Справа № 365/108/16-ц
Номер провадження: 2/365/109/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.05.2016 смт. Згурівка Київської області

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді ДЕНИСЕНКО Н.О.

за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3»юк ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про тлумачення заповіту,

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2016 року позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що ОСОБА_8, яка померла 16 травня 2015 року, заповіла їй земельну частку (пай), що знаходиться на території Лизогубовослобідської сільської ради. 5/6 частини спадщини вона прийняла. Решту - 1/6 обовязкової частини прийняв ОСОБА_5 Спадкова справа відкрита. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з тим, що на час складення заповіту спадкодавець мала у власності вже земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,2604 га, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 499195. Цей акт було втрачено та спадкодавець провела реєстрацію свого права власності на спірну земельну ділянку у Реєстраційній службі, отримавши свідоцтво про право власності, тому просить тлумачити заповіт від 20 липня 2012 року, посвідчений Лизогубовослобідською сільською радою Згурівського району Київської області за реєстровим номером 16, складений ОСОБА_8, таким чином, що волевиявлення ОСОБА_8 при складенні заповіту щодо розпорядження земельною часткою (паєм) на імя ОСОБА_9 було спрямовано щодо земельної ділянки, розташованої на території Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області, право на яку на час складення заповіту підтверджував Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯА № 499195, який зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 16 червня 2005 року № 01:05:027:00088, на підставі якого ОСОБА_8 отримала в Реєстраційній службі Згурівського районного управління юстиції Київської області свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 18.09.2014 № 26988347. В разі задоволення позову просить не застосовувати до відповідача положення ст.88 ЦПК України.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області 21.03.2016 замінено неналежного відповідача ОСОБА_5 належним відповідачем ОСОБА_5

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області 07.04.2016 залучено ОСОБА_6, ОСОБА_7 до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області 20.04.2016 виключено із числа третіх осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та залучено їх до участі в справі як співвідповідачів.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області 18.05.2016 подовжено розгляд справи.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, відповідач ОСОБА_6 позов визнав повністю, відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в судове засідання повторно не зявилися, про час і місце розгляду справи були оповіщені належним чином, ОСОБА_5 направив суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позов визнає повністю, відповідач ОСОБА_7 про причини неявки суду не повідомив, копію позовної заяви з додатками отримав, своїх заперечень на позов не надав.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Крім того, зазначив, що секретар сільської ради, які посвідчувала заповіт, надала письмові пояснення про те, що спадкодавиця заповідала позивачу саме спірну земельну ділянку.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_6 пояснив, що позивач разом з ним доглянула спадкодавицю, яка заповіла позивачу спірну земельну ділянку. Приблизно сім років тому ОСОБА_8 подарувала свій житловий будинок позивачу.

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку.

Судом встановлено, що 16 травня 2015 року померла ОСОБА_8, яка 20 липня 2012 року заповіла належне їй право на земельну частку (пай), яка знаходиться на території Лизогубовослобідської сільської ради, своїй онуці ОСОБА_8 (після укладення шлюбу - ОСОБА_3»юк) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11, 13, 16 копії свідоцтв про народження, про шлюб та заповіту). Остання прийняла спадщину в розмірі 5/6 її частини, подавши до Згурівської районної державної нотаріальної контори у встановленому порядку заяву про прийняття спадщини. Заповіт не змінено та не скасовано. Спадкова справа відкрита. ОСОБА_5 спадщину прийняв у розмірі 1/6 обовязкової частини. Інші спадкоємці ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також звернулися із заявами про прийняття спадщини. Нотаріус розяснив ОСОБА_6, що він не має права на спадщину, так як на момент відкриття спадщини був працездатним, . ОСОБА_7 - відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ЯА № 499195, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,2604 га, який був зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 16 червня 2005 року № 01:05:027:00088, з тих підстав, що цей акт є недійсним у звязку з його втратою (а.с.7, 47-83 копії Державного акту, витягів з Державного реєстру та спадкової справи).

ОСОБА_7 не зявився в судове засідання, своїх заперечень на позов не надав. Таким чином не виявив зацікавленості у вирішенні цього спору.

ОСОБА_8 у звязку із втратою Державного акта зареєструвала своє право власності на зазначену земельну ділянку у Реєстраційній службі Згурівського районного управління юстиції Київської області, свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 18.09.2014 № 26988347 (а.с.8-9 копія свідоцтва про право власності).

Спадкодавець ОСОБА_8 не внесла зміни до складеного нею на користь ОСОБА_9 заповіту. Фактично в заповіті та Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 499195 йдеться мова про одну й ту саму земельну ділянку, розміри якої були уточнені в процесі виготовлення технічної документації для видачі Державного акта (а.с.111-121, 122-127 - копії технічної документації та розпоряджень). Інших земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області спадкодавець не мала, що підтверджує Відділ Держгеокадастру у Згурівському районі Київської області (а.с.45). Заповітом від 20 липня 2012 року ОСОБА_8 висловила свою волю щодо спадкоємця на це майно, що підтверджується письмовими поясненнями секретаря сільської ради, яка посвідчила заповіт (а.с.108), та поясненнями відповідача ОСОБА_6 Згурівська районна державна нотаріальна контора Київської області відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне спадкове майно, так як цей заповіт складено на земельну частку (пай) (а.с.6 відмова нотаріуса).

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до змісту ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем, має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст.ст.1251-1252 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 213 ЦПК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» якщо заповіт містить суперечливі положення, за вимогою заінтересованих осіб застосовується тлумачення заповіту (ст. 1256 ЦК) за умови, якщо відсутні підстави визнання заповіту недійсним, тобто тлумаченню підлягає лише дійсний заповіт. Для тлумачення змісту заповіту застосовуються також загальні правила тлумачення змісту правочинів встановлені ст. 213 ЦК.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_6, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що волевиявлення спадкодавця залишилось незмінним, заповіт не був змінений чи скасований. Відомості, які містить наданий суду заповіт, державний акт та свідоцтво про право власності на спірну земельну ділянку, свідчать про те, що в цих документах йдеться мова про одну й ту ж земельну ділянку, яка належала ОСОБА_8 Нечіткість в предметі спадкування за заповітом не є підставою для позбавлення спадкоємця ОСОБА_3»юк В.П. спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 213, 1223, 1247 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_3»юк ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про тлумачення заповіту задовольнити повністю.

Тлумачити заповіт від 20 липня 2012 року, посвідчений Лизогубовослобідською сільською радою Згурівського району Київської області за реєстровим номером 16, складений ОСОБА_8, таким чином, що волевиявлення ОСОБА_8 при складанні заповіту щодо розпорядження земельною часткою (паєм) на імя ОСОБА_9 було спрямовано щодо земельної ділянки, розташованої на території Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області, право на яку на час складення заповіту підтверджував Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯА № 499195, який зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 16 червня 2005 року № 01:05:027:00088, на підставі якого ОСОБА_8 отримала в Реєстраційній службі Згурівського районного управління юстиції Київської області свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 18.09.2014 № 26988347.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 30 травня 2016 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ Н.О.ДЕНИСЕНКО