Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1069/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Плохотніченко Л. І.
Доповідач Франко В. А.
УХВАЛА

Іменем України

17.05.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючої судді: Франко В.А.,

суддів : Белінської І.М.,Чельник О.І.

секретар - Постоєнко А.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 лютого 2016 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приват Банк» про захист прав споживача та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до ПАТ КБ «Приват Банк» (далі-банк) про захист прав споживача та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначав, що в банку ним було отримано платіжну картку НОМЕР_1, на яку, йому як аспіранту щомісячно надходили кошти від Кіровоградської льотної академії Національного авіаційного університету. Строк дії цієї картки до квітня 2018 року, однак позивачем з невідомих причин картку було заблоковано, що спричинило для нього перешкоди у користуванні платіжною карткою та знятті коштів з рахунку з квітня 2015 року. Протягом 8-ми місяців він не міг скористатися коштами, які йому було перераховано.

Вважає що своїми діями банк порушив його право як споживача банківських послуг, заблокувавши без пояснень кошти на платіжній картці, чим позбавив його права вільно розпоряджатися коштами. Він не може купувати необхідні речі та продукти харчування.

На підставі викладеного і просив суд визнати незаконними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо заблокування картки НОМЕР_1 виданої на його ім»я та зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» усунути перешкоди в користуванні та розпоряджені позивачем грошовими коштами, що знаходяться на вищезазначеній платіжній картці позивача в межах фактичного залишку шляхом негайного розблокування зазначеної картки.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано незаконними дії ПАТ КБ «Приват Банк» щодо заблокування картки НОМЕР_1, виданої на ім'я ОСОБА_2. В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з цим рішення суду, ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду та постановити нове, яки задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_3 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Зазначала, зокрема, що діями банку порушується право її довірителя вільно розпоряджатися своїми коштами, так як картка знову заблокована і її довіритель не може знімати кошти з картки. Змінити банківську установу він не може, так як бухгалтерія Кіровоградської льотної академії відмовляє йому в цьому, з тих підстав, що сплачує заробітну плату працівникам та стипендії студентам саме через ПАТ КБ «Приватбанк».

Представник банку ОСОБА_4 з доводами апеляційної скарги не погодився та просив її відхилити, а рішення суду залишити без змін. Зазначає, що картка не є заблокованою і доказів іншого позивач не надав.

Заслухавши суддю доповідача пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції відповідно до ст..303 ЦПК України колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст..ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення.

За ст..11 ЦПК України , суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст.57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що позивач є користувачем платіжної картки НОМЕР_1 та клієнтом ПАТ комерційний банк «Приватбанк», (а.с.4), що не оспорюється сторонами.

З наданих представником відповідача відомостей щодо руху коштів по картці позивача судом першої інстанції було встановлено, що у період з 20.05.2015 року на платіжну картку НОМЕР_1 позивачеві находила стипендія, яка накопичувалася на вказаній картці.(а.с.45-46).

Суд зазначив, що про факти неможливості користування позивачем карткою свідчать квитанції від 20.01.2016 року, ( а. с. 30-32) надані позивачем, згідно з якими в квитанціях щодо проведення операцій по рахунку зазначено, «операції відхилено» та «немає дозволу».

Згідно зі ст..1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Згідно зі ст..526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що лише 12.02.2016 року позивачем було отримано по картці НОМЕР_1 кошти від відповідача на загальну суму 16 100, 00 грн.

Задовольняючи частково позов та визнаючи незаконними дії банку суд обґрунтовано зазначив, з чим погоджується і колегія суддів, що представником банку не доведено правомірності дій банку стосовно заблокування картки, що є обмеженням прав позивача щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходилися на його рахунку.

Судом першої інстанції було відмовлено в іншій частині позовних вимог, а саме усуненні перешкод в користуванні та розпорядженні ОСОБА_2 грошовими коштами, що знаходяться на його платіжній картці, оскільки, як вище зазначено, перешкоди у користуванні коштами усунені відповідачем і 12.02.2016 року позивачем було отримано по картці кошти від відповідача на загальну суму 16 100, 00 грн.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на ту обставину, що після ухваленого рішення суду знову платіжна картка є заблокованою не може бути прийнятою до уваги, так як виходить за межі позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Виходячи з вище наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, його висновки відповідають фактичним обставинам справи, а тому підстави для його скасування в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, , колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуюча суддя: /підпис /

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом :

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області В.А.Франко