У х в а л а

16 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Гуменюка В.І., Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 7 липня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 24 вересня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Стандарт» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 3 % річних та інфляційних втрат і зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Стандарт» про визнання недійсними договорів про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, стягнення безпідставно списаних коштів,

в с т а н о в и л а:

Вінницький міський суд Вінницької області рішенням від 7 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 24 вересня 2015 року, позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Стандарт» (далі - ПАТ «КБ «Стандарт») задовольнив частково: стягнув з відповідача на користь банку 59 тис. 58 грн 3 коп. заборгованості за договором кредиту від 5 грудня 2014 року, з яких 45 тис. 456 грн 88 коп. нестандартної заборгованості, 13 тис. 223 грн 80 коп. інфляційних втрат, 377 грн 35 коп. - 3 % річних від простроченої суми, а також 15 тис. 691 грн 62 коп. заборгованості за договором кредиту від 29 грудня 2014 року, з яких 12 тис. 77 грн 82 коп. нестандартної заборгованості, 3 тис. 513 грн 54 коп. інфляційних втрат, 100 грн 26 коп. - 3 % річних від простроченої суми.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ПАТ «КБ «Стандарт» та зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 відмовив.

Стягнув з відповідача у дохід держави 747 грн 50 коп. судового збору.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 28 січня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилила; рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 7 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 24 вересня 2015 року залишила без змін.

28 квітня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 7 липня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 24 вересня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2016 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 526, 625, 1071 Цивільного кодексу України.

На обґрунтування підстави перегляду вказаних судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 листопада і 18 грудня 2013 року, в яких, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних судових рішеннях, застосовано зазначені норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 28 січня 2016 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд, залишивши судові рішення без змін, погодився з висновками судів про те, що банк правомірно списав з карткового рахунку відповідача суми нестандартної заборгованості, оскільки останній надав згоду банку без додаткових узгоджень та надання будь-яких додаткових документів самостійно списувати зі свого карткового рахунку вказані суми; при цьому право ОСОБА_4 на одержання необхідної доступної, достовірної та своєчасної інформації обмежене не було.

Разом з тим в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих заявником для порівняння, містяться такі висновки:

- в ухвалі від 13 листопада 2013 року касаційний суд, залишивши судові рішення без змін, погодився з їх висновками про недоведеність факту ознайомлення позичальника з Умовами і правилами надання банківських послуг, оскільки ці Умови не містять його підпису; крім того, банк звернувся з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором з пропуском позовної давності;

- в ухвалі від 18 грудня 2013 року касаційний суд, направивши справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, указав на відсутність у матеріалах справи доказів того, що відповідач, підписуючи заяву позичальника, був ознайомлений та згоден з Умовами надання відповідного споживчого кредиту; крім того, зазначив про відсутність письмової заяви відповідача про сплив позовної давності.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовими рішеннями, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Стандарт» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 3 % річних та інфляційних втрат і зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Стандарт» про визнання недійсними договорів про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, стягнення безпідставно списаних коштів за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 7 липня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 24 вересня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук
В.І. Гуменюк
А.Г. Ярема