Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1498/16-ц

Номер провадження: 2/511/698/16

04 жовтня 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.,

при секретарі - Яценюк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 15107,90 грн.,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2016 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2, згідно якого, посилаючись на ст.ст.526,692 ЦК України, просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 борг за поставлений товар за договором поставки від 14.01.2013р. в сумі 15 107,90 грн.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов визнав частково, суду пояснив, що відповідач не заперечує факту укладення договору поставки та факту наявності у нього боргу за поставлений товар, не заперечує він також і факт підписання акту звірки на вказану в позовній заяві суму, але стверджує, що діяв в момент підписання акту від 14.012.2015р. в умовах сильного душевного хвилювання. Зі слів відповідача йому відомо, що відповідач захворів та доручив своєму сусіду торгувати замість нього на ринку. ОСОБА_1 відпускав товар за договором поставки замість нього інший особі, а тому по вказаним боргам він є неналежним відповідачем.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що позивач 14.01.2013р. уклав з відповідачем договір поставки виробів з металу, на підставі якого до грудня 2013 року поставляв відповідачу продукцію власного виробу. Відповідач, в свою чергу, реалізовував цю продукцію на ринку і після цього розраховувався по накладних за поставлений товар. Останній раз відповідач здійснив оплату за поставлений товар 03.04.2014р. Після звірки взаєморозрахунків, що відбулася за участю обох сторін договору 14.01.2015р., було встановлено та визнано відповідачем наявність боргу за поставлений товар в сумі 15 107 грн. 90 коп., що підтверджується особистим підписом відповідача на акті звірки. В дану суму боргу включено тільки вартість відвантаженого товару без нарахування пені за прострочення оплати. Але до теперішнього часу борг відповідачем не повернутий. Просить позов задовольнити. Крім того, категорично заперечує факт продажу товару ОСОБА_1 замість ОСОБА_2 інший особі без належно оформленої довіреності. Стверджує, що ОСОБА_2 завжди сам приїжджав за товаром в цех, який орендує позивач.

Заслухавши пояснення представників, розглянувши матеріали справи, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено наступне. Позивач ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця від 18.04.2000р.(а.с.3). Основними видами господарської діяльності ОСОБА_1 є оптова торгівля непродовольчими товарами, виготовлення металевих виробів, роздрібна торгівля іншими непродовольчими товарами (а.с.4).

14.01.2013р. між позивачем ФОП ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено письмовий договір поставки, відповідно до якого позивач зобов'язався поставляти, а відповідач - приймати та оплачувати товар - метало профіль для ГКС і кріплення в кількості та за цінами, узгодженими сторонами в накладних на відпущену продукцію (а.с.5-6).

Оскільки накладні на поставлений товар позивачем були втрачені, 14.01.2015р. сторони провели звірку взаєморозрахунків за період з 01.01.2013р. по 05.01.2015р., про що склали акт, підписаний як позивачем, так і відповідачем (а.с.7).

Згідно Акту звірки від 14.01.2015р., відповідачу поставлено товар за накладними від 01.02.2013р., 06.03.2013р., 27.08.2013р., 12.09.2013р., 13.09.2013р., 27.09.2013р., 28.11.2013р., 03.12.2013р. 27.12.2013р. на загальну суму 58 519 грн. 40 коп. Відповідач за вказаний товар сплатив кошти частково на суму 43 411 грн. 90 коп. Остання проплата відбулася 03.04.2014р. на суму 5 891 грн. 90 коп. Заборгованість за поставлений товар склала 15 107 грн. 90 коп., який відповідачем до теперішнього часу не сплачено.

Згідно п.2.1. Договору поставки умовами оплати за договором є передплата або оплата по факту отримання товару на розрахунковий рахунок постачальника або в касу.

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно. виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статті 525 ЦК - одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.712 ЦК за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором або законом.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. (ч.1 ст.692 ЦК України).

Таким чином, позивач свої зобов'язання за договором виконав, здійснював поставку металевих виробів відповідачу, а відповідач свої зобов'язання виконав частково, внаслідок чого виникла заборгованість за поставлений товар на суму 15 107 грн. 90 коп.

Доводи представника відповідача про те, що позивач відвантажував товар іншій особі, яка і повинна відповідати за вказаним позовом, не заслуговують на увагу, оскільки на підтвердження цієї обставини відповідачем не надано жодного доказу всупереч вимогам ст.60 ЦПК України щодо обов'язку доказування.

Позивач надав суду квитанцію про сплату судового збору на суму 600 грн., але належало сплатити судовий збір за даним позовом в сумі 551 грн. 20 коп., тому на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір саме у цій сумі

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,214-215,218 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 545,604, 692, 712 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., ІПН НОМЕР_1, на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 борг в сумі 15 107 грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. В. Бобровська