу в розмірі 8176,00 грн.; виконавчого листа № 2-161/10 від 15.04.2011 року, виданого Московським районним судом м. Харкова, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суму боргу в розмірі 6334,00 грн. у якості відшкодування матеріальної шкоди, 2000,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, судові витрати у розмірі 30,00 грн., а загалом 8364,00 грн.; виконавчого листа № 2027/10583/12 від 03.10.2013 року, виданого Московським районним судом м. Харкова, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суму боргу в розмірі 1500,00 грн. 11.10.2013 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження. У встановлений строк боржник рішення суду не виконав, до виконавчої служби не з'явився. 11.10.2013 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно отриманих даних, боржник не має офіційного місця роботи, не отримує пенсію, на рахунках відсутні кошти, необхідні для виконання виконавчих документів, транспортні засоби не зареєстровані, проте за боржником зареєстровано право власності на Квартиру. Отже, проведення опису та арешту рухомого та нерухомого майна, яке знаходиться за адресою Квартири, є єдиним шляхом забезпечення належного виконання рішення суду. Тричі державним виконавцем було здійснено вихід за адресою знаходження майна з метою перевірки майнового стану боржника, проте провести зазначені виконавчі дії виявилось неможливим у звязку з систематичним перешкоджанням проведенню виконавчих дій. Враховуючи наведене, з метою перевірки майнового стану боржника, заявник звернувся до суду з дійсним поданням.

Вказане подання отримано головуючим суддею 24.05.2016 року.

Згідно ч. 2 ст. 376 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

У судовому засіданні державний виконавець Московського ВДВС ГТУЮ у Харківській області Потій А.М. підтримав подання та доводи, викладені в ньому. Пояснив, що боржником, щодо якого внесено подання, є ОСОБА_3, про що зазначено в поданні. Також пояснив, що оскільки інше майно у боржника не виявлено, виникла необхідність проникнути до його житла з метою встановлення належного йому майна, на яке може бути звернено стягнення. Зазначив, що звернення до суду обумовлено тим, що під час виходу за адресою Квартири в останній або були відсутні мешканці, або особи, які там перебували, відмовлялись відкрити Квартиру та назвати свої дані.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості подання з наступних підстав.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.08.2013 року, ухваленим у цивільній справі № 2027/10583/12, позовні вимоги ОСОБА_4 - задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 8176,00 грн. (вісім тисяч сто сімдесят шість гривень) в якості відшкодування матеріальної шкоди. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1500,00 грн. (одну тисячу п'ятсот гривень) в якості відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено.

На виконання вказаного рішення було видано виконавчі листи.

Крім того, було видано виконавчі листи на виконання заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 02.03.2011 року, ухваленого у цивільній справі № 2-161/2010, згідно якого позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суми боргу в розмірі 6334,00 грн. у якості відшкодування матеріальної шкоди, 2000,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, Постановами державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ від 11.10.2013 року, відкриті виконавчі провадження № 40325846, № 40329479, № 40329840 на підставі вищевказаних виконавчих листів, боржником у вказаних виконавчих провадженнях є ОСОБА_3

Постановами державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ від 11.10.2013 року, вказані вище виконавчі провадження приєднані до зведеного виконавчого провадження № 43205249.

Постановою державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ від 11.10.2013 року, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_3

25.10.2013 року боржнику за адресою Квартири була направлена вимога № 10-30/ДВ-5, згідно якої боржник ОСОБА_3 повинна була зявитись на прийом до державного виконавця.

Як вбачається з відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області від 09.07.2014 року, ОСОБА_3 зареєстрована за місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до довідки Московського РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області № 17/11327 від 02.12.2015 року, за адресою Квартири зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Вказані дані також підтверджуються відомостями, наданими КП «Жилкомсервіс» 10.06.2014 року та 09.12.2015 року.

25.11.2015 року постановою державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ накладено арешт на кошти ОСОБА_3, що містяться на рахунках ПАТ «Райффайзен банк Аваль».

