Справа № 289/1771/16-ц
Номер провадження 2/289/1013/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2016 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Невмержицького І.М..,

при секретарі Шуба В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті ОСОБА_2 залишилось нерухоме майно, з квітня місяця 2006 року і до цього часу позивачка користується та володіє цим майном, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: вул. Центральна, будинок № 219 в с. Кичкирі, Радомишльського району, Житомирської області, інших осіб які мають право на дане майно немає, тому просила суд визнати за нею після смерті ОСОБА_2 право власності на житловий будинок № 219, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Центральній у с. Кичкирі, Радомишльського району, Житомирської області.

Позивач у судове засідання не зявилась, про дату час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся, надіслав до суду заяву, просив розгляд справи проводити без участі його представника, позовні вимоги визнає.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, народилася 08 грудня 1967 року в селі Крупня, Білорусь, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1.

З квітня місяця 2006 року і до цього часу позивачка користується та володіє житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами за адресою: вул.. Центральна, будинок № 219 в с. Кичкирі, Радомишльського району, Житомирської області, що підтверджується довідкою Кичкирівської сільської ради за №663 від 13.09.2016 року.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 20 червня 2008 року (справа №2-663/08) за ОСОБА_2, визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за вищезазначеною адресою.

8 грудня 2008 року на підставі вищевказаного судового рішення, зареєстровано право власності на вищевказане нерухоме майно в КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» в книзі №15, номер запису: 3439, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21175681.

Власник будинку - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, 28 листопада 2007 року вибув з місця реєстрації - вул. Центральна, 219 в с. Кичкирі, Радомишльського району, Житомирської області до села Ставки, Радомишльського району, Житомирської області, що підтверджується довідкою Кичкирівської сільської ради №664 від 13.09.2016 року та копією його паспорту.

ОСОБА_2 помер 08 листопада 2014 року у віці 87 років в м. Коростень, де проживав в кімнаті 505 в будинку №81 по вулиці Котовського, в комунальній установі «Коростенський геріатричний пансіонат для ветеранів війни та праці», про що Коростенським відділом РАЦС 08 листопада 2014 року був зроблений актовий запис за №853, що підтверджується довідкою №406 від 11.10.2016 року.

На підставі частини 1 статті 344 ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, позивачка добросовісно набула право власності на цілий житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: вул. Центральна, №219, в с. Кичкирі, Радомишльського району, Житомирської області, оскільки: «Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.»

За весь час користування та володіння цим нерухомим майном, позивачка неодноразово проводила капітальні та поточні ремонти за власні кошти, обробляла земельну ділянку біля будинку.

З січня місяця 2007 року ОСОБА_1 своєчасно оплачує податки на землю особисто або через свого представника - ОСОБА_3, який діяв на підставі довіреності від 18 квітня 2008 року, що підтверджується квитанціями про сплату податків і зборів та довіреністю.

У відповідності до частини 4 статті 344 ЦК України: «Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду»

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, у відповідності до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Судом установлено, що жодна особа не заявляє вимог щодо вказаного нерухомого майна, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що є підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 32, 60, 88, 158, 197, 212-215, 223, 224-226, 367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, Білорусь, паспорт серії СТ № 381144 виданий Макарівським РС УДМС України в Київській області, 04.02.2014 року, право власності на цілий житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за №219 по вул. Центральній, Радомишльського району, Житомирської області за набувальною давністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів, починаючи з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І. М. Невмержицький