Провадження № 4-с/761/110/2016
У Х В А Л А

Іменем України

23 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Волошина В.О.

при секретарі: Михнюк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Група «ВІА Гра» на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Стельмах Олесі Олександрівни, заінтересована особа: ОСОБА_2, про визнання дій неправомірними та скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

В січні 2016р. заявник ТОВ «Група «ВІА Гра» звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на дії державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Стельмах О.О. (далі по тексту - державний виконавець), в якій просило суд: визнати дії державного виконавця неправомірними; скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27 листопада 2015р. у межах виконавчого провадження № 44091233, матеріали якого перебувають у ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що на виконанні у ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві знаходилося виконавче провадження № 44091233 за виконавчим листом № 761/26149/13-ц від 17 липня 2014р., виданим Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Група «ВІА Гра» збитку у розмірі 125200,0 грн. 20 лютого 2015р. представником заявника до канцелярії ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві було подане клопотання про вжиття заходів тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України датоване 19 лютого 2015 р., оскільки всі інші заходи, вжиті державним виконавцем в ході проведення виконавчих дій, жодного результату не дали. Вказане подання було подано державним виконавцем до Шевченківського районного суду м. Києва 08 жовтня 2015р., що підтверджується відміткою на супровідному листі від 19 вересня 2015р. № 50245 ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015р. відмовлено у задоволенні подання державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Стельмах О.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 Проте, ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015р. по справі № 761/29472/15-ц була оскаржена стороною заявника та 17 грудня 2015р. ухвалою Апеляційного суду м. Києва її було скасовано, а питання про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_3 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того, 30 жовтня 2015р. стороною заявника було подано до канцелярії ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві інформаційний лист, у якому повідомлялося, зокрема, про намір стягувача оскаржувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015р. у справі № 761/29472/15-ц в апеляційному порядку. Однак, 14 січня 2016р. представником стягувача поштою отримано постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27 листопада 2015р., яка обґрунтована, зокрема, тим, що виконавчий документ підлягає поверненню у зв'язку із відмовою Шевченківського районного суду м. Києва у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 На підставі чого заявник вважає, що на момент винесення оскаржуваної постанови від 27 листопада 2015р., питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 44091233 ще не було остаточно вирішено в судовому порядку, таким чином, державний виконавець не мав права виносити постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві до завершення судового розгляду вказаного вище подання та сплину строків на відповідне судове оскарження.

До судового засідання представник заявника подала на адресу суду заяву про слухання справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд, з підстав викладених у скарзі, її задовольнити.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи оповіщались в установленому законом порядку, поважність причин неявки суду повідомлено не було, при цьому, їх неявка не є перешкодою для розгляду поданої скарги.

Від заінтересованої особи до суду жодних заперечень за весь час розгляду скарги не надходило, проте в матеріалах справи містяться клопотання представника заінтересованої особи про перенесення розгляду справи у зв'язку з тривалим відрядженням.

Враховуючи швидкоплинність процесу із розгляду даної категорії справ, а також положення ст. 386 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд даної скарги за відсутності нез'явившихся осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 17 липня 2014р. Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист у справі № 761/26149/13-ц (провадження № 2/761/710/2014), за яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Група «ВІА Гра» збитку у розмірі 125200,0 грн.

21 липня 2014р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44091233 за вказаним виконавчим листом, стягувачем у якому є заявник.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем були проведені дії, зокрема, щодо розшуку майна боржника, арешту банківських коштів боржника та інші, але, у зв'язку із неефективністю зазначених дій, за клопотанням представника стягувача, 08 жовтня 2015р. державним виконавцем до Шевченківського районного суду м. Києва було подано подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3

Ухвалою від 15 жовтня 2015р. по справі № 761/29472/15-ц Шевченківський районний суд м. Києва відмовив у задоволенні подання державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Стельмах О.О. від 08 жовтня 2015р. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3

30 жовтня 2015р. стороною стягувача було подано до канцелярії ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві інформаційний лист, із вимогою повідомити про надходження до державного виконавця ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015р. у справі № 761/29472/15-ц та із повідомленням про намір самостійно оскаржувати зазначену ухвалу в апеляційному порядку.

