Справа № 149/1241/16-ц Провадження № 22-ц/772/2506/2016Головуючий в суді першої інстанції Войнаревич М. Г.
Категорія 50Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого - Луценка В.В.,

суддів - Денишенко Т.О., Берегового О.Ю.,

при секретарі - Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14 червня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 30.10.1999 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Протягом останніх шести місяців сторони проживають окремо, діти проживають разом з позивачкою, а відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Враховуючи наведене позивачка ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14 червня 2016 року позов задоволено.

Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій по 650 (шістсот п'ятдесят) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 24.05.2016 року і до досягнення ними повноліття.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 оскаржує його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення не відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, а тому просив його скасувати, ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти на утримання дітей у розмірі 459 гривень 30 копійок, на кожну дитину, щомісячно.

Заслухавши доповідача, пояснення та заперечення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 30.10.1999 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 зареєстрованого Лип'ятинською сільською радою Хмільницького району Вінницької області 30.10.1999 року, актовий запис № 4 (а.с.5).

Від зазначеного шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до довідки Уланівської сільської ради № 1844 від 24.05.2016 року неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувають на утриманні матері ОСОБА_2 (а.с.9).

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що під час визначення розміру аліментів судом не були враховані положення ч.1 ст.182 СК України, відповідно до яких при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Так, на думку ОСОБА_3, при визначенні розміру стягуємих аліментів суд першої інстанції не врахував поганий стан здоров'я відповідача та наявність непрацездатних та хворих батьків, які знаходяться на утриманні ОСОБА_3

Відповідно до довідки від 24.06.2016 року №176 Лип'ятинською сільською радою Хмільницького району Вінницької області ОСОБА_3 з 01.04.2016 року проживає разом із батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, за адресою АДРЕСА_1.

Водночас в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що батьки відповідача ОСОБА_3 є непрацездатними, не отримають пенсію, хворіють та перебувають на повному утриманні останнього.

З виписки із медичної кварти амбулаторного хворого (а.с.34) вбачається, що ОСОБА_3 дійсно має ряд захворювань пов'язаних з хребцями, однак твердження відповідача, що зазначені захворювання заважають йому знайти роботу жодним чином не підтверджуються.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно, врахуючи матеріальне становище дітей та платника аліментів, визначив розмір аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для скасування його відсутні.

Керуючись ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набуває законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів.

Суддя-доповідач: _______ Луценко В.В.

Судді: _______ Денишенко Т.О.

_______ Береговий О.Ю.