ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7400/16-ц
провадження № 2/753/4548/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі головуючого судді: ЛЕОНТЮК Л.К.,

за участю секретаря : ГОЛОДЕНКО К.В.

сторін:

позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, суд

В С Т А Н О В И В:.

У квітні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що з моменту реєстрації шлюбу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Позивачка вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З питання щодо утримання та виховання сина , спору між сторонами немає.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та наполягала на розірванні шлюбу, оскільки збереження сім'ї та примирення між ними не можливе , пояснивши, що основною причиною розірвання шлюбу є психологічна несумісність подружжя і вона до розірвання шлюбу підійшла виважено, оскільки понад п"ять років як припинили шлюбні відносини та проживають окремо.

Відповідач не заперечував проти викладених позовних вимог та проти розірвання шлюбу, пояснивши суду, що тривалий час не підтримують шлюбні відносини.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом.

Відповідно до роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, письмові пояснення представника відповідача, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Як слідує із матеріалів цивільної справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 2002 року, про що зроблено актовий запис № 1809 Лівобережного відділу реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім"ї ( а.с.9).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 15)

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки протягом останніх п"яти років, не ведуть спільне господарство, проживають окремо.

Судом встановлено, що спору про поділ майна на даний час не існує. З питання щодо утримання та виховання сина , спору між сторонами немає.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212, 213, 215, 218 ЦПК України та на підставі ст.110,112 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб зареєстрований 09 листопада 2002 року, про що зроблено актовий запис № 1809 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім"ї між

ОСОБА_2 та

ОСОБА_3 розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Копію рішення вручити сторонам в залі судового засідання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК