АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

13 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Семенюк Т.А., Саліхов В.В.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» Правника Олександра Петровича

на ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 05 липня 2016 року в цивільній справі

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача, первісний стягувач: Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», боржник: ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05 липня 2016 року у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», первісний стягував: «ПАТ «ВТБ Банк», боржник: ОСОБА_2 про заміну стягувача - відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою суду директор ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» Правник О.П. направив до суду апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової про задоволення заяви про заміну стягувача. Зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доказам, наданих правонаступником стягувача щодо переходу права вимоги до нового кредитора. Крім того судом не враховано, що чинним законодавством передбачено процесуальне правонаступництво на будь-якій стадії виконавчого провадження.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_2,представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» не з'явилися,повідомлені належним чином ( а.с.100-102). З огляду на положення ч.5 ст.74,ч.5 ст.76 ,ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів визнала їх повідомлення належним,а неявку такою ,що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну стягувача, суд першої інстанції виходив з того, що діючий ЦПК України, зокрема ст. 378, передбачає можливість заміни сторони лише за наявності та в межах виконавчого провадження. А відтак, оскільки заявником не було надано доказів про існування виконавчого провадження з виконання виконавчого листа про стягнення на користь ПАТ «ВТБ Банк» з ОСОБА_2 заборгованості, у суду були відсутні підстави для задоволення вказаної заяви.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10.10.2013 р. було задоволено позов ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 112 389, 61 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1 124,00 грн.

27.08.2015 р між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами № 270815нв, за умовами якого та акту приймання-передачі документації до вказаного договору, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» отримало право грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № R7В від 24.05.2012 року (а.с. 58-60).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Частиною 5 вищевказаної статті визначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

За змістом ч.1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України закріплено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини першої ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п. 1, 2 ч.1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

А відтак, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Вказана правова позиція була висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122 цс 13.

Суд першої інстанції не врахував зазначені правові норми і дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для заміни стягувача.

Отже, судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини,що мають значення для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, порушено порядок, встановлений для його вирішення, тому ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304,307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» Правника Олександра Петровича задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 05 липня 2016 року скасувати з передачею питання на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :

Справа № 754/14777/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 11502 /2016

Головуючий у суді першої інстанції: Клочко І.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.