Справа №560/374/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Оборонової І.В.,

за участю секретаря Волкодав А.А.,

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до Туменської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, згідно Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 16 березня 2016 року, як за спадкоємцем першої черги за законом, після смерті її матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, яка в свою чергу фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила її після смерті свого чоловіка ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_4. Після його смерті спадщину прийняла її мати ОСОБА_3, яка вступила у фактичне управління та володіння спадковим майном, але юридично своїх прав не оформляла і свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 мати померла, а після її смерті залишилось спадкове майно: одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1. Заповіту на вищевказане нерухоме майно немає. Позивач є спадкоємцем по закону першої черги. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не може, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлій матері.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали.

Від представника відповідача до суду надійшла заява, в якій просить розглянути без його участі, позов визнає.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 09.02.2016 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5),

Після смерті ОСОБА_4 спадщину на підставі ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, який був чинним на час відкриття спадщини, прийняла ОСОБА_3, оскільки, як вбачається із довідки №02-16/116 від 01.02.2016 року, виданої Туменською сільською радою Дубровицького району Рівненської області вона проживала по АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6). Проте, юридично своїх спадкових прав не оформляла і свідоцтво про право на спадщину не отримувала.

Проте, згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 21.04.2016 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 заповіту за життя не склала, а тому право на спадкування після її смерті згідно ст. 1223 ЦК України здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

За положеннями ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_1 є рідною дочкою спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 21.04.1959 року (а.с.11) та копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 28 серпня 1977 року, після укладення якого позивач змінила своє прізвище із "ОСОБА_3" на "ОСОБА_3" (а.с.12).

Згідно виписки з погосподарської книги №02-16/234 від 15.03.2016 року, виданої Туменською сільською радою, в погосподарській книзі №6, особовий рахунок НОМЕР_5, будинок АДРЕСА_1, рахується за ОСОБА_4, який помер у 1998 році (а.с.14).

Як вбачається із довідки №02-16/235 від 15.03.2016 року, виданої виконавчим комітетом Туменської сільської ради Дубровицького району Рівненської області ОСОБА_1 з грудня 2003 року і до дня смерті своєї матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала разом із матір'ю без реєстрції у її будинку, розташованому по АДРЕСА_1, вела з нею спільне господарство та доглядала її до дня смерті, яку і поховала. В даний час ОСОБА_1 користується будинком ОСОБА_3 її присадибною ділянкою та її рухомим майном (а.с.15).

Згідно довідки №02-16/316 від 06.04.2016 року виданої виконавчим комітетом Туменської сільської ради Дубровицького району Рівненської області в будинку АДРЕСА_1 в даний час ніхто не зареєстрований та не проживає (а.с.16).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За цією підставою ОСОБА_1 і прийняла спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач у справі, ОСОБА_1, будучи спадкоємцем за законом майна померлої, прийнявши спадщину, звернулася до приватного нотаріуса Дубровицького районного нотаріального округу для оформлення права на неї.

З повідомлення приватного нотаріуса Дубровицького районного нотаріального округу Мелех О.П. встановлено, що ОСОБА_1 звернулася за оформленням спадщини на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. На вказане майно, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями, який належав померлій (а.с.27).

Для вироблення технічної документації на спадковий житловий будинок, позивач звернулася в КП "Дубровицьке міське бюро технічної інвентаризації" Рівненської обласної ради, яким станом на 16 березня 2016 року, видано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1 (а.с.17-22).

Згідно довідки №45 від 21.03.2016 року, виданої КП "Дубровицьке міське бюро технічної інвентаризації", інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 станом на 16.03.2016 року становить 58940 грн. (а.с.24).

Крім того, як вбачається із довідки №46 від 21.03.2016 року, згідно реєстрових книг КП "ДМБТІ" інормація про реєстрцію права власності та про власника житлового будинку за алресою: АДРЕСА_1 станом на 16.03.2016 року відсутня (а.с.24).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 року №703, відповідно до п.2 якого, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус, як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно рішення Реєстраційної служби Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області за №29358498 від 21 квітня 2016 року, ОСОБА_1 було відмовлено в державній реєстрації права приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ( а.с.25).

Відповідно до ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_3 при житті набула або володіла житловим будинком по АДРЕСА_1 неправомірно, або, що на нього окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено.

Отже, суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 належав на праві власності житловий будинок по АДРЕСА_1, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, а тому є підстави до визнання за позивачем права власності на вказаний житлолвий будинок в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст. ч.4 ст. 25, п.11 ч.1 ст 346, 328, 392, 1217, 1223, 1258, 1261, ч.3 ст. 1268, 1296, 1297 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст.10, 60, 88, 159, 212, 213-215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, згідно Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 16 березня 2016 року, як за спадкоємцем першої черги за законом, після смерті її матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, яка в свою чергу фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила її після смерті свого чоловіка ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Суддя Дубровицького

районного суду Оборонова І.В.