АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3877/16 Справа № 183/3123/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Котушенко С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Красвітної Т.П., Романюк М.М.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

22 травня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТ "Комерційний банк "Надра" про поновлення на роботі. Позивач вказувала на те, що з 01 лютого 2013 року працювала у відповідача на посаді начальника відділення №0303. 24 квітня 2015 року її було звільнено з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників. Через чисельні переживання у зв'язку з незаконним звільненням вона хворіла і з 27 квітня по 15 травня 2015 року знаходилася на лікарняному.

Посилаючись на те, що звільнення її з роботи було проведено з порушенням вимог чинного трудового законодавства, позивач просила поновити її на роботі на займаній посаді з 27 квітня 2015 року, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу до моменту поновлення на роботі, 6 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, витрати на лікування в розмірі 2 222,90 грн. та оплатити лікарняний лист.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2015 року позов в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за вимушений прогул задоволено повністю, в частині відшкодування моральної шкоди - частково у розмірі 2000 грн., а в іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення в частині задоволених вимог як постановленого з порушенням норм матеріального та процесуального, а також про ухвалення нового рішення.

В іншій частині рішення не оскаржується і у відповідності зі ст.303 ЦПК України не переглядається.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2015 року апеляційну скаргу було відхилено, рішення суду першої інстанції - залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року, зазначена ухвала апеляційного суду скасована і справа передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В судове засідання, призначене на 25 травня 2016 року, позивач повторно не з'явилася, подала заяву про відкладення розгляду справи, але доказів про поважність причин неявки суду не надала. Дії ОСОБА_2 щодо неявки в судові засідання та неодноразового подання заяв про відкладення розгляду справи колегія суддів розцінює як зловживання процесуальними правами (ч.3 ст.27 ЦПК України) і вважає за необхідне розглянути справу за її відсутності.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів не знаходить передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що позивач з 01 лютого 2013 року перебувала з відповідачем у трудових правовідносинах, працюючи на посаді начальника відділення №0303 ПАТ КБ "Надра".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №26 від 05 лютого 2015 року у ПАТ КБ "Надра" запроваджено тимчасову адміністрацію, згідно рішення №85 від 23 квітня 2015 року продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації, а рішенням №113 від 05 червня 2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ "Надра".

Наказом №175 від 12 лютого 2015 року "Про внесення змін до штатного розпису та скорочення чисельності та працівників ПАТ КБ "Надра" скасовано посаду начальника відділення №0303 Дніпропетровського районного управління ПАТ КБ "Надра".

24 лютого 2015 року ОСОБА_2 ознайомлена з попередженням про майбутнє звільнення з 23 квітня 2015 року за п.1 ст.40 КЗпП України та про відсутність вакантних посад.

Наказом №91-п від 17 квітня 2015 року позивача звільнено з займаної нею посадою за п.1 ст.40 КЗпП України з 24 квітня 2015 року.

Відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 2 ст. 40 цього Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з ч.ч.1 та 3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов'язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник є таким, що належно виконав наведені вище вимоги КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов'язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначав, що звільнення позивача було проведено із дотриманням вимог чинного трудового законодавства, оскільки на час повідомлення позивача про майбутнє звільнення були відсутні вакантні посади у банку, проте в подальшому ОСОБА_2 було запропоновано вільні посади у товаристві, що підтверджується пропозицією про роботу з переліком вакантних посад, з якою позивач ознайомилася 24 квітня 2015 року, електронним повідомленням про надіслання пропозиції про роботу з переліком вакантних посад, направленого на електронну адресу позивача та актом від 24 квітня 2015 року щодо повторного повідомлення позивача про наявні вільні посади в телефонному режимі.

Задовольняючи вимоги позивача, суд виходив із того, що наказ про звільнення ОСОБА_2 з роботи було видано 17 квітня 2015 року, тобто до ознайомлення її з переліком вакантних посад, доказів про відмову позивача від будь-якої посади відповідач суду не надав, а з відповіді уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ КБ "Надра" (а.с.44 т.1) вбачається, що станом на 25 квітня 2015 року вакансій немає.

З таким висновком суду погодитися не можна з огляду на наступне.

Зі справи вбачається, що наказ №91-п дійсно відповідачем було видано 17 квітня 2015 року, але в ньому зазначено про звільнення ОСОБА_2 з роботи 24 квітня 2015 року. В цей день її було ознайомлено з переліком вакантних посад, але бажання зайняти будь-яку з цих посад позивач не виявила, зробивши на пропозиції про роботу власноручний запис про те, що для розгляду пропозиції потрібно штатний розклад по Дніпропетровському РУ (а.с.68 т.1, 92 т.2).

На вказаний запис 30 квітня 2015 року ОСОБА_2 було надано відповідь про те, що перелік вакантних посад у системі ПАТ КБ "Надра", які виникали протягом дії повідомлення про заплановане вивільнення від 18 лютого 2015 року був розміщений та постійно оновлювався на внутрішньму інтернет-сайті ПАТ КБ "Надра", а також про відсутність вакансій станом на 25 квітня 2015 року у відділенні ПАТ КБ "Надра" Дніпропетровське РУ (а.с.44 т.1).

Оскільки в пропозиції про роботу інформація про вакантні посади у відділенні ПАТ КБ "Надра" Дніпропетровське РУ відсутня і для розгляду вказаної пропозиції не було необхідності надання штатного розкладу по Дніпропетровському РУ, дії позивача свідчать про відсутність бажання зайняти будь-яку з запропонованих вакантних посад.

Враховуючи відсутність доказів про порушення прав позивача при її звільненні з роботи, а також те, що суд не прийняв до уваги наведені обставини та дійшов безпідставного висновку про відсутність у відповідача вакансій станом на 25 квітня 2015 року, тоді коли це стосувалося лише відділення ПАТ КБ "Надра" Дніпропетровське РУ, ухвалене у справі рішення в оскарженій частині підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні даної частини позову.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 316 ЦПК України колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" задовольнити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2015 року в оскарженій частині скасувати. У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Котушенко С.П.

Судді Романюк М.М.

ОСОБА_3