У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Тропак О.В., Федоришина А.В.

при секретарі: Івановій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 листопада 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства (далі -ПАТ) "Імексбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, ,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 27 листопада 2012 року позов задоволено.

Стягнуто з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором №15 від 7 березня 2007 року в розмірі 1 416 627,21 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2 Вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, які мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. У апеляційній скарзі просить частково змінити рішення суду в частині стягнутої суми, зокрема зменшити на суму оплачених та не нарахованих судом квитанцій. Зазначає, що з ОСОБА_3 вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вказує, що відповідач не надавав їй коштів, хоч вона приймала участь у погашенні кредиту, про що свідчать оригінали квитанцій, які не були враховані судом під час розгляду справи. Стверджує, що оскаржуване рішення впливає на її права та обов»язки, оскільки дає підстави стягувати з неї кошти у розмірі, що визначені оскаржуваним рішенням.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Встановлено, що 7 березня 2007 року, між Акціонерним комерційним банком «Імексбанк», правонаступником якого є ПАТ «Імексбанк», і ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 15.

Згідно п. 1.1. даного договору, кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 200 000 доларів США зі сплатою 13% річних з визначеним порядком погашення суми основної заборгованості з 1 по 27 число включно кожного місяця за наступним графіком, згідно додатку № 1 до договору кредиту, та з кінцевим терміном погашення заборгованості за всіма траншами до 5 березня 2014 року.

Грошові кошти в сумі 200 000 доларів США отримані відповідачем, що підтверджується випискою по операції за 1 березня 2007 року по 30 квітня 2007 року.

Цільове призначення надання кредиту - придбання нерухомого майна, зокрема будівлі столярного цеху позначену «А-2» за адресою м. Львів, вул. Ткацька, 42, проведення його ремонту та інші поточні потреби (п.1.2. кредитного договору).

Судом встановлено, що на забезпечення виконання позичальником умов договору кредиту № 15 від 7 березня 2007 року, між позивачем та відповідачем укладено договори іпотеки нерухомого майна, зокрема житлової квартири за адресою АДРЕСА_1, житлової квартири за адресою АДРЕСА_2, будівлі столярного цеху, позначену «А-2» за адресою м. Львів, вул. Ткацька, 42.

Згідно п.1.1. кредитного договору основна сума заборгованості погашається з 1 по 27 число включно кожного місяця у сумі 2381 долар США, згідно графіку погашення кредиту, що є додатком до договору.

Відповідно до п. 3.3.9. кредитного договору позичальник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами та можливими штрафними санкціями порядку встановленому кредитним договором.

Станом на 31 жовтня 2011 року, в порушення умов договору, прострочена заборгованість відповідача по основній сумі боргу, що утворилась внаслідок несплати відповідачем такої відповідно до графіку повернення кредиту, становила 80110,52 доларів США, заборгованість відповідача по відсотках за користування кредитом становила 13936,41 доларів США.

Відповідно до п.4.3. кредитного договору, у разі порушення позичальником вимог п. 3.3 вказаного договору, позичальник зобов'язаний сплатити кредиторові штраф у розмірі 1% від суми кредиту, визначеного п.1.1. кредитного договору, за кожен випадок. Сума кредиту становить 200 000 доларів США - п. 1.1. кредитного договору.

Оскільки, відповідач порушив п. 3.3.9. кредитного договору, своєчасно не погасив суму основної заборгованості за кредитом відповідно до графіку погашення заборгованості та п. 3.3.8. кредитного договору та не сплатив відсотки за використання кредиту в порядку, визначеному кредитним договором; допустив порушення кредитного договору, внаслідок чого на нього покладається обов'язок сплатити позивачу штраф у розмірі 4 000 доларів США.

Згідно п. 4.4. кредитного договору, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених, зокрема, п. 3.3.5 кредитного договору, що полягають в суворому дотриманні положень кредитного договору, протягом більше, аніж двадцять днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Відповідно до п. 4.5. кредитного договору, кредитор вправі у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків визначених п.п.3.3.9. кредитного договору, а саме сплати процентів за користування кредитом у встановленому кредитним договором порядку, своєчасного та в повному обсязі погашення кредиту із нарахованими відсотками за фактичний час використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному кредитним договором, протягом більш, як 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно позичальник зобов'язаний протягом одного календарного дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції.

Відповідно до п. 7.4. Кредитного договору у разі настання обставин, визначених зокрема п.п. 4.4.,4.5. кредитного договору, строк користування кредитом вважається таким, що сплинув, та, відповідно позичальник зобов'язаний погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції.

Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, а п.2 цієї статті встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа, який регулює окремий вид зобов'язань - позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Встановлено, що станом на 22 жовтня 2012 року заборгованість відповідача перед позивачем за договором кредиту № 15 17 березня 2007 року, з урахуванням курсу НБУ, становить 1 416 627,21 гривень.

Відповідно до п.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та інші особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів, оцінених судом належним чином кожного окремо на їх достовірність, допустимість та достатність, взаємний зв'язок у сукупності; встановлених судом обставини.

При встановленні зазначених обставин судом першої інстанції не було порушено норм матеріального і процесуального права, рішення суду відповідає вимогам закону та обставинам справи. Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів.

Автор апеляційної скарги не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що оскаржуваним рішенням порушені її права та законні інтереси.

З такими висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення Галицького районного суду м.Львова відсутні, а тому апеляційну скаргу належить відхилити

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: