АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1343/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Смоляр А. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоХрапка В. Д.
суддівВініченка Б. Б., Новікова О. М.
при секретаріСиниці Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Прокуратури Черкаської області на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Державної казначейської служби України, Прокуратури Черкаської області, Головного управління національної поліції у Черкаській області, ГУДКС України у Черкаській області про відшкодування моральної шкоди завданої незаконними рішеннями і діями органами досудового слідства і прокуратури, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2015 року ОСОБА_6 пред'явив позов до Державної казначейської служби України, Прокуратури Черкаської області, Головного управління національної поліції у Черкаській області, ГУДКС України у Черкаській області про відшкодування моральної шкоди завданої незаконними рішеннями і діями органами досудового слідства і прокуратури, посилаючись на те, що його було незаконно притягнуто до кримінальної відповідальності , більше 6 років він перебував під слідством та судом. Відносно нього були обрані запобіжні заходи у вигляді арешту та підписки про невиїзд.

Також позивач зазначає, що він неодноразово звертався до прокуратури, РВ міліції Маньківського району із питаннями про результати розслідування кримінальної справи, проте відповіді не отримував. Після укладення угоди з адвокатом про надання правової допомоги, йому стало відомо, що кримінальна справа № за ст. 356 КК України відносно нього закрита 30.08.2011 року на підставі ст. 6 п. 2 та ч. 2 ст. 213 КПК України. Копії супровідних листів про надсилання йому копій постанов про закриття відносно нього кримінальної справи в матеріалах справи відсутні.

Позивач вважає, що своїми діями та незаконними рішеннями працівники прокуратури, працівники РВ міліції завдали йому моральну шкоду.

З таких підстав ОСОБА_6 просив відшкодував за рахунок коштів державного бюджету України завдану йому моральну шкоду в сумі 2 500 000 грн. та 5 000 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 квітня 2016 року позов ОСОБА_6 до Державної казначейської служби України, Прокуратури Черкаської області, Головного управління національної поліції у Черкаській області, ГУДКС України у Черкаській області про відшкодування моральної шкоди завданої незаконними рішеннями і діями органами досудового слідства і прокуратури - задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 930 150 грн. та 5 000 грн. на відшкодування витрат пов'язаних з наданням правової допомоги.

В апеляційній скарзі Прокуратура Черкаської області просить рішення суду змінити, зменшивши визначений судом розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь ОСОБА_6 з 930 150 грн. до 101 145 грн. 19 коп., а в решті позовних вимог відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги по наступних підставах:

Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду" відшкодуванню громадянинові підлягає моральна шкода.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення самостійних цивільних правовідносин (ст. 11 ЦК України).

При вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Крім того, п. 2 ст. 2 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.

У позовній заяві позивач посилався на те, що йому завдана шкода тривалим утриманням під вартою та перебуванням під слідством.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 було притягнуто до кримінальної відповідальності і 6 років 1 місяць 12 днів він перебував під слідством та судом, з них 16 діб під вартою. Відносно нього були обрані запобіжні заходи у вигляді арешту та підписки про невиїзд.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов'язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Стаття 5 цієї Конвенції гарантує право потерпілого від арешту або затримання на відшкодування шкоди.

За змістом зазначених положень Конвенції під справедливим та відкритим розглядом протягом розумного строку слід розуміти також розумні строки ведення досудового слідства, оскільки відповідно до норм КПК України під час розслідування з приводу підозри у скоєнні кримінального злочину особа обмежується у певних правах та зазнає певні обмеження життя, зокрема: обмеження свободи пересування, свободи працевлаштування, свободи спілкування тощо.

Отже, перебування за ґратами та тривалість досудового слідства протягом необмеженого строку може завдавати особі певну шкоду: матеріальну та моральну.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць на момент перебування під слідством чи судом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Крім того, в абзаці 2 п. 14 постанови судам роз'яснено про те, що розмір моральної шкоди в цих випадках визначається з урахуванням обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом він має бути не меншим однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством або судом. Відшкодування моральної шкоди в цих випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду.

З огляду на приписи ст. 1176 ЦК України, ст. 1 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, відшкодовується державою в повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду.

Отже, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд повинен встановити розмір шкоди згідно з вимогами ч. 3 ст. 13 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", а якщо є підстави для стягнення шкоди у більшому розмірі, повинен обґрунтувати такий розмір шкоди, але з обов'язковим виконанням наведеної норми права.

Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами поміркованості, розумності, справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Вирішуючи спір по суті та визначаючи розмір компенсації моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із розрахунку такої шкоди, наведеного у висновку судово-психологічної експертизи від 25.02.2016 року № 1213/15-23 згідно із яким розмір моральної шкоди, що була заподіяна позивачу, з урахуванням психологічних коефіцієнтів може становити 675 мінімальних розмірів заробітних плат.

У той же час суд першої інстанції вказаному висновку належної оцінки не дав та не врахував, що наведені у висновку судово-психологічної експертизи від 25.02.2016 року розрахунки грошової компенсації за спричинену моральну шкоду, завдану позивачу є лише науково-практичною рекомендацією для визначення характеру та ступеня моральних страждань з урахуванням індивідуально-особистих властивостей підекспертного і суб'єктивних наслідків зазначеної ситуації, ці висновки носять ймовірний характер, тому при вирішенні питання про визначення розміру компенсації моральної шкоди мають перевірятися у сукупності з іншими доказами по справі.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, належним чином не перевірив заперечення відповідачів щодо визначення розміру моральної шкоди та інших доказів, та дійшов до помилкового висновку про максимальний розмір компенсації моральної шкоди визначеної висновком експерта.

У той же час, зважаючи на те, що визначений судом першої інстанції розмір компенсації моральної шкоди не в повній мірі відповідає засадам розумності, поміркованості та справедливості, та враховуючи характер вимушених змін позивача у життєвих і виробничих стосунках, які він зазнав у зв'язку із тривалим кримінальним провадженням та необхідністю відновлення попереднього стану, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції, зменшивши розмір компенсації моральної шкоди із 930 150 грн. до 120 000 грн.

За змістом ст. ст. 84, 88 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до судових витрат, серед інших, належать і витрати на правову допомогу.

Як вбачається з квитанції адвокатом Коваль О.Є. 04 березня 2015 року прийнято 5 000 грн. на підготовку справи. 04 березня 2015 року також між адвокатом Коваль О.Є. і ОСОБА_6 укладено договір про надання правової допомоги.

Поскільки позов задоволено частково і пропорційно задоволеному позову підлягають судові витрати, а саме в сумі 250 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Прокуратури Черкаської області задоволити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 квітня 2016 року змінити в частині визначення розміру компенсації моральної шкоди, зменшивши її розмір з 930 150 грн. до 120 000 грн. , і судових витрат із 5 000 грн. до 250 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :