Провадження № 2/311/1262/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сидоренко Ю.В.,

при секретарі Осінцевій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

18 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, посилаючись на те, що на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, однак відповідач ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має можливість, внаслідок чого вона опинилася в скрутному матеріальному становищі, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином, відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України,, проте надав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу за позовом ОСОБА_1 до нього про стягнення аліментів без його участі, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів не заперечує та просить їх задовольнити.

Судом встановлено, що з 16.04.1999 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Василівського району Запорізької області за актовим записом № 28, що підтверджується свідоцтвом про одруження, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.2).

Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у свідоцтві про народження якого батьком записаний ОСОБА_2, відповідач у справі (а.с.3).

Згідно довідки №395 від 24.10.2016 року, виданої ВСП «Василівський коледж таврійського державного агротехнологічного університету», син позивачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований та проживає разом з нею у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, дата реєстрації 29.08.2016 року (а.с 17).

На теперішній час між сторонами домовленості щодо утримання дитини не досягнуто, тому позивачка ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з даним позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно положень статті 181 Сімейного кодексу України способами виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі.

Згідно до положень ст.182 Сімейного кодексу України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, при визначені розміру аліментів суд враховує:стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього кодексу.

Відповідно до положень ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, крім того, позовні вимоги визнані відповідачем ОСОБА_2, тому відповідно до положень ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню, та враховуючи матеріальне та сімейне становища відповідача, який, на теперішній час на обліку в центрі зайнятості не перебуває, статусу безробітного немає, є фізично здоровою та працездатною особою, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не перебуває, непрацездатних батьків та інших неповнолітніх дітей на утриманні немає, оскільки вищевикладені обставини належними та допустимими доказами відповідачем не спростовані та в суді не доведені, тому суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на користь позивачки ОСОБА_1В у визначеній нею частці від доходів (заробітку) відповідача щомісячно, та приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі та вважає необхідним стягнути в судовому порядку з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позовної заяви до суду, тобто з 18.10.2016 року, та до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, відповідно до положень ст.ст.79, 88 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за предявлення до суду позову майнового характеру, розмір якого становить 551,20 грн., оскільки позивачка ОСОБА_1 по даній категорії справ про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, (ідентифікаційний податковий номер - НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний податковий номер - НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний податковий номер - НОМЕР_3) в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду з 18.10.2016 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в цій частині підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, (ідентифікаційний податковий номер - НОМЕР_1) судовий збір в дохід держави в сумі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4