06 листопада 2015р. стороною заявника, з додержанням процесуальних строків на апеляційне оскарження, було подано апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015р. у справі № 761/29472/15-ц.

17 грудня 2015р. Апеляційним судом м. Києва у справі № 761/29472/15-ц (номер в апеляційній інстанції 22-ц/796/16450/2015) було винесено ухвалу, якою скасовано ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2015р. у справі № 761/29472/15-ц та повернуто справу на новий розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва.

14 січня 2016р., відповідно до даних сайту УДППЗ «УКРПОШТА», представником стягувача було отримано по пошті постанову державного виконавця від 27 листопада 2015р. про повернення виконавчого документа стягувачеві, в якій зазначалося, що виконавчий документ повертається у зв'язку із тим, що заходи щодо виявлення майна боржника виявились безрезультатними, а у поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України державному виконавцю Шевченківським районним судом м. Києва - відмовлено.

15 січня 2016р. стороною заявника було подану скаргу на дії державного виконавця у межах розгляду справи № 761/26149/13-ц.

Проте, як вбачається з наданих суду матеріалів виконавчого провадження № 44091233, запит представника стягувача від 30 жовтня 2015р., як і інші документи, зокрема, копії апеляційної скарги стягувача на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015р. у справі № 761/29472/15-ц, копія ухвали Апеляційного суду міста Києва від 17 грудня 2015р. у справі № 761/29472/15-ц (номер в апеляційній інстанції 22-ц/796/16450/2015), копія ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2016р. по справі № 761/29472/15-ц, копія скарги представника стягувача на дії державного виконавця від 15 січня 2015р. та інші судово-процесуальні документи, що направлялися судом у межах розгляду даної скарги, в матеріалах виконавчого провадження № 44091233 відсутні.

Враховуючи зазначені та встановлені судом обставини, постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27 листопада 2015р. є такою, що винесена із порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» завершальною стадією судового провадження є виконавче провадження, тобто сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу; примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Згідно з п. 1 ч. 2 цієї статті передбачено, що відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення права та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що, Листом Верховного Суду України від 01 лютого 2013 р. «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» передбачено, що право оскаржити ухвалу суду першої інстанції щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України мають: державний виконавець, який вніс подання, сторони виконавчого провадження та інші зацікавлені особи.

Таким чином, незалежно від особи, яка оскаржила ухвалу суду першої інстанції щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, таке оскарження повинне здійснюватися у межах відповідного (відкритого) виконавчого провадження, а отже, при поверненні виконавчого документа стягувачеві, у даному випадку, державним виконавцем було порушено припис ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», щодо повноти обсягу вчинених виконавчих дій, тобто, будучи своєчасно повідомленим про намір стягувача самостійно оскаржувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015р. у справі № 761/29472/15-ц запитом від 30 жовтня 2015р., державний виконавець знехтував правами стягувача та передбаченими чинним законодавством України процесуальними строками на оскарження судових рішень та незаконно виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, при тому, що, на момент її винесення, апеляційна скарга вже була подана стягувачем і готувалася до розгляду в апеляційній інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 6, 11, 17 Закон України «Про виконавче провадження», ст.ст. 209, 210, 293, 294, 383-387 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Група «ВІА Гра» на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Стельмах Олесі Олександрівни, заінтересована особа: ОСОБА_2, про визнання дій неправомірними та скасування постанови - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Стельмах Олесі Олександрівни, вчинені в межах виконавчого провадження № 44091233, щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27 листопада 2015р.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Стельмах Олесі Олександрівни про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27 листопада 2015р., винесену в межах виконавчого провадження № 44091233.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: