Номер провадження: 22-ц/785/6162/16
Головуючий у першій інстанції Гайда-Герасименко О. Д.
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.

при секретарі - Сібовій А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Державної архітектурно-будівельної інспекції на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 травня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства "Агрофірма "Будаки" про визнаня права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИЛА:

27.04.2016 року, ОСОБА_2 звернувся із позовом про визнання права власності на будівлю магазина АДРЕСА_1

Позов обгрунтовано тим, що його батьку ОСОБА_3 належав майновий пай у розмірі 11 139 гривень в загальному пайовому фонді СВК "Чорноморський". Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.05.2006 року встановлено факт прийняття позивачем спадщини після смерті батька і за позичавем визнано право власності на майновий пай батька у розмірі 11 139 гривень. 03.06.2014 року виконком Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області видав на ім'я позивача свідоцтво про право власності на майновий пай у розмірі 11 139 гривень. У свій час, 20.12.2005 року між власниками майнових паїв, внаслідок разпаювання майна СВК "Чорноморський", укладено договір про спільне володіння, користування та розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності з передачею цього майна в оренду ПП "Агрофірми "Будаки". До передачі майна в оренду відповідачу, 21.05.2002 року приміщення магазина передано в оренду позивачу.10.02.2016 року, на підставі акту прийому-передачі, відповідач у рахунок паю передав позивачу приміщення магазина у АДРЕСА_1

Посилаючись на те, що державна реєстрація права власності на приміщення магазина не здійснювалась, що виключає нотаріальне оформлення правочину, за час користування нерухомим майном позивач здійснив капітальний ремонт і вклав в ремонт значні кошти, приміщення магазина отримано у користування як частка майнового паю, позивач понад 14 років користується спірним приміщенням, вважає, що має право отримати правовстановлюючі документи на нерухоме приміщення на підставі рішення суду, у зв'язку з чим просив позов задовольнити.

Сторони не приймали участі у судовому засіданні у суді першої інстанції.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.05.2016 року позов задоволено: суд визнав за позивачем право власності на будівлю магазина по АДРЕСА_1

В апеляційній скарзі керівник Білгород-Дністровської місцевої прокуратури (далі-прокуратура) просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на незаконність рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи і вимогам Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Закону України "Про місцеве самоврядування", ст. 328, 331 ЦК України.

У засіданні колегії суддів представник прокуратури скаргу підтримала.

Позивач, представник відповідача, представники осіб, в інтересах яких подана апеляційна скарга у засідання колегії суддів не з'явились, про розгляд справи апеляційним судом 15.09.2016 року сповіщені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленннями про вручення поштових відправлень апеляційного суду.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові на підставі ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України.

Згідно зі ст. 309 ч.1 п. п. 3, 4 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Позивач просив визнати за ним право власності на приміщення будівлі магазина по АДРЕСА_1 зокрема з підстав ст.ст. 328,372, 386, 392 ЦК України (а.с.2-4).

Між сторонами виникли правовідносини з визнання права власності на нерухоме майно, які регулюються нормами ЦК України.

Встановлено, що на підставі акта прийому-передачі №2 від 10.02.2016 року, приватне підприємство "Агрофірма "Будаки" (далі-ПП "Будаки") передало ОСОБА_2 приміщення будівлі магазину по АДРЕСА_1 (а.с.17).

Згідно технічного паспорта на будівлю магазина по АДРЕСА_1 складеного КП "Білгород-Дністровського бюро технічної інвентаризації"(далі-БТІ) 02.04.2014 року, приміщення будівлі магазина складається із самого приміщення магазина, вбиральні, хвіртки та огорожі і розташоване на території Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (а.с.18-22).

Станом на 31.12.2012 року БТІ не здійснювалась державна реєстрація права власності на нерухоме майно у вигляді приміщення будівлі магазина по АДРЕСА_1 (а.с.24).

Позивач, всупереч ст. ст. 57-60 ЦПК України, не надав суду першої інстанції належних та допустимих доказів того, що у період з 2013 по 2016 роки чи в інший час /у 2002 році, а.с.23/ за будь-ким, у тому числі за ПП "Будаки" або СВК "Чорноморський" здійснювалась державна реєстрація права власності на приміщення будівлі магазина по АДРЕСА_1.

Приміщення будівлі магазина по АДРЕСА_1 знаходиться на землях Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

Суду не наданадо належних та допустимих доказів того, що СВК "Чорноморський" чи ПП "Будаки або позивачу, у встановленому законом порядку, виділялась земельна ділянка на території Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області під будівництво приміщення магазину по АДРЕСА_1

У справі також відсутні належні та допустимі докази того, що після будівництва приміщення будівлі магазина, зазначене приміщення, у встановленому законом порядку, здавалось в експлуатацію з оформленням права власності на спірне нерухоме майно.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ст. 328 ч.1 ЦК України).

Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва /створення майна/, його прийняття в експлуатацію та державної реєстрації (ст. 331 ч.ч.2,3 ЦК України).

Разом з тим, позивач не надав суду доказів того, що саме він здійснював будівництво приміщення магазину по АДРЕСА_1.

Приєднані до матеріалів справи договір від 21.05.2002 року між СВК "Чорноморський" та приватним підприємцем ОСОБА_4, а також договір про спільне користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності між СВК "Чорноморський" та ПП "Будаки" від 20.12.2005 року, договір оренди майна від 06.01.2006 року та акт прийому-передачі до договору про спільне володіння майном від 07.03.2006 року - не є належними та допустимими доказами реєстрації права власності на спірне нерухоме майно, як за СВК "Чорноморський", за ПП "Будаки" або за позивачем ОСОБА_2 (а.с.11-15,23).

Між тим, згідно листа КП БТІ від 29.03.2016 року, станом на 31.12.2012 КП БТІ не здійснював державну реєстрацію спірного об'єкта нерухомості.

Посилання позивача на ст. 392 ЦК України, як на підставу визнання за ним права власності на спірне нерухоме майно, є необгрунтованими.

Так, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ч.1 ЦК України).

У даному випадку, позивач, належними та допустимими доказами не довів, що він дійсно є власником спірного майна або втратив документ, який засвідчував його право власності на це нерухоме майно.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову позивачу у позові за недоведеністю вимог.

Рішення суду першої інстанції впливає на права органу місцевого самоврядування - Приморської сільської ради та Державної архітектурно-будівельної інспекції, оскільки, відповідно ст. ст. 12, 122 ЗК України, ст.ст. 60 п.п.5,8 Закону України "Про місцеве самоврядування", саме Приморська сільска рада, як орган місцевого самоврядування, вправі вирішувати усі питання щодо використання та охорони земель комунальної власності, а орган державної влади /контролю/ - Державна архітектурно-будівельна інспекція здійснює функції та повноваження контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов необгрунтованого висновку про задоволення позову, рішення суду не відповідає обставинам справи і нормам матеріального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України, з позивача на користь прокуратури Одеської області підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору, які документально підтверджені (а.с.52).

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Державної архітектурно-будівельної інспекції - задовольнити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 травня 2016 року - скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 у позові до приватного підприємства "Агрофірма "Будаки" про визнання права власності на будівлю магазина по АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь прокуратури Одеської області судові витрати у вигляді судового збору у сумі 606 гривень 32 копійки.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Н.Д. Плавич