Справа №489/1916/16-ц 19.05.2016 19.05.2016 19.05.2016
Провадження №22-ц/784/1318/16
Справа № 489/1916/16-ц Головуючий у першій інстанції: Кокорєв В.В.
Провадження № 22-ц/784/1318/16 Доповідач апеляційного суду: Лівінський І.В.
У Х В А Л А

іменем України

19 травня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Тищенко Л.С.,

за участю: позивача ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 квітня 2016 року

за позовом

ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») про захист прав споживачів, стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

В квітні 2016 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів, стягнення коштів.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 квітня 2016 року зазначений позов залишено без руху з підстав невідповідності її вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме несплати судового збору при її подачі.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність ухвали, просив її скасувати і направити матеріали справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження по справі в новому складі суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали позовної заяви в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно вимог ч. 5 ст.119 ЦПК України позивачем до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

За ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

В преамбулі Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8 липня 2011 року (далі - Закон № 3674-VI) установлено, що саме цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено ст. ст. 3, 5 Закону № 3674-VI.

Раніше п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI передбачав, що споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав, - звільняються від сплати судового збору.

Проте, Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VII, який набрав чинності 1 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону № 3674-VI та викладено статтю 5 цього закону у новій редакції, якою вже не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом 19 квітня 2016 року, тобто на час чинності ст. 5 Закону № 3674-VI у новій редакції.

Отже, на момент звернення з позовом, правило частини 3 статті 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року, яким було передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, вже не діяло з часу набуття чинності Закону № 3674-VI у новій редакції, оскільки у разі існування колізії діє норма, яка прийнята пізніше.

На відсутність підстав для звільнення споживачів від сплати судового збору орієнтував Верховний Суд України в ухвалах від 6 і 14 січня, 9 лютого та 18 березня 2016 року.

Враховуючи викладене та виходячи зі змісту позовної заяви, ОСОБА_3 повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати за вимогу майнового характеру (551 грн. 20 коп.) та за вимогу немайнового характеру 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551 грн. 20 коп.).

Між тим, позивач не додав до позовної заяви оригінал документу про сплату судового збору.

Отже, висновок судді про наявність підстав для залишення без руху позовної заяви ОСОБА_3 відповідає вимогам процесуального законодавства, а тому, підстави для скасування оскарженої ухвали відсутні.

Керуючись статтями 303, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а ухвалу судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий І.В. Лівінський

Судді: О.О. Данилова

Н.О. Шаманська