АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2058/16 Головуючий 1 інстанції
Справа № 638/2048/15-ц ОСОБА_1
Категорія : надання послуг Доповідач Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді: Гальянової І.Г.,

суддів: Колтунової А.І.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря: Сватенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «А-1» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 січня 2016 року у справі за позовом Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «А-1» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за утримання будинків та прибудинкової території,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року представник позивача звернувсь до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів заборгованість за послугами з утриманню будинків і споруд та прибудинкової території в розмірі 7534,51 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є балансоутримувачем багатоквартирного житлового будинку по вул. Авіаційній, 1 у м. Харкові.

Відповідачі є власниками квартири № 24, що знаходиться у вказаному будинку та членами ОСББ «А-1» і ОСОБА_3 є членом ОСББ «А-1»

Відповідно до п. 11.3 Статуту ОСББ «А-1» обов'язком члена об'єднання є своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі.

Розмір щомісячних платежів та внесків ( тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території ), які повинні сплачувати члени ОСББ «А-1» було встановлено рішенням загальних зборів членів об'єднання у протоколі № 5 від 04.03.2010 р. у розмірі 1,60 коп. за кв. м. загальної площі приміщення, та у протоколі від 04.02.2012 р. у розмірі 2,15 коп. за кв. м. загальної площі приміщення.

Як на підставу вказаних позовних вимог представник позивача зазначає, що протягом тривалого часу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як співвласники квартири № 24 отримують послуги по утриманню будинку та утриманню прибудинкової території, але не сплачують за надані послуги у зв»язку з чим за період з 01.12.2010 року по 01.10.2013 року виникла вказана заборгованість.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 січня 2016 року позов ОСББ «А-1» задоволено частково.

Суд стягнув солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСББ «А-1» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 3 986 грн. 95 коп. та судові витрати у справі по 32, 28 грн. з кожного та відмовив позивачу в задоволенні позовних вимог в іншій частині.

В апеляційній скарзі представник ОСББ «А-1» просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при ухваленні рішення суд першої інстанції порушив вимоги ч.3 ст. 213 ЦПК України, а саме : не в повному обсязі дослідив протоколи загальних зборів ОСББ «А-1» № 5 від 04 грудня 2010 року та від 04 лютого 2012 року, внаслідок чого не прийняв до уваги той факт, що згідно з вказаними протоколами були встановлені розміри сплати за утримання будинків та прибудинкової території, та розмір сплати внесків для власників які мають автомобілі та ставлять їх на прибудинковій території 5,00 грн. за 1 ніч та 20,00 грн. для кожного власника квартири які спрямовуються на утримання прибудинкової території.

Представник позивача зазначає, що суд у своєму рішенні помилково ототожнює житлово-комунальні послуги та додаткові внески на утримання будинку, визначені загальними зборами ОСББ, оскільки згідно із Законом України «Про ОСББ» вищим органом управління об'єднання є загальні збори його членів до виключної компетенції яких, між іншим, належить затвердження кошторису, балансу об'єднання та річного звіту, визначення розмірів внесків та платежів членами об'єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржене в судовому порядку.

Представник позивача також зазначає, що вказані протоколи оскаржувались іншими мешканцями будинку у судовому порядку, але рішенням Дзержинського районного суду м. Харків від 13.12.2011 р. у задоволенні позову було відмовлено. Апеляційним судом Харківської області та Вищим спеціалізованим судом рішення Дзержинського районного суду м. Харків від 13.12.2011р. залишено без змін.

Представник позивача також посилається на те, що судом першої інстанції не було застосовано норму п.2 ст. 642 ЦК України щодо пропозиції укласти договір та не враховано, що відповідачі не оспорюють факту надання ОСББ «А-1» послуг утримання будинку та прибудинкової території та сплачують їх частково , що свідчить про визнання ними протоколів загальних зборів від 04 грудня 2010 року та від 04 лютого 2012 року, які є підставою для нарахування платежів та внесків до ОСББ «А-1».

Представник позивача також зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховані докази, щодо членства відповідачів в ОСББ «А-1» а також надані докази щодо пропонування позивачем відповідачам укласти договір на надання житлово-комунальних послуг відповідачам.

В запереченнях на апеляційну скаргу, представник відповідача, посилаючись на законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції та безпідставність доводів апеляційної скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу-без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з»явились, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень на апеляційну скаргу, судова колегія приходить до висновку,що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача та стягуючи з відповідачів заборгованість послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 3 986 грн. 95 коп., суд першої інстанції, з посиланням на вимоги ст. 1 частини 1-3 ст. 9, ст..12 ч.1 ст. 13 Закону України «Про об»єднання громадян», пункти 5.8, 10.1-10.3, 8.1. Статуту ОСББ «А-1»,ст. 322 ЦК України , ст.ст. 60, 61 ЦПК України, виходив з того, що відповідачі як власники квартири № 24 багатоквартирного будинку по вул. Авіаційній, 1 м.Харкова, балансоутримувачем якого є позивач, мають разом із іншими власниками квартир будинку нести витрати по утриманню належного їм нерухомого майна, відповідно до тарифів, затвердженими загальними зборами та виконавчим комітетом Харківської міської ради в зазначеному розмірі,з урахуванням часткової сплати відповідачами таких послуг.

Відмовляючи позивачу в задоволенні сплати інших додаткових внесків, а саме : витрат на благоустрій, утримання комори та плати за паркування автомобілів, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів, які б підтверджували ту обставину, що відповідачі є членами ОСББ «А-1» та доказів направлення ОСББ «А-1» на адресу відповідачів примірника договору чи пропозиції укласти договір про співпрацю та дії у спільних інтересів та сплату відповідачами зазначених внесків, ненадання позивачем доказів паркування відповідачами автомобілів, а також відсутності підстав для стягнення з відповідачів 413, 62 гривень перерахунку з червня 2009 року по грудень 2010 року.

Вказаний висновок суду відповідає вимогам закону та наявним у справі доказам, яким суд дав належну оцінку.

Так, судом першої інстанції встановлено, підтверджено наявними у справі доказами та сторонами цей факт не заперечується, що відповідачі є власниками квартири № 24, багатоквартирного житлового будинку по вул. Авіаційній, 1 у м. Харкові, балансоутримувачем якого , відповідно до розпорядження Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради від 27 вересня 2010 року № 1014 є позивач.

Власники приміщень члени ОСББ у відносинах із ОСББ мають керуватися статутом об»єднання та відповідним рішенням загальних зборів членів ОСББ, оскільки відповідно до п. 5.8. Статуту ОСББ «А-1» рішення , прийняті загальними зборами, є обов»язковими для всіх членів об»єднання, а не для всіх власників квартир в будинку.

Відповідно до ч.5 ст. 9 Закону України «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники приміщень, розташованих у межах одного житлового комплексу, які не є членами об»єднання, можуть укладати з об»єднанням угоди про співпрацю та дії у спільних інтересах.

Статтею 13 зазначеного вище Закону України встановлено, що відносини власників приміщень і управителя регулюються між ними , який укладається на основі Типового договору. Укладання між власником окремого приміщення у житловому комплексі та управителем є обов»язковим. У разі відмови власника приміщення укласти договір або сплачувати обов»язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об»єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. Право на звернення до суду виникає у об»єднання через шістдесят днів з дня припинення платежів або відмови в укладанні договору.

Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доказів, які б свідчили, що відповідачі є членами ОСББ «А-1», як і доказів, що позивачем на адресу відповідачів надсилавсь примірник договору чи пропозиція укласти договір про співпрацю та дії у спільних інтересах та сплату відповідачами додаткових внесків на утримання будинку та прибудинкової території , а відповідачі відмовились від укладання такого договору, позивач, в порушення вимог вказаної норми ЦПК України, суду не надав, як і не надав доказів , які б свідчили про користування відповідачами автостоянкою та доказів про наявність у позивача права на стягнення з відповідачів на його користь перерахунку за надані не ним послуги в період з червня 2009 року по грудень 2010 року.

За таких обставин, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив позивачу в задоволенні позовних вимог позивача в цій частині.

Доводи, викладені представником позивача в апеляційній скарзі вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують. були предметом їх розгляду судом першої інстанції. яким суд дав належну оцінку та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

З огляду на наведене, судова колегія приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 317, 319, 218 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «А-1» відхилити

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий, суддя: І.Г. Гальянова

Судді : А.І. Колттунова

ОСОБА_2