30.05.2016 637/428/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

24 травня 2016 року с.м.т. Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - Тордія Е.Н.

за участю секретаря - Кучер А.Ю.

представник позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Шевченківського районного суду Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ :

26 квітня 2016 року позивачі звернулись до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_4, померлої 13 вересня 2013 року.

У судовому засіданні представник позивача, яка діє на підставі довіреності, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 13 вересня 2013 року померла мати позивачів - ОСОБА_4 Після смерті останньої відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3.60 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, яку померла успадкувала після смерті свого чоловіка. ОСОБА_4 своєчасно звернулась до наторіальної контори для отримання спадщини але отримати державний акт на вищевказану земельну ділянку на своє ім'я за свого життя не встигла, так як померла. Заповіту померла не залишила. Позивачі своєчасно звернулись до нотаріальної контори для отримання відповідного свідоцтва але в частині отримання спадщини саме на зазначену земельну ділянку їм було відмовлено, враховуючи, що померла не отримала державний акт на право власності на земельну ділянку. За таких обставин вони вимушені звернутися до суду за захистом свого не визнаного права та просять суд визнати за ними право власності на ? частину земельної ділянки, площею 3.60 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Старовірвської сільської ради Шевченківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 13 вересня 2013 року.

В судове засідання представник Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області не зявився, надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності та проти задоволення позову позивачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3 не заперечує.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає ,що кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини.

Зі змісту свідоцтва про народження ( серія ІІ-ЯР №804851 виданого в с. Старовевірка 20 травня 1958 року вбачається ,що 10 квітня 1958 року народився ОСОБА_2, батьками якого, в зазначеному вище свідоцтві зазначені відповідно: ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Свідоцтво (серія І-УР № 229033 видане в с. Старовірвка 1 лютого 1960 року, засвідчує факт того ,що 14 січня 1960 року народилась ОСОБА_7, батьками якої, в зазначеному вище свідоцтві зазначені відповідно: ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Згідно свідоцтва( серія ІІ-ВЛ №281596 ,виданого в м.Харківі Палацем одруження та новонароджених від 6 червня 1980 року) ОСОБА_7 , 6 червня 1980 року зареєструвала шлюб та набула прізвища ОСОБА_3.

Свідоцтво про смерть ( серія І-ВЛ № 414374, видане виконавчим комітетом Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області 13 вересня 2013 року), засвідчує факт смерті ОСОБА_4, 13 вересня 2013 року.

З відповіді № Н-11/0-7/6-16 в.о. начальника відділу Держгеокадастру у Шевченківському районі Харківської області від 22 січня 2016 року вбачається, що , земельна ділянка загальною площею 3.60 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку ( серія І-ХР № 037815,)

зареєстрованого в книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право приватної власності на землю №311 від 25

жовтня 2002 року, та на підставі відмітки, проставленої на даному державному акті державним нотаріусом Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області про перехід права власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 вересня 2010 року, на праві приватної власності належить ОСОБА_8.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 вересня 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Шевченківського району Харківської області ОСОБА_4 успадкувала майно після смерті свого чоловіка ОСОБА_8, який помер 13 травня 2008 року.

Згідно листа №398/02-14 від 22 вересня 2015 року, Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області вбачається, що позивачам відмовлено у видачі відповідного свідоцтва, в зв'язку з відсутністю державного акту на земельну ділянку, для вирішення питання рекомендовано звернутися до суду.

Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України, який вступив у дію 01 січня 2004 року.

Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України , передбачено ,що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України).

Спадкоємці відповідно до ст. 1258 Цивільного Кодексу України одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом згідно ст. 1261 Цивільного Кодексу України мають діти спадкодавця, у тому числі зачатті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п. 4.15 Наказу Мін'юсту від 22.02.2012 № 296/5 зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вказано, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-1V, однією із підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили, оскільки визнання права власності на нерухоме майно є прерогативою суду.

Статтею 1225 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи, що позивачі є спадкоємцями першої черги, визнання за ними права власності не порушають нічиїх прав та інтересів, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 є доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.328, 1216, 1218, 1220, 1258, 1225, 1261, Цивільного Кодексу України, ст. 41 Конституції України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на ? частину на земельну ділянку № 339, площею 3.60 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, померлої 13 вересня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_3, право власності на ? частину на земельну ділянку № 339, площею 3.60 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, померлої 13 вересня 2013 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