Номер провадження: 22-ц/785/4805/16
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Ісаєвої Н.В.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 травня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод» про зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» про зобовязання вчинити певні дії, посилаючись на те, що в період з 12.10.1988 року по 16.11.1992 року він працював на Іллічівському заводі «Квант» електрозварювальником II розряду. 01.10.1992 року в звязку з вводом Іллічівського заводу «Квант» в склад ПО АвтоЗАЗ і організації на його базі Іллічівського заводу автомобільних агрегатів переведений електрозварювальником II розряду на це підприємство де й працював до 16.11.1993 року.

У 2011 році позивач звернувся до УПФ в м. Іллічівську для перерахунку пенсії, але йому було відмовлено у включенні до розрахунку періоди за листопад 1991 року та за 1992 рік повністю, оскільки у довідці з колишнього місця роботи виданої ЗАТ «ЗАЗ» не вказано розмір заробітної плати.

Згідно довідок №66 від 18.03.2011 року та №32 від 18.03.2011 року виданої ЗАТ «ЗАЗ» вказано про те, що ОСОБА_2 дійсно працював на посаді електрозварювальника II розряду та був звільнений за власним бажанням 16.11.1993 року згідно наказу №1079к від 16.11.1993 р.

Також позивач зазначив, що ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» видав йому довідку про заробіток для обчислення пенсії без дотримання вимог діючого законодавства, оскільки у довідці не вказано суми заробітку за листопад 1991 року та за весь 1992 рік повністю.

Позивач вважає, що дії відповідача є незаконними, оскільки власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати, що відповідачем зроблено не було.

На підставі вищевикладеного, позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив суд зобовязати ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» визначити та провести розрахунок середнього заробітку (доходу) ОСОБА_2 за листопад 1991 року та за 1992 рік повністю; зобовязати ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» видати довідку з врахуванням заробітку (доходу) ОСОБА_2 за листопад 1991 року та за 1992 рік повністю.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Представник відповідача позов не визнав.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 10 травня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» про зобовязання вчинити певні дії відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що судом порушені норми процесуального та матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що 23.09.1992 року на базі заводу «Квант» був утворений Іллічівський завод автомобільних агрегатів ВАТ «АвтоЗАЗ».

З 25.05.1998 року Іллічівський завод автомобільних агрегатів ВАТ «АвтоЗАЗ» перейменований в Госпрозрахунковий підрозділ «Іллічівський завод автомобільних агрегатів» спільного українсько-корейського підприємства з іноземною інвестицією у формі закритого акціонерного товариства «АвтоЗАЗ-ДЕУ».

З 04.01.2003 року підприємство перейменоване в Госпрозрахунковий підрозділ «Іллічівський завод автомобільних агрегатів» ЗАТ з іноземною інвестицією «Запорізький автомобілебудівний завод».

З 11.04.2011 року назва підприємства Відокремлений госпрозрахунковий підрозділ «Іллічівський завод автомобільних агрегатів» ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод».

Згідно з положенням про Відокремлений госпрозрахунковий підрозділ «Іллічівський завод автомобільних агрегатів» ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод», підрозділ не має статусу юридичної особи.

Також судом встановлено, що згідно трудової книжки ОСОБА_2, 21 жовтня 1991 року він переведений в МП «Комплекс» електрогазозварником 2 розряду (а.с.11, запис №26) та 01 жовтня 1992 року - переведений в ПАТ «ЗАЗ».

18 березня 2011 року (а.с.18) та 26 квітня 2016 року (а.с.52) ОСОБА_2 були надані довідки ПАТ «ЗАЗ» про заробіток для обчислення пенсії в яких з листопада 1991 року по жовтень (включно) 1992 року зазначено, що він заробітну плату на ПАТ «ЗАЗ» не отримував.

Згідно п.3 «Порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 5 липня 2006 р. № 919, на який посилається позивач передбачено, що

...довідка про заробітну плату у випадках, передбачених цим підпунктом, надається підприємством, установою, організацією, де працює (працювала) особа, або їх правонаступником.

Відмовляючи в задоволені позову ОСОБА_2 про зобовязання вчинити певні дії, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «ЗАЗ» не є правонаступником МП «Комплекс», не є підприємством, установою, організацією, де працював ОСОБА_2 з листопада 1991 року по жовтень 1992 року, а за періоди, в які ОСОБА_2 працював в ПАТ «ЗАЗ», довідки йому були надані, на підставі чого судом обґрунтовано було відмовлено ОСОБА_2 в задоволені позову.

Судова колегія погоджується з вказаними висновками суду, та не находить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки він безперервно працював на заводі «Квант», правонаступником якого є ПАТ «ЗАЗ», і що МП «Комплекс» до якого він був переведений входив до структури заводу та отримував заробітну плату на заводі, не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме тим, що нарахування ОСОБА_2 заробітної плати на Іллічівському заводі автомобільних агрегатів, в склад якого 13.09.1992 року був введений завод «Квант» почалося з жовтня 1992 p., тобто після його переведення на це підприємство.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в звязку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_3