Справа № 317/704/16-ц
№/п2/317/446/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2016 року Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Громової І.Б..
при секретарі Коваль В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 21 677,41 грн. В обґрунтування своїх позовних позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11.10.2005 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 48,00% на рік на суму залишку заборгованості . ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти. Відповідач, у порушення норм закону та умов договору, свої зобовязання належним чином не виконав. В звязку з чим станом на 17.01.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 21 677,41 грн., яка складається з наступного: 2158,53 грн. - заборгованість за кредитом; 18 010,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1008,45 грн. штраф (процентна складова), які позивач і просив стягнути з відповідача, а також судові витрати в розмірі 1378,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомляв, заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову не надав.
Суд на підставі ст.ст.169, 224-226 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб, на підставі наявних у ній даних в заочному порядку.
У звязку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалось, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).
Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому (ч.1 ст. 1049, ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Судом встановлено, що 11.10.2005 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н.
Відповідно до даного договору та заяви анкети, яка є невідємною частиною договору, позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 3000,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 48,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за кредитним договором виконав, про що свідчать підписи сторін на заяві анкеті, яка є невідємною частиною кредитного договору.
Відповідно до інформативної довідки, яка була надано банком до суду, кредитний ліміт за вказаним кредитним договором змінювався пять разів, в останнє 29.07.2015р. кредитний ліміт був встановлений в розмірі 2 160,00 грн.
Відповідач в свою чергу взяв на себе цим договором зобовязання: погашати заборгованість за даним кредитним договором, сплатити банку комісії (п.п.6.5. Договору).
Відповідно до наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунком заборгованості, відповідач ОСОБА_1 здійснював погашення за кредитним договором, однак останній платіж він зробив в січні 2009р.
Відповідно до п.9.12. кредитного договору, договір є дійсним впродовж 12 місяців з моменту підписання, якщо впродовж цього строку жодна із сторін не проінформує іншу про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.
Як вбачається із наданої банком відповіді на ухвалу суду про витребування доказів від 27.04.2016р., термін дії карткового рахунку до липня 2008р.
Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обовязки виникають у кожної сторони.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.
Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.
Відповідно до правової позиції ВСУ, який було зроблено під час розгляду справи №6-167 цс 14, у разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу або із закінченням строку кредитного договору.
Як вбачається із наданого банком до суду розрахунку заборгованості, останній платіж відповідачем ОСОБА_1 був здійснений 13.01.2009р., тобто суд вважає вважає початком строку перебігу позовної давності з 13.01.2009р.
Тому навіть з урахуванням посилання щодо встановлення банком строку позовної давності тривалістю 5 років, суд вважає, що з січня 2009р. строк позовної давності сплив.
Під час розгляду вказаної цивільної справи відповідач ОСОБА_1 до суду не зявлявся і не заявляв клопотання про застосування строків позовної давності але і позивачем до суду не надавалось заяв про поновлення строків позовної давності.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 84, 88,130, 174, 215, 224- 229, 294, ЦПК України, ст. ст.253, 261,267, 525, 526, 530, 536, 625, 1052 ЦК України, суд, -
В позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І.Б. ГРОМОВА