Провадження № 2/638/604/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Наумової С.М.,

за участю секретаря Токарєвої М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_3, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.08.2008 року між відповідачем ОСОБА_3 та нею, ОСОБА_4 було укладено шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції було зроблено актовий запис № 1370.

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач зазначає, що останнім часом їхні сімейні стосунки з відповідачем погіршувалися, зникло взаєморозуміння, через різні погляди на життя виникали постійні сварки, та їхні відносини перестали мати ознаки шлюбних.

Позивач також зазначає,що стосунки фактично були припиненні з червня 2015 року, оскільки вони стали проживати окремо один від одного. Малолітній син ОСОБА_5, на даний момент проживає з позивачкою. Тому позивач вважає,що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. На даний момент сумісне проживання припинено, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має, оскільки у неї , та на її погляд у відповідача, на грунті сімейно-побутових проблем розвинулась неприязнь один до одного, втрачення почуття поваги та любові. Тому позивач просить шлюб розірвати.

В судовому засіданні позивач зазначала, що почуття любові втрачені, наміру зберегти шлюб вона не має, та наполягала на розірванні шлюбу. В подальшому, в судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву, в якій просив справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище чоловіка «Подвезько»

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заперечення на позов в яких зазначав про слухання справи за його відсутністю, а також зазначив, що насправді, погіршень в стосунках з дружиною ніколи не було, а навпаки, за 12 років спільного проживання, вони обидва стали емоційно більш дорослими та врівноваженими, а їхні дії стали розумними та обдуманими, що призвело не тільки до посилення їхніх спільних теплих почуттів, кохання та укріплення взаємного звязку, - але й до виникнення справжньої поваги один до одного. Тому відповідач зазначає, що нічого протилежного в їхніх з дружиною поглядах на життя не має і ніякого зникнення взаєморозуміння між ними не відбулося.

Крім того відповідач зазначає, що раптова одностороння зміна його дружиною ставлення до нього, не зважаючи на його почуття, любов і турботу, кардинально змінили його світосприйняття і світогляд, призвели до зневіреності в колишніх сподіваннях і зруйнувала його мрії на щасливе життя та майбутнє.

Крім того, відповідач зазначив, що заперечуючи проти наведеного в заяві його дружини обґрунтування її вимог та не визнаючи покладені в його основу нібито обставини, він визнає її позов та надає згоду на його задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 096965, виданного 02 серпня 2016 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1370, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 08 серпня 2008 року було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - ОСОБА_3, дружини - ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 211543, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції від 13 серпня 2010 року, ОСОБА_5 народився 18 липня 2010 року. Батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Житловий та майновий спір у сторін відсутній, сумісного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені.

Таким чином, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний.

Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Після розірвання шлюбу залишити за відповідачкою прізвище чоловіка « Подвезько».

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4-8,10,11,174,209,212,213- 215 ЦПК України, ст.ст. 105, 110-115 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 08.08.2008 року відділом реєстираціх актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, актовий запис № 1370 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище - « Подвезько».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий - суддя: С.М. Наумова