У Х В А Л А

17 травня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковалевича С.П.

суддів: Малько О.С., Шеремет А.М.

секретар судового засідання - Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 30 березня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: відділ Державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції в Рівненської області, на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції Рівненської області.

Перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 30 березня 2016 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції Рівненської області відмовлено.

Вважаючи дану ухвалу незаконною і необґрунтованою, винесеною судом з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального права, ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу.

В обґрунтування скарги вказує на те, що суд дійшов помилкового висновку щодо правомірності дій старшого державного виконавця Воронецької К.О., які полягали у неповідомленні про відкриття виконавчого провадження та невручення їй постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.11.2015 року.

Зазначає, що 16 листопада 2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Острозького РУЮ винесено постанову ВП № 49237775 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все рухоме майно та нерухоме майно, що належить боржнику. 08 грудня 2015 року державним виконавцем Воронецькою К.О. було описане належне їй нерухоме майно в с.Бадівка Острозького району Рівненської області про що складено відповідний Акт опису й арешту майна від 08.12.2015 року. Незважаючи на те, що державним виконавцем було порушено Закон України «Про виконавче провадження» при винесенні постанови від 16.11.2015 року та при складанні Акту опису й арешту майна від 08.12.2015 року, суд прийшов до хибного висновку про їх законність та неправильно застосував норми матеріального права.

Вважає, у державного виконавця були відсутні правові підстави та повноваження для звернення стягнення на предмет застави у загальному порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження» без наявності відповідного рішення суду, тому накладення арешту на заставне майно, яке є під забороною, незаконне. Акт опису та арешту майна від 08.12.2015 року складався з порушенням, оскільки належність майна не перевірено, не визначено її частку у ньому, опис майна та накладення арешту було проведено за її відсутності та без повідомлення.

Посилаючись на викладені обставини, просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця задовольнити.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 06.11.2015р., державним виконавцем відділу ДВС Острозького районного управління юстиції Воронецькою К.О. було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 567/1472/14-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 1 017 639,03 грн. боргу по кредитному договору.

Постанова про виконавче провадження була направлена державним виконавцем відповідно до вимог ч.5 ст.ст. 25, 31 Закону України «Про виконавче провадження» рекомендованим листом для відома на адресу ОСОБА_1, однак повернулося назад з відміткою пошти на конверті «за закінченням терміну зберігання».

За наведених обставин вважається, що державний виконавець належним чином виконав свої обов'язки, а тому посилання з цього приводу ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі є безпідставними.

Правомірними є і дії державного виконавця про арешт майна заявниці, оголошення заборони його відчуження та складання акту його опису і арешту, оскільки такі права і обов"язки покладені на державного виконавця ст.ст. 11, 57 вказаного Закону «Про виконавче провадження» та п. 4.1.8. Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що дії державного виконавця по примусовому виконанню рішення суду за виконавчим листом № 567/1472/14 від 06.11.2015р. проведені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не позбавлені права та можливості у добровільному порядку виконати рішення суду по погашенню їх заборгованості по кредиту.

Безпідставним є і твердження ОСОБА_1 про те, що державний виконавець при арешті і описі майна не встановив її частку у праві власті на нього, оскільки в матеріалах справи є докази про те, що це майно, відповідно до свідоцтв про право власності повністю належить тільки їй. ( а.с. 9)

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував дійсні обставини по справі, дав належну оцінку зібраним доказам і постановив ухвалу без порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, з якими погоджується і колегія суддів.

Керуючись ст. ст. 307, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 30 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони по справі мають право оскаржити ухвалу суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної інстанції в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: С.П. Ковалевич

Судді: О.С. Малько

А.М. Шеремет