Як вбачається з листа ПАТ «Райффайзен банк Аваль» № 81-14-1/37238 від 01.12.2015 року, постанова про арешт коштів боржника б/н від 25.11.2015 року ВП № 40325846 прийнята до виконання, арешт накладено на кошти в межах суми 20144,00 грн. на поточні рахунки ОСОБА_3 Залишок коштів по рахункам відсутній для виконання даної постанови. Як вбачається з наданих банком даних, залишок коштів на рахунках дорівнює нулю.

Згідно відповіді ДПС в Московському районі м. Харкова № від 13.04.2016 року, а також відповідей Пенсійного фонду України № НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 12.04.2016 року, боржник не отримує доходи та пенсію.

З доводів подання та доданих до нього матеріалів також вбачається, що транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

21.05.2014 року, 22.02.2016 року та 15.04.2016 року державним виконавцем були проведені виходи за адресою Квартири боржника з метою перевірки її майнового стану, що підтверджується відповідними актами державного виконавця. Провести перевірку майнового стану боржника 21.05.2014 року та 22.02.2016 року не виявилось неможливим у звязку з відсутністю мешканців Квартири. Провести перевірку майнового стану боржника 15.04.2016 року не виявилось можливим у зв'язку з тим, що особа, яка перебувала у Квартирі, на вимогу державного виконавця відповіла відмовою та відмовилась назвати своє прізвище, ім'я та по батькові.

З наданих суду матеріалів виконавчого провадження судом також встановлено, що боржник ОСОБА_3 є співвласником Квартири. Іншим співвласником Квартири є ОСОБА_2 Так, 2/3 Квартири належить ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_2, 1/3 частина Квартири належить ОСОБА_3 на праві особистої приватної власності.

Згідно ст. 124 Конституції України, ст. 14 ЦПК України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження", вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Частиною 5 ст. 52 вказаного вище Закону встановлено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення та сховища.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Згідно ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

В рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 року по справі № 1-18/2011 зазначено, що конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Як вбачається з доводів подання та доданих до нього матеріалів, рухомого майна, на яке може бути звернено стягнення за зобов'язаннями ОСОБА_3, державним виконавцем не встановлено.

З матеріалів подання судом також встановлено, що боржник ОСОБА_3 є співвласником вказаної вище Квартири та зареєстрована за місцем проживання в Квартирі.

Державним виконавцем неодноразово здійснювались виходи за адресою Квартири з метою встановлення майна, належного боржнику, та його опису. Проте здійснити вказані дії було неможливим у зв'язку із відсутністю мешканців Квартири, а також перешкоджанням з їх боку.

Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності та неможливість встановлення в інший спосіб майна, що належить боржнику ОСОБА_3 та на яке може бути звернено стягнення, суд приходить до висновку, що обмеження права ОСОБА_3 на недоторканість її житла, а саме Квартири, відповідатиме засадам законності та справедливості, оскільки вказані обмеження є необхідними для встановлення майна, належного боржнику, та забезпечення таким чином можливості виконання рішення суду та захисту прав стягувачів у виконавчому провадженні.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо обґрунтованості подання про примусове проникнення до Квартири боржника ОСОБА_3 з метою перевірки її майнового стану та проведення виконавчих дій з опису нерухомого та рухомого майна. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне дозволити примусове проникнення державного виконавця Потія А.М. до квартири боржника ОСОБА_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки зазначені дії є необхідними для виконання вказаних вище судових рішень та забезпечення реалізації права стягувача на отримання грошових коштів відповідно до зазначеного рішення.

У вимогах держаного виконавця щодо надання дозволу на проведення виконавчих дій без боржника в разі його відсутності за даною адресою на час проведення виконавчих дій, суд відмовляє з наступних підстав. Перелік питань, які вправі вирішувати суд у зв'язку із виконанням судових рішень у цивільних справах, визначений розділом VI ЦПК України. Положеннями ЦПК України не передбачено можливість розгляду судом подання державного виконавця з вказаних питань. В зв'язку з наведеним у суду відсутні підстави для задоволення подання у вказаній частині вимог.

Керуючись ст. 208-210, 376 ЦПК України , -

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла - задовольнити частково.

Дозволити старшому державному виконавцю Московського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 примусове проникнення до належної ОСОБА_3 квартири № 122, що розташована за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, буд. 90, в якій вона проживає, з метою перевірки її майнового стану.

В іншій частині подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Крівцов Д.А.