Номер провадження: 22-ц/785/2405/16
Головуючий у першій інстанції Маслеников О. А.
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Парапана В.Ф., Драгомерецького М.М.,

при секретарі - Томашевській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 04 січня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності,

встановила:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з зазначеним позовом в якому вказав, що 17 січня 2011 року між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1, в якому було обумовлено умови стосовно ціни договору, порядку підготовки оформлення документації на будинок та документального підтвердження переходу права власності покупцю. На підтвердження укладення договору ОСОБА_3 було виплачено відповідачу обумовлену вартість будинку у розмірі 5 тисяч гривень. Після укладення вищезазначеного правочину позивач фактично користується придбаним будинком. Однак, відповідач, передавши йому технічну документацію та правовстановлюючі документи на будинок, на даний час ухиляється від нотаріального посвідчення зазначеного договору купівлі-продажу, в зв'язку з чим позивач просить суд визнати договір купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок. На призначену дату розгляду справи позивачем було надано заяву, відповідно до якої він підтримує позовні вимоги та просить суд розглянути справу за його відсутності.

Відповідач, ОСОБА_4 на розгляд справи за викликом суду не прибув, направив до суду письмову заяву, відповідно до якої не заперечував проти задоволення позову ОСОБА_3 та просив розглянути справу без його участі.

Рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені.

На вказане рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Кілійського районного суду Одеської області від 04 січня 2012 року, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції постановлено без з'ясування всіх обставин, які мають значення по справі, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому є незаконним.

На електронну пошту апеляційного суду 20.04.2016р. надійшла заява представника апелянта про залишення апеляційної скарги без розгляду, в задоволенні якої було відмовлено у зв'язку з невідповідністю заяви чинному законодавству.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дійшла висновку, що апеляційне провадження у даній справі слід закрити за таких підстав.

ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати зазначене вище рішення суду, вказуючи на те, що в період шлюбу за сімейні кошти була збільшена вартість особистого майна відповідача ОСОБА_4, яке є предметом позову по цій справі. З цього питання вона пред'явила позов до суду щодо розподілу спірного майна.

При цьому будь-яких належних та допустимих доказів до своєї апеляційної скарги не надала, в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилась.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Апеляційне та касаційне оскарження судових рішень є формою перевірки законності та обґрунтованості рішень суду вищестоящим судом з метою скасування чи зміни неправильних судових рішень.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не беруть участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов'язки, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено ч. 1 ст. 292 ЦПК України, особи, які не брали участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції лише в разі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або містити судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Судове рішення слід вважати таким, що прийнято про права та обов'язки осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо в описовій чи мотивувальній частині рішення містяться висновки або судження суду про права та обов'язки цих осіб, або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки останніх.

Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов'язки цієї особи.

Відповідно до п.8 Постанови №12 Пленуму Верховного суду України " Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" від 24 жовтня 2008 року при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, суддя - доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

ОСОБА_4 надав на огляд колегії суддів копію позовної заяви ОСОБА_2 про розподіл спільного майна, з тексту якої вбачається, що жодної вимоги щодо житлового будинку АДРЕСА_1, який є предметом позову по даній справі, позивачка не заявляла, цей будинок не вважала таким, що підлягає розподілу як спільне майно подружжя.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апелянтом не надано будь-яких об'єктивних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вказаним рішенням порушено її права як власника або користувача спірного майна, в матеріалах цивільної справи такі дані також відсутні.

Оскільки апелянт не довела що оскарженим рішенням суду порушені її права або законні інтереси, тому вона не має права та повноважень на подання апеляційної скарги та оскарження рішення Кілійського районного суду Одеської області від 04 січня 2012 року, тому судова колегія вважає за необхідне закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 297, 303, 304, 307, 312 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 04 січня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді М.М. Драгомерецький

В.Ф. Парапан