ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 липня 2016 р. Справа № 174/309/16-ц

п/с № 2/174/247/2016

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Пелипас Н.І.

з участю: представника позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання дитини,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 01.06.2016 р., позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває в шлюбі, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 17.07.2015 року, актовий запис № 76, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Від шлюбу з відповідачем, вони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини.

У зв'язку з тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, з січня 2016 року, вони припинили вести спільне господарство та проживають окремо один від одного. При цьому, їхній син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. В даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, отримує державну соціальну допомогу при народженні дитини на сина та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям в розмірі 1607,18грн., що підтверджується довідкою про отримання допомоги. Інших доходів вона не має.

Розмір отримуваної нею державної соціальної допомоги не дозволяє їй самостійно забезпечити належний рівень утримання їхньої дитини. На догляд за дитиною, а саме, на її харчування, одяг, засоби гігієни, вона витрачає кошти, в сумі приблизно 2000 грн. на місяць, однак їх повною мірою не вистачає для забезпечення життєдіяльності сина.

Відповідач офіційно працевлаштований, працює на підприємстві філія «ВГМК» ДП «ОГХК», отримує щомісячно заробітну плату в розмірі приблизно 2800 грн. на місяць, тобто має можливість надавати їй допомогу в утриманні їхньої дитини. Факти роботи відповідача, отримання заробітної плати, будуть підтверджуватися довідкою про його середньомісячну заробітну плату, клопотання про витребування якої вона заявить до початку розгляду справи за цим позовом по суті.

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідач зобов'язаний утримувати своїх дітей. Відповідач же ухиляється від його обов'язку, щодо утримання їхньої дитини, та в добровільному порядку допомогу на утримання сина не надає.

Аліменти відповідач нікому не платить, медичних захворювань, які б перешкоджали відповідачеві виконувати його обов'язок, щодо утримання дітей, у нього не має, непрацездатних батьків, інших дітей на утриманні у відповідача також немає, стягнень за виконавчими документами немає. Дані факти будуть підтверджуватись її поясненнями, поясненнями відповідача, які вони нададуть під час розгляду справи за цим позовом по суті.

На підставі викладеного й у відповідності із ст. 180, ч. 3 ст. 181, ст. 182, ч. 1 ст. 191 СК України, керуючись ст.ст. 118-120, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, п.3 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивачка прохає: стягувати з ОСОБА_3 аліменти на її користь, на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття; допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

В судове засідання позивачка не з'явилася та надала заяву про розгляд справи за її відсутності, з участю її представника адвоката ОСОБА_1

Представник позивачки, який не обмежений в його повноваженнях, в судовому засіданні позовні вимоги та їх обгрунтування підтримав в повному обсязі, додатково пояснив, що позивачка, відповідач та їх спільна дитина мають задовільний стан здоров'я. Позивачка на даний час, окрім державної допомоги по догляду за дитиною у розмірі 860 грн., іншого джерела доходів не має. Аліменти з відповідача, на утримання самої позивачки, до досягнення дитиною трирічного віку, не стягувалися.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову не надав, проте сам був повідомлений про час, дату та місце судового засідання належним чином 21.06.2016 р. під особисту розписку.

Згідно ст.ст.169, 224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень з боку представника позивача проти проведення судового засідання за відсутності відповідача, суд на місці ухвалив: судове засідання проводити за відсутності відповідача, з заочним розглядом справи.

Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності та взаємозвязку, а саме:

- копію витягу із паспорта громадянки України на імя ОСОБА_2, 13.03.1993 р. н.;

- копію свідоцтва про шлюб, згідно якого ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали шлюб 17.07.2015 р., актовий запис № 76 відділу ДРАЦС Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові Пашан, дружині - Пашан;

- копію свідоцтва про народження, згідно якого ОСОБА_4 народився 24 жовтня 2015 р., батьками його зазначені сторони;

- довідку ДСГП Вільногірської міської ради від 20.05.2016 р, № 336, про отримання ОСОБА_2 державної допомоги при народженні дитини з 01.11.2015 р. по 20.04.2016 р., та державної допомоги малозабезпеченим сім'ям з 01.03.2016 р. по 31.08.2016 р., на загальну суму 6654.36 грн. за період з листопада 2015 р. по квітень 2016 р.;

- довідку адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Дніпропетровській області від 07.06.2016 р., згідно якої ОСОБА_3, 02.10.1991 р. н., зареєстрований за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_2;

- керуючись законом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, не суперечать фактичним обставинам справи, не порушують прав та законних інтересів інших осіб, тому підлягають задоволенню в повному обсязі, за наступних обставин.

