Справа № 1019/3386/12 Головуючий у І інстанції Керекеза Я. І.
Провадження № 22-ц/780/2812/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 26.05.2016
УХВАЛА

Іменем України

26 травня 2016 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів: Білоконь О.В., Гуль В.В.,

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської областівід 15 березня 2016року у справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавцяПереяслав-Хмельницького МРУЮ Київської області, яку мотивувала тим, що 14 січня 2016 року заступником начальника Відділу ДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ Київської області ОСОБА_3 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 14 січня 2016 року з примусового виконання виконавчого листа № 2/373/3/14 щодо зобовёязання ОСОБА_4 перебудувати зведений нею гараж. Вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження винесена неправомірно, державним виконавцем рішення суду в повній мірі не виконано. У звязку із наведеним просила скасувати постанову заступника начальника Відділу ДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ Київської області ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження від 14 січня 2016 року з примусового виконання виконавчого листа № 2/373/3/14, виданого 08 вересня 2014 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області, про визнання незаконними дій ОСОБА_4 з будівництва гаража.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2016 року скарга ОСОБА_2 задоволена. Постанова заступника начальника Відділу ДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ Київської області ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження від 14 січня 2016 року скасована.

Не погоджуючись із ухвалою в.о. начальника відділу ДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ Київської області ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2Ф, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Скаргу мотивує тим, що що згідно виданого ОСОБА_4 будівельного паспорту від 31березня 2015 року у проектній документації вказаний не гараж, а господарська споруда на що суд не звернув уваги. Крім того, було складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 29 травня 2015 року, з якого вбачається що рішення суду фактично виконане, тому вважає оскаржувану постанову законною.

Відділ ДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ Київської області належним чином повідомлений про час розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток, представника до суду не направив, причин неявки не повідомив, що відповідно до ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

В суді апеляційної інстанції представник завниці ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність і обгрунтованість ухвали суду та відсутність підстав для її скасування.

Боржник ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції погодилася із апеляційною скаргою, просила її задоволити та скасувати ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.387 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державну виконавчу службу задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення були прийняті відповідно до вимог закону, в межах повноважень державного виконавця і права чи свободи заявника порушено не було, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 30 квітня 2014 року з урахуванням ухвали про його розяснення від 21 листопада 2014 року в повній мірі не виконане, прийняття державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження є передчасним та підлягає скасуванню.

При цьому суд виходив з того, що акт перевірки вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29 травня 2015 року, складений Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області не свідчить про виконання судового рішення і його складання не повязане з цим.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до приписів ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно положень ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 30 квітня 2014 року рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду позов ОСОБА_2 задоволено частково, визнано незаконними дії ОСОБА_4 з будівництва гаража з відхиленням від проектної документації та зобовязано її перебудувати зведений гараж таким чином, щоб він не створював перешкод у користуванні належною ОСОБА_2 частиною будинку, рішення набрало законної сили.

На підставі вказаного рішення 08 вересня 2014 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист № 2/373/3/14, який перебував на примусовому виконанні у відділу ДВС Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 21 листопада 2014 року заяву відділу ДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ про розяснення рішення суду від 30 квітня 2014 було задоволено та розяснено, що ОСОБА_4 зобовязано перебудувати гараж відповідно до рішення № 13-4-7 від 22 грудня 2009 року архітектурно-містобудівної ради відділу містобудування і архітектури Переяслав-Хмельницької міської ради, рішення Виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради № 791-14 від 24 грудня 2009 року, припису № 851 від 04 червня 2010 року головного лікаря ДЗ „Переяслав-Хмельницька санітарно-епідеміологічна станція, норм Державних будівельних норм України „Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень (ДБН 360-92**).

Дана ухвала також набрала законної сили.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради №791-14 від 24 грудня 2009 року ОСОБА_4 дозволили, побудувати гараж розміром 4,0 х 6,0 м у домоволодіння АДРЕСА_1.

Із припису головного лікаря ДЗ «Переяслав-Хмельницька санітарно-епідеміологічна станція» № 851 від 4 червня 2010 року ОСОБА_4 було зобовязано розмістити гараж на відстані не менше 10 метрів від вікон сусіднього будинку.

За попередньою скаргою ОСОБА_2 на постанову про закінчення виконавчого провадження ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2015 року скасовано постанову заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції київської області ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження від 10 червня 2015 року.

24 грудня 2015 року було відновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/373/3/14, виданого 08 вересня 2014 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області, про визнання незаконними дій ОСОБА_4 з будівництва гаража.

14 січня 2016 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області винесена постанова про закінчення виконавчого провадження,посилаючись на те, що рішення суду боржником виконане, поскільки згідно ухвали про розяснення рішення суду, гараж було перебудовано ОСОБА_4 відповідно до рішення № 13-4-7 від 22 грудня 2009 року архітектурно-містобудівної ради відділу містобудування і архітектури Переяслав-Хмельницької міської ради, рішення Виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради № 791-14 від 24 грудня 2009 року, припису № 851 від 04 червня 2010 року головного лікаря ДЗ «Переяслав-Хмельницька санітарно-епідеміологічна станція», норм Державних будівельних норм України «Містобудування».

Також судом встановлено, що під час складання акту перевірки вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29 травня 2015 року, який слугував підставою для закінчення державним виконавцем виконавчого провадження, не було враховане судове рішення і про його існування посадові особи не були повідомлені.

Крім того, складання цього акту не свідчить про виконання судового рішення і його складання не повязане з цим.

За таких обставин суд обгрунтовано задовольнив скаргу ОСОБА_2, з огляду на те, що державним виконавцем не було перевірено виконання припису № 851 від 04 червня 2010 року головного лікаря ДЗ «Переяслав- Хмельницька санітарно-епідеміологічна станція» з якого вбачається, що ОСОБА_4 було зобовязано розмістити гараж на відстані не менше 10 м. від вікон сусіднього будинку.

Також у виконавчому провадженні під час складання спеціалістом акту перевірки вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил не було враховано рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 30.04.2014 року з ухвалою про його розяснення від 21.11.2014 року.

Доводи апеляційної скарги про законність винесеної постанови про закінчення виконавчого провадження та фактичне виконання рішення суду є необгрунтованими та не відповідають матеріалам справи. Як вказувалося вище, державним виконавцем не було враховано рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 30.04.2014 та ухвали про його розяснення від 21.11.2014, а тому рішення належним чином виконане не було.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області відхилити.

Ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської областівід 15 березня 2016року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: