Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2016 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В. , при секретарі Скудар С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року позивачка звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 27.11.2015 року померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку, розташовану по вул.Тесленко, 91-а, передану її матері для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та належала матері на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, а також на житловий будинок з житловою прибудовою та з усіма надвірними побудовами та спорудами, розташований по вул.Тесленко, 91-а в м.Маріуполі. 15 липня 2016 року позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та в цей же день вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з житловою прибудовою та з усіма надвірними побудовами та спорудами їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів щодо спадкового домоволодіння. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок з житловою прибудовою та з усіма надвірними побудовами та спорудами, розташований у м.Маріуполі по вул.Тесленко, 91-а, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 27 листопада 2015 року.

Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із письмовими матеріалами справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дочками ОСОБА_3.

27.11.2015 року померла мати позивачки ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №1810. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на земельну ділянку, розташовану по вул.Тесленко, 91-а, передану ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, а також на житловий будинок з житловою прибудовою та з усіма надвірними побудовами та спорудами, розташований по вул.Тесленко, 91-а в м.Маріуполі.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.07.2016 року державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-546, позивачка отримала спадщину після смерті матері на земельну ділянку площею 0,0398 га, розташовану по вул.Тесленка, 91-а в м.Маріуполі.

Згідно із повідомленням БТІ м.Маріуполя від 13.06.2016 року №1675 вбачається, що домоволодіння №91-а по вул.Тесленка в м.Маріуполі належало ОСОБА_3 27/50 частини на підставі свідоцтва про право власності №327 від 10.04.1989 року, зареєстрованого в Маріупольському БТІ 10.04.1998 року за реєстровим номером 27756 та 23/50 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11.06.1993 року, зареєстрованого в БТІ м.Маріуполя 26.08.1993 року за реєстровим номером 27756. В звязку з тим, що на даній земельній ділянці був зведений жилий будинок літ.Д-1, жила прибудова літ.Д1-1, вбиральня діт.Н-1, гараж літ.Л-1, замощення ІІ, ворота №3 ОСОБА_4 та прийнятий в експлуатацію, проведений перерахунок часток між співвласниками. На підставі рішення Іллічівської районної адміністрації №246 від 28.09.2005 року затверджені частки за ОСОБА_4 12/25 частини та за ОСОБА_3 13/25 частини домоволодіння. На підставі рішення Іллічівської районної адміністрації №317 від 28.11.2007 року видано свідоцтво про право власності в цілому на імя ОСОБА_4 з присвоєнням поштової адреси: м.Маріуполь, вул.Тесленка, 91-б. Правовстановлюючі документи на імя ОСОБА_5 підлягають обміну.

Згідно технічної інвентаризації 10.06.2016 року на земельній ділянці №91-а по вул.Тесленка в м.Маріуполі розташовані: жилий будинок літ.А-1, жила прибудова літ.А1-1, погреб літ. а/п, прибудова літ.а-1, веранда літ.а1-1, прибудова літ.а2-1 загальною площею 82,8 кв.м., жилою площею 42,2 кв.м., вбиральня літ.Г-1, навіс літ.З-1, гараж літ.К-1, огорожа №1- 2, замощення І.

Відповідно до постанови Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 15.07.2016 року №1549/02-31 ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з житловою прибудовою та з усіма надвірними побудовами та спорудами їй, розташований по вул.Тесленка, 91-а в м.Маріуполі було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів щодо спадкового домоволодіння, тобто правовстановлюючі документи ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом та свідоцтво про право на спадщину підлягали обміну, але їх обмін померлою не був зроблений.

Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі змісту ч. 1 ст. 1222 ЦК України слідує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження наданими суду письмовими доказами та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 197, 209, 215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1262, 1268, 1270 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з житловою прибудовою та з усіма надвірними побудовами та спорудами, розташований у м.Маріуполі по вул.Тесленко, 91-а, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 27 листопада 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський райсуд м. Маріуполя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. В. Литвиненко