Сторони перебувають у шлюбі, проте фактично проживають окремо один від одного і не ведуть спільного господарства з січня 2016 р., спір між ними виник із факту неналежного виконання відповідачем, як батьком, встановленого законом обовязку, щодо участі в утриманні спільної дитини, сина ОСОБА_4, 24.10.2015 р. н.

Сторони мають одну спільну дитину, сина ОСОБА_4, 24.10.2015 р. н., яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується всією сукупністю наданих доказів та не заперечується сторонами. Проте з боку відповідача з січня 2016 року не надається коштів на утримання спільної дитини.

Сторони та їх дитина мають задовільний стан здоров'я. Доходи позивачки складаються з державної допомоги малозабезпеченим сім'ям у розмірі 860.00грн., дитина власних доходів не має, відповідач має доходи в виді заробітної плати, проте розмір її невідомий.

Згідно ст.ст.10,11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини , визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги, згідно ч.1 ст. 182 СК України, стан здоровя та матеріальне становище дитини, позивача та відповідача.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) одного із батьків, з якого будуть стягуватися аліменти.

Згідно ст. 7 СК України: 7. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. 8. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. 9. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно ст. 141 СК України: 1. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 2. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно ст. 155 СК України: 1. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. 2. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. 3. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. 4. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч.3 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд, вирішуючи питання про розмір аліментів, повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів неповнолітніх дітей, інші обставини які мають істотне значення.

Суд враховує, що відповідач не надав будь-яких заперечень проти позову та їх обгрунтувань, що позовні вимоги та розмір аліментів, саме 1/3 частка від доходу відповідача, обгрунтувані, що цього розміру буде достатньо для утримання дитини, що стягнення аліментів у цьому розмірі не порушує прав та законних інтересів відповідача, а також інших осіб, оскільки відповідач не має на утриманні інших непрацездатних осіб.

Приймаючи рішення про розмір аліментів, суд враховує всі встановлені у справі обставини, а також приймає до уваги наступні розрахунки: згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік», встановлено прожитковий мінімум на 2016 рік для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня -1313 гривень; з чого витікає, що 30% відсотків прожиткового мінімуму дитини у віці до 6 років, тобто мінімальний розмір аліментів, складає, відповідно 350.10 грн., 368.40 грн., 393.90 грн.

Згідно пункту 17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.06 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляду справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен згідно ч.3 ст.70 ЗУ "Про виконавче провадження", перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи.

Приймаючи до уваги викладене, оцінивши в сукупності та взаємозвязку всі представлені та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв'язку, керуючись законом, суд доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі, а саме про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки, на утримання їхньої спільної дитини, у розмірі 1/3 частини його щомісячного доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, що, на думку суду, не порушує прав та законних інтересів сторін, їх дитини та інших осіб, і буде відповідати вимогам справедливості, добросовісності та розумності (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, керуючись ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI, дійшов висновку, про покладення судових витрат у справі, в виді судового збору 551.20 грн., на відповідача, стягнувши з нього в дохід Державного бюджету України судовий збір в сумі - 551.20 грн.

На підставі ст.ст. 180184,191 СК України, керуючись ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215, 222-233, 294, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3, 02.10.1991 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого охоронником в філії Вільногірський ГМК ДП "ОГХК", на користь ОСОБА_2, 13.03.1993 р. н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН № НОМЕР_1, зареєстрованої за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_4, кім. 1-2, в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, аліменти на утримання дитини, сина ОСОБА_4, 24.10.2015 р. н., у розмірі 1/3 частини щомісячного заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду, тобто з 01 червня 2016 р., і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати у справі, в виді судового збору 551.20 грн., покласти на відповідача, ОСОБА_3, стягнувши з нього в дохід Державного бюджету України судовий збір в сумі - 551.20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію рішення, протягом двох днів з часу виготовлення його в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