Справа № 524/1992/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2016 року Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Савічева В.О.

при секретарі Коршак Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в березні 2015 року звернулася до суду із вищеназваним позовом, просила винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, визначеного для дитини відповідного віку та на своє утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною 3-річного віку.

Позивач в судове засідання не прибула, подала заява про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягала.

Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечував.

Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Судом встановлено, що дійсно обставини, викладені в позові мали місце. Сторони від фактичних шлюбних відносин мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, що відповідач має задовільний стан здоровя, працездатний, що не оскаржується самим відповідачем, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч.ч.1,2 ст.80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошові сумі.

Позивач має право на одержання від відповідача коштів на своє утримання та утримання дитини, а відповідач зобовязаний надавати таку допомогу. Відповідач не надав суду жодних належних і достовірних доказів про відсутність у нього можливості надавати позивачу такої матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини.

На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також недопущення погіршення матеріального становища позивача і малолітньої дитини, а також одночасно відповідача, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Крім того, суд враховує, що випадків, передбачених ст. 184 Сімейного Кодексу України щодо зменшення відсотку прожиткового мінімуму для дитини не встановлено.

Відповідно ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

На підставі положень ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини та дружини слід стягнути з дати предявлення позову до суду, тобто з 29.03.2016 р.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст. ст. 84, 180, 182, 183, 184, 191 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 6,10, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, визначеного для дитини відповідного віку починаючи з 29.03.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно починаючи з 29.03.2016 року та до досягнення дитиною 3-річного віку, тобто до 02.02.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

У відповідності зі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць виконати негайно.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга, подана після закінчення строків апеляційного оскарження, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя: