Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1175/16-ц
Провадження №: 2/332/689/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючий суддя Шалпегіна О.Л.

за участю:

секретаря Кравець І.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 через продовження навчання.

У судовому засіданні позивач пояснила, що відповідач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час ОСОБА_3 досягла вісімнадцяти років, навчається на ІІ курсі денної форми навчання Запорізького металургійного коледжу, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, є матеріально забезпеченою людиною, але допомоги у добровільному порядку донці не надає.

Посилаючись на наведені обставини та ст. 199 СК України, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, до закінчення ОСОБА_3 навчання.

Третя особа під час розгляду справи також підтримала заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги з підстав, зазначених у позові та просила їх задовольнити, мотивуючи тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання, а остання її потребує у зв'язку із навчанням.

Представник відповідача під час судового розгляду позов ОСОБА_1 визнала частково та пояснила, що відповідач має на утриманні батьків похилого віку та двох неповнолітніх синів: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідач згоден виплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/8 частини його доходів.

Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у судовому розгляді, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив такі обставини.

Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

З роз`яснень, що містяться у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання повнолітніх доньки, сина та їх розмір, суд повинен врахувати положення ст.ст. 182, 200 Сімейного кодексу України.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ЖС № 033637, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводської районної ради м. Запоріжжя, ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 86 (а.с. 6).

Згідно з довідкою № 319 від 12.04.2016 р. ОСОБА_3 є студентом на ІІ курсу денної форми навчання Запорізького металургійного коледжу Запорізької державної інженерної академії. Строк навчання 01.09.2014 р. 30.06.2018 р. (а.с. 7).

Таким чином, суд приходить до переконання, що повнолітня ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги і має право на отримання аліментів на період навчання.

Наявність у відповідача можливості надавати вказану допомогу не оспорювалась його представником під час розгляду справи. Судом встановлено, що відповідач працює, стан його здоровя задовільний.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з таких обставин.

Вимогами ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 47) та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 48).

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2016 року, з відповідача на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів ОСОБА_4 (а.с. 53).

ОСОБА_4 під час розгляду справи не доведено факт перебування непрацездатних батьків пенсійного віку на його утриманні. Тому доводи представника відповідача у цій частині суд не бере до уваги.

На підставі наведеного, враховуючи сімейний стан відповідача, наявність у нього на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_7 на утримання повнолітньої доньки як 1/6 частина заробітку (доходу) відповідача, у зв'язку з чим позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись вимогами ч. 1 ст. 191 та ст. 201 СК України, суд вважає за необхідне стягнути аліменти від дня пред'явлення ОСОБА_1 позову - з 14.04.2016 р., щомісячно і до завершення донькою ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивача при поданні позову було звільнено від сплати судового збору.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат (ч. 2 ст. 88 ЦПК України).

Виходячи з цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 367,47 грн. - пропорційно до задоволеної частини вимог.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї шостої частини заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 14.04.2016 року, до закінчення навчання ОСОБА_3, але не більш ніж до досягнення нею 23-х років.

У задоволені решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у сумі 367 (триста шістдесят сім) грн. 47 коп.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки за один місяць підлягає негайному виконанню.

Вступна та резолютивна частини рішення виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені 05.07.2016 р. Повний текст рішення виготовлено 08.07.2016 р.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л.Шалпегіна