Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 320/4559/16 Головуючий у 1 інстанції: Бахаєв І.М.
№ провадження 22-ц778/4353/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Мельник З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 серпня 2016 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

19.07.2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу в розмірі 108172 грн. 05 коп. за договором позики від 09.04.2014 року укладеного між сторонами.

19.07.2016 року ОСОБА_4 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій зазначав, що за відповідачем зареєстровано житловий будинок № 14 по вул. Суворова в с. Мордвинівка Мелітопольського району Запорізької області.

У випадку задоволення позовних вимог у цій справі відповідач буде зобов'язаний відшкодувати вищезазначену суму боргу.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на житловий будинок № 14 по вул. Суворова в с. Мордвинівка Мелітопольського району Запорізької області, який зареєстрований за ОСОБА_3

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 серпня 2016 року заяву задоволено.

Накладено арешт на житловий будинок № 14 по вулиці Суворова у селі Мордвинівка Мелітопольського району Запорізької області, який зареєстрований за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Мелітопольською районною держадміністрацією від 08.01.1993 року, шляхом заборони відчуження та реєстрації прав власності на вказаний обєкт.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати ухвалу суду.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи до апеляційного суду не зявилися, про причини неявки суд не повідомили.

Зважаючи на те, що неявка належно повідомлених сторін не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності, законом передбачені скорочені строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду і відкладення розгляду справи в цих межах неможливо, керуючись ст. ст. 303-1, 305 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглядати справу за відсутності сторін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами ч.1 п.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до ст.ст.151, 152 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позов може забезпечуватися забороною вчиняти певні дії, накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

За роз'ясненнями п.4 постанови Пленуму Верховноо Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про забезпечення позову, суд врахував майновий характер та підстави спору між сторонами, предметом якого являється стягнення боргу в загальній сумі 108172 грн. 05 коп.

Спосіб забезпечення позову обрано судом відповідно до ст. 152 ЦПК України і співмірно із заявленими позивачем вимогами.

Накладення арешту на нерухоме майно боржника не завдасть істотної шкоди його правам і інтересам, забезпечить реальне виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що вартість нерухомого майна, яким забезпечено позов, перевищує суму боргу, ніякими допустимими доказами не підтверджені.

Крім того, договір позики не припинив своєї дії і у відповідності з його умовами, оскільки у випадку не виплати суми боргу у строк до 15.10.2014 року боржник зобовязується повернути позикодавцю 4% за користування коштами.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими для вирішення спірного питання.

Керуючись ст.ст. 307, 312 п.1 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 серпня 2016 року у цій справі залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: