Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
11 травня 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі :
головуючого судді Гуденко О.А.
при секретарі - Гудковій Є.С. ,
за участю представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про усунення від отримання права на спадкування, визнання права власності та визначення часток, -
24 грудня 2015 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача з подальшим уточненням позовних вимог, в якому остаточно просив усунути ОСОБА_3 від отримання права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_1, померлого 14 червня 2007 року в м.Буча Київської області , визнати за ОСОБА_4 право спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_1 на володіння частиною квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_5 право спадкування за законом після смерті її сина ОСОБА_1 на володіння частиною квартири АДРЕСА_1; визначити частки у спадщині на вказану квартиру між спадкоємцями.
В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_6 позов підтримав, просив про задоволення позовних вимог в повному обсязі з викладених підстав.
Відповідачка в судове засідання не зявилася, повідомлялася судом неодноразово належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заперечення проти позову не надала.
Ухвалою суду постановлено розглядати справу у відсутності відповідача за згодою представника позивача в порядку заочного розгляду.
Вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.
14 червня 2007 року помер ОСОБА_1 в м. Буча Київської області.
З 1986 року і по день смерті померлий був зареєстрований разом з матір'ю ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 61).
З 28 жовтня 2005 року ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , з якою проживав однією сім'єю з квітня 2003 року по день смерті в м.Буча Київської області (а.с.7).
Як вбачається з протоколу анатомічного дослідження № 120 від 14.06.2007 року та лікарського свідоцтва про смерть № 120, ОСОБА_1 помер в лікарні швидкої медичної допомоги м.Ірпеня з діагнозом субарахноїдальний крововилив, атеросклеротична хвороба (а.с.22,30) .
Постановою слідчого СВ Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області від 05.02.2011 року відмовлено в порушенні кримінальної справи згідно п.1 ст. 6 КПК України по факту смерті ОСОБА_1В, (а.с. 24). Вказану постанову позивач не оскаржувала.
Також матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 зверталася до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом на вищевказану квартиру після смерті сина в квітні 2008 року, проте позов за заявою її представника залишено без розгляду ухвалою суду від 13.06.2008 року( а.с. 14-19).
Однокімнатна квартира № 96 за адресою м. Миколаїв, вул. Чкалова 122, належала ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 06.07.1998 року , виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду (а.с. 70).
З матеріалів спадкової справи № 648/07, заведеної Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою , вбачається, що Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_1 нікому зі спадкоємців нотаріусом не видане, міститься заява позивачки від 06.10.2008 року (а.с. 56 зв) з проханням не видавати свідоцтво в звязку з наявністю спору між спадкоємцями, які у встановлений законом строк та порядку звернулися з заявами про прийняття спадщини мати померлого ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_3
Донька померлого ОСОБА_7 звернулася з заявою про прийняття спадщини 13 жовтня 2008 року.
Державним нотаріусом неодноразово надсилалося на адресу ОСОБА_4 запити щодо надання свідоцтва про народження на підтвердження родинних відносин з померлим та обгрунтування пропуску шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини, проте жодних дій на запит нотаріуса остання не вчиняла.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині.
Проте в матеріалах справи позивачка та її представник не надали жодного достеменного доказу про те, що відповідачка вчиняла дії щодо умисного позбавлення життя спадкодавця.
За результатами численних звернень представника позивачки з приводу обставин смерті ОСОБА_1 правоохоронними органами неодноразово про проводилися перевірки, за результатами яких приймалися рішення про відсутність в діях відповідачки та будь-яких інших осіб ознак злочинів проти життя та здоров'я померлого.
Посилання позивача на лист ОСОБА_1 на адресу матері , а також характеристику відповідачки від сусідів не можуть бути прийняті судом до уваги, адже не є належними та допустимими доказами у справі, до того ж взагалі не містять відомостей щодо предмету доказування по даній справі.
Недоведеність підстав для усунення від права на спадкування, передбачених частиною 1 статті 1224 ЦК України, є підставою для відмови в позові в частині усунення відповідача від права на спадщину.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
В разі відмови нотаріуса від вчинення нотаріальних дій, особа має право звернутися до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність нотаріуса.
З досліджених матеріалів спадкової справи судом не вбачається перешкод позивачці для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру після смерті сина ОСОБА_1, адже Потанова нотаріуса про відмову у видачі такого свідоцтва відсутня, а заява її представника про притримання видачі такого свідоцтва ним не відкликана.
За такого, у задоволенні позовних вимог про визнання права власності за нею на відповідну частку спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті сина і визначення розміру такої частки слід відмовити, як передчасно заявлених- оскільки відсутні докази наявності спору про право в даних правовідносинах сторін.
Що стосується вимог позову про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом за ОСОБА_4, то вони також не можуть бути задоволені , оскільки вона з самостійними вимогами до суду не зверталася, а зазначена позивачем як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, що унеможливлює захист її прав у обраний позивачем спосіб.
Крім того, суд враховує, що ще в березні 2009 року ОСОБА_6 на його заяву, як представнику позивачки, нотаріусом надано відповідь, що спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняли мати спадкодавця ОСОБА_2М, його дружина ОСОБА_3І, та дочка ОСОБА_8 , а в квітні 2009 року (а.с. 77) роз'яснено про порядок звернення до суду з позовом щодо усунення спадкоємця від права на спадкування. Проте з зазначеним позовом позивачка звернулася до суду лише через майже 6 років після того, як достовірно дізналася про порушення свого права.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14, 209, 212-215 ЦПК України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про усунення від отримання права на спадкування, визнання права власності та визначення часток - відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі заяви про його скасування до Центрального районного суду м. Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області позивачем через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення .

Суддя О.А. Гуденко