Справа № 682/1148/16-ц
Провадження № 2/682/468/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2016 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі головуючого судді Зеленської В.І., при секретарі Кондратюк Л.О., з участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Еталон" про стягнення коштів,

в и р і ш и в.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Еталон" в користь ОСОБА_2 35000 грн коштів, сплачених в якості комісії за договором фінансового лізингу № 003305 від 02 грудня 2015 року, та 551 грн 20 коп судового збору.

Протягом десяти днів з дня проголошення, а відповідачем - з дня отримання копії, на рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд.

Суддя

Справа № 682/1148/16-ц

Провадження № 2/682/468/2016

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2016 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі головуючого судді Зеленської В.І., при секретарі Кондратюк Л.О., з участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Еталон" про стягнення коштів,

в с т а н о в и в.

06.05.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія "Еталон" з вимогою про визнання договору фінансового лізингу нікчемним та стягнення коштів.

ОСОБА_2 обґрунтовував свої вимоги тим, що 02 грудня 2015 року він уклав з відповідачем договір фінансового лізингу № 003305, відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Еталон" зобов'язалось придбати у свою власність та передати йому у користування міні-трактор Donfeng 504 варістю 350 000 грн, а він зобов'язався періодично сплачувати за користування трактором лізингові платежі згідно з графіком в розмірі по 4396 грн 39 коп щомісяця. 02.12.2015 р одразу ж після підписання договору він сплатив на рахунок ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" комісію за організацію в сумі 35 000 грн. Вважає, що договір фінансового лізингу не відповідає діючому законодавству, так як відповідно до вимог статті 220 та статті 799 ЦК України договір не було посвідчено нотаріально. У зв'язку з наведеним просить визнати договір фінансового лізингу № 003305 від 02.12.2015 р нікчемним і застосувати наслідки нікчемного та недійсного правочину і стягнути з ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" на його користь сплачені за договором лізингу платежі в розмірі 35 000 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав і пояснив, що у заявці по укладенню замовлення № 003305 від 02.12.2015 р ОСОБА_2 просив надати йому на умовах лізингу техніку - міні-трактор Donfeng 354 вартістю 69 000 грн. Проте, ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" в договорі фінансового лізингу № 003305 від 02.12.2015 р вказала іншу модель міні-трактора - Donfeng 504 більшої вартості, ніж просив позивач. Проте, не розібравшись з умовами договору, ОСОБА_2 підписав спірний договір, не знаючи при цьому, що договір фінансового лізингу, предметом якого є транспортний засіб і однією із сторін є фізична особа - підлягає обов"Язковому нотаріальному посвідченню. Отримавши відповідну юридичну допомогу, ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом. Просить позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Представник відповідача ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" в судове засідання не з"явився, а в письмових запереченнях проти позову просить відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що договір фінансового лізингу № 003305 від 02.12.2015 р був укладений між ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" та ОСОБА_2 добровільно і відповідав внутрішній волі сторін. Договір укладений в простій письмовій формі відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про фінансовий лізинг", яка є спеціальною нормою і підлягає застосуванню для регулювання відносин лізингу, в тому числі транспортних засобів. Вважає, що правова позиція Верховного Суду України, висловлена у справі № 6-2766цс15 від 16.12.2015 р суперечить чинному законодавству, зокрема правовим нормам, які безпосередньо регулюють відносини фінансового лізингу, і безпідставно вказує на необхідність застосування ст. 799 ЦК України щодо нотаріального посвідчення договорів найму транспортного засобу, так як договір найму і договір фінансового лізингу є різними за змістом і правовими наслідками правочинами. Тому вважає спірний договір фінансового лізингу № 003305 від 02.12.2015 р між ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" та ОСОБА_2 є законним, а тому не може бути визнаний судом недійсним.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові заперечення відповідача проти позову та письмові докази, суд знаходить, що позовні вимоги слід задовольнити частково з таких підстав.

Судом встановлено, що 02 грудня 2015 року між позивачем і відповідачем було укладено договір фінансового лізингу № 003305 з додатками, за умовами якого ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" зобов'язалося придбати у свою власність предмет лізингу у вигляді міні трактора Donfeng 504 варістю 350 000 грн та передати цей трактор у користування позивача, який у свою чергу зобов'язався сплачувати за користування трактором періодичні лізингові платежі згідно графіку в розмірі по 4396 грн 39 коп щомісяця, а також сплатитиавансовий платіж в сумі 175 000 грн, комісію за організацію в розмірі 10% вартості міні-трактора в сумі 35 000 грн, комісію за передачу міні-трактора в розмірі 3% вартості в сумі 10 500 грн. Договір фінансового лізингу передбачав право ОСОБА_2 отримати трактор у власність за умови повної сплати вартості трактора та інших витрат (а.с.29-31).

Згідно пункту 5.1 договору трактор передається у користування ОСОБА_2 не більше 50 робочих днів з моменту сплати Лізингоодержувачем на рахунок товариства авансового платежу в розмірі 50 % вартості предмета лізингу, комісії за організацію і оформлення даного договору в розмірі 10 % вартості предмета лізингу та комісії за передачу трактора в розмірі 3 % від вартості предмета лізингу.

Пунктом 8.2.1 договору визначено, що перший лізинговий платіж складається із: а) комісійної винагороди лізингодавця за організаційні заходи, пов'язані з підготовкою та укладенням цього Договору (надалі - «Комісія за Організацію»), яка розраховується у додатку № 1 до цього договору та становить 10 % від вартості предмету лізингу; б) авансу ціни предмета лізингу, який розраховується як авансовий платіж, який визначений у додатку № 1 до даного договору та становить 50 % вартості предмету лізингу; в) комісійної винагороди лізингодавця за передачу предмета лізингу, як платіж, що покриває витрати лізингодавця, пов'язані з організацією передачі предмета лізингу на користь лізингоотримувача. Розмір комісійної винагороди лізингодавця за передачу предмета лізингу визначений в додатку № 1 до даного договору та становить 3 % від вартості предмета лізингу. Згідно з пунктом 8.2.3 договору ОСОБА_2 зобов'язаний сплачувати «другий лізинговий платіж», який складається з: відшкодування частини вартості предмета лізингу; сплати відсоткової ставки за користування предметом лізингу (вказаної в додатку № 2 до Договору); сплати комісії за супроводження договору, (розмір комісії вказано в додатку № 2 до Договору).

02 грудня 2015 року на виконання умов договору фінансового лізингу позивач сплатив комісійну винагороду лізингодавцю (відповідачу) за організаційні заходи, пов'язані з підготовкою та укладенням Договору (надалі - «Комісія за Організацію»), яка розрахована у додатку № 1 до Договору та становить 10 % від вартості предмету лізингу, в розмірі 35 000 грн., що стверджується квитанцією про сплату (а.с.33).

Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 16 грудня 2015 р у справі № 6-2766цс15, відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг».

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч. 2 ст.215 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Судом встановлено, що договір фінансового лізингу від 02 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" , нотаріально посвідчений не був.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч. 2 ст.215 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав відступити від правової позиції Верховного Суду України викладеної у висновку до постанови від 16 грудня 2015 р у справі № 6-2766цс15.

Отже, договір фінансового лізингу № 003305 від 02 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 і ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" є нікчемним правочином у зв"Язку з недодержанням сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору, тому визнання його недійсним законом не вимагається.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню в частині застосування наслідків недійсності правочину, про які просить позивач.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже позовні вимоги про стягнення з відповідача в користь позивача 35 000 грн, отриманих на підставі недійсного правочину фінансового лізину, слід задовольнити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в користь позивача судовий збір за вимогами майнового характеру.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 14, 18, 84, 88, 209, 212-215, 360-7 ЦПК України, ст. ст. 203, 215, 216, 220, 799, 806 ЦК України, суд

в и р і ш и в.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Еталон" в користь ОСОБА_2 35000 грн коштів, сплачених в якості комісії за договором фінансового лізингу № 003305 від 02 грудня 2015 року, та 551 грн 20 коп судового збору.

Протягом десяти днів з дня проголошення, а відповідачем - з дня отримання копії, на рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд.

Суддя