Справа № 673/419/16-ц
Провадження № 2/673/293/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2016 р.

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі:головуючого - судді Коваля Ф.І.,

при секретарі Демчишиній Н.Г.,

за участю прокурора Благовісної Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Деражні цивільну справу за позовом Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров'я Хмельницької обласної державної адміністрації до ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, третя особа Хмельницька обласна лікарня, про стягнення коштів, витрачених закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння,-

встановив:

Згідно з вироком Деражнянського районного суду від 17 лютого 2016 року неповнолітній ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 30 серпня 2015 року біля 01 год. 30 хв. він, перебуваючи на території, прилеглій до кафе-бару «Околиця» в м. Деражня, в ході сварки з потерпілим ОСОБА_4 наніс йому удар правою рукою в нижню частину обличчя, умисно заподіявши потерпілому тілесне ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи зліва в ділянці кута, яке є тілесним ушкодженням середньої тяжкості, що призвело до тривалого розладу здоров'я. Дії ОСОБА_2 кваліфіковані судом за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я. Цим же вироком йому призначене покарання у виді одного року позбавлення волі зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 104 КК України, з іспитовим строком на один рік.

Вирок суду набрав законної сили.

Хмельницька місцева прокуратура, керуючись наданим їй ст.121 Конституції України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст.45 ЦПК України правом представництва інтересів держави в суді, звернулася в суд в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров'я Хмельницької обласної державної адміністрації до неповнолітнього ОСОБА_1 та його батьків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення 2665 грн. 68 коп. коштів, витрачених закладом охорони здоров'я на стаціонарне на лікування потерпілого від злочинного діяння, посилаючись на положення ст. 1206 ЦК України, згідно з яким особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, ч.ч.1, 2 ст.1179 ЦК України, якими визначено порядок відшкодування шкоди, завданої неповнолітньою особою, а також на п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 7 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», згідно з яким витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала і просить, враховуючи ту обставину, що відповідач ОСОБА_1 є неповнолітнім і не має самостійного доходу, провести стягнення коштів, витрачених на лікування потерпілого, солідарно із його батьків, відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3

Представник Департаменту охорони здоров'я Хмельницької обласної державної адміністрації, в інтересах якого заявлено позов, в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, проте подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім того, зі змісту їхніх заяв вбачається, що позову вони не визнають, посилаючись на те, що грошові кошти вже стягнуті з ОСОБА_1 за вироком суду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, Хмельницької обласної лікарні в судове засідання не з'явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи позов.

Вислухавши доводи прокурора та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 1206 цього Кодексу особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Як вбачається з довідки Хмельницької обласної лікарні №01-07/1901 від 9 жовтня 2015 року, сума коштів, витрачених відділенням щелепно-лицьової хірургії вказаного медичного закладу на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4, становить 2665 грн. 28 коп.

Відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1996 року, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я.

Як вбачається із витягу зі Статуту Хмельницької обласної лікарні, вона є комунальним лікувально-профілактичним закладом, об'єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Хмельницької області, управління яким здійснює Хмельницька обласна рада.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 90 Бюджетного кодексу України консультативна амбулаторно-поліклінічна та стаціонарна допомога (лікарні республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення), центри екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, станції екстреної (швидкої) медичної допомоги фінансуються за рахунок обласних бюджетів.

Частиною 2 статті 61 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що районні та обласні ради затверджують районні та обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних та культурних програм, контролюють їх виконання.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Основи Законодавства України про охорону здоров'я» фінансування охорони здоров'я здійснюється за рахунок Державного бюджету України та місцевих бюджетів, фондів медичного страхування, благодійних фондів та будь-яких інших джерел, не заборонених законодавством.

Частинами 1 та 2 ст. ст.1179 цього Кодексу визначено, що неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

В ході розгляду Деражнянським районним судом кримінального провадження по обвинуваченню неповнолітнього ОСОБА_1 встановлено, що він є студентом денної форми навчання Вінницького торговельно-економічного інституту Київського національного торговельно-економічного університету, проте стипендії не отримує, будь-якого іншого самостійного доходу не має.

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку про те, що внаслідок вчиненого ОСОБА_1 злочину заподіяно шкоду інтересам держави в особі Департаменту охорони здоров'я Хмельницької обласної державної адміністрації, а тому наявні підстави для солідарного стягнення витрачених на лікування потерпілого від злочинного діяння коштів на користь Хмельницького обласного бюджету з батьків неповнолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_2 і ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 1166, 1179, 1206 Цивільного кодексу України, ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позовні вимоги задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь Хмельницького обласного бюджету 2665 грн. 28 коп. коштів, витрачених Хмельницькою обласною лікарнею на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 судовий збір в доход держави в розмірі по 689 грн. з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Ф. І. Коваль