Ухвала

іменем україни

19 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Завгородньої І.М., ПоповичО.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 15 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

На обґрунтування своїх вимог посилалось на те, що 12 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 421-07Ф, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 80 800 грн зі сплатою 15 % річних строком до 02 грудня 2017 року. 02 липня 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 421-07Ф, за умовами якого було збільшено відсоткову ставку за користування кредитом до 21% річних.

Посилаючись на те, що позичальник не виконує зобов'язання за зазначеним кредитним договором, у зв'язку із чим станом на 12 жовтня 2007 року утворилась заборгованість у розмірі 146 963 грн 61 коп., ПАТ «Укрсоцбанк» просило стягнути вказану суму з відповідача.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 15 березня 2016 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 146 963 грн 61 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та закрити провадження у справі, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, встановивши, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, з урахуванням того, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. с. 526, 599 ЦК України, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Крім того, судами обґрунтовано не застосовано строки позовної давності, оскільки згідно із ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 15 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

І.М.Завгородня

О.В.Попович