АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Піхур О.В.
№22-ц/796/6035/2016 Доповідач - Борисова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Невідомої Т.О.

при секретарі: Мовчан О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради в якому просила визнати за нею право власності на гараж № НОМЕР_2, що знаходиться в кооперативі по будівництву та експлуатації гаражів Шевченківського району м. Києва «Лада-2» за адресою: м. Київ вул.Пугачова,19-А, в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік після якоговідкрилася спадщина у вигляді гаражу № НОМЕР_2, який належав померлому на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.2003 року.

Зазначала, що вона звернулася до державної нотаріальної контори з метою оформлення свідоцтва про право власності на спадщинуза законом,проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності.

У зв'язку з відмовою державного нотаріуса Третьої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на гараж в порядку спадкування за законом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25.02.2016 року відмовлено ОСОБА_1. у задоволені позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне дослідження судом обставин, що мають значення справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким її позов задовольнити.

Вказувала, що суд у своєму рішенні зазначив про те, що в матеріалах справи немає доказів на підтвердження, що зазначений гараж дійсно знаходиться у гаражному кооперативі «Лада-2», проте вказаний висновок суду є помилковим, оскільки за договором від 15.09.2003 року до ОСОБА_3 перейшли права на пай і на гараж в кооперативі, що належали ОСОБА_4

Зазначала, що частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах, а отже, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається гараж.

Вказувала, що оскільки вона у встановлені строки прийняла спадщину, проте не змогла надати до нотаріальної контори правовстановлюючий документ на підтвердження права власності спадкодавця, державна реєстрація права власності може бути проведена за рішенням суду.

Позивач та її представник в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з підстав наведених в ній.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу у його відсутності.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялись у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем не надано доказів, що гараж знаходиться в кооперативі по будівництву та експлуатації гаражів Шевченківського району м. Києва «Лада -2», відсутні докази внесення пайового внеску за гараж, договір купівлі продажу від 15.09.2003 року не був належним чином посвідчений та зареєстрований, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про кооперацію» пай це майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки.

Частиною 1 ст.15 Закону України «Про власність», яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Згідно з ст.224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до пунктів 4 та 9 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

До договорів, що були укладені до 1 січня 2004 року і продовжують діяти після набрання чинності ЦК України, застосовуються правила цього Кодексу щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Як вбачається матеріалів справи, 30.12.2000 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб.

15.09.2003 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу гаражу, відповідно до умов якого, продавець продав, а покупець купив гараж № НОМЕР_2, що знаходиться в кооперативі по будівництву та експлуатації гаражів Шевченківського району м. Києва «Лада-2» за адресою: м. Київ, вул. Пугачова, 19-А. Гараж являє з себе металеве спорудження площею біля 18 кв.м. Пай накопичення (балансова вартість гаражу) складає 1814 рублів 25 коп. Гараж, що відчужується належить гр. ОСОБА_4, про що свідчить відповідний запис в книзі реєстрації ГБК «Лада-2», і проданий продавцем покупцю за 1200 грн., що сплачені покупцем продавцю повністю при підписанні цього договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

11.06.2009 року ОСОБА_1 звернулася до Третьої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадкового майна на підставі якої було заведено спадкову справу № 544/09.

02.10.2015 року позивач звернулася до Третьої київської державної нотаріальної контори з заявою № 640 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на гараж №1 ж, що знаходиться в кооперативі по будівництву та експлуатації гаражів Шевченківського району м. Києва «Лада -2» за адресою: м. Київ, вул. Пугачова, 19-А.

Постановою державного нотаріуса Третьої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 від 02.10.2015 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж НОМЕР_2, що знаходиться в кооперативі по будівництву та експлуатації гаражів Шевченківського району м. Києва «Лада -2» за адресою: м. Київ, вул. Пугачова 19-А, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний гараж на ім'я померлого ОСОБА_3

Як вбачається з довідки ГБК «Лада-2» №п-1ж від 30.09.2015 року виданій ОСОБА_1, її чоловік ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, по день смерті був членом кооперативу по будівництву та експлуатації гаражів Шевченківського району м. Києва «Лада - 2» і йому належав гаражний бокс НОМЕР_2. При цьому сума пайового внеску 1814 карбованців 25 копійок була сплачена ОСОБА_3 у повному обсязі (а.с. 107).

З довідки кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Лада-2» №П-1ж від 05.09.2016 року виданій ОСОБА_5 вбачається, що гаражний бокс № НОМЕР_2 розташовано в кооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Лада-2».

Адреса місцезнаходження гаражного кооперативу: 04107, м. Київ, вул. Пугачова, 19-А, що підтверджується розпорядженням Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації від 28.04.2006 року №896.

Згідно технічного паспорту на гараж (машиномісце) НОМЕР_2 виготовленого КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» 20.04.2016 року гаражний бокс НОМЕР_2 в ГБК «Лада-2» має загальну площу 30,6 кв.м включаючи: основне приміщення площею 20 кв.м та підвал площею 10,6 кв.м, побудований господарським способом та введений в експлуатацію 03.03.2000 року, що підтверджується актом приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Земельна ділянка відведена ГБК «Лада-2» згідно рішень виконкому Київської міської ради від 21.03.1977 року за №369/33 та від 06.03.1978 року №311/10.

У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.06.1991 року №5 «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов'язаних з діяльністю гаражно - будівельних кооперативів» зазначено, що член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатися ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчинювати щодо нього інші угоди, що не заборонені законом.

Як роз'яснено в п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Колегія суддів вважає, що вимоги позивача є законним та обґрунтованими, оскільки спадкодавець повністю вніс пайовий внесок за гараж, відповідно, останній за життя набув право власності на нього, а тому вказане майно входить до складу спадщини.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною 4.ст.10 ЦПК України визначено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції на зазначені вимоги закону уваги не звернув, не сприяв повному та всебічному з'ясуванню обставин справи, не попередив сторін про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, зокрема, не запропонував позивачеві подати документи, які підтверджували б внесення пайового внеску за гараж, технічну документацію на відповідний гараж, що стало підставою для відмови у задоволенні позову.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилалася сторона позивача, як на підставу своїх вимог підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 309, 313, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на гараж НОМЕР_2 загальною площею 30,6 кв.м, що знаходиться в кооперативі по будівництву та експлуатації гаражів Шевченківського району м. Києва «Лада-2» за адресою: м. Київ, вул. Пугачова, 19-А в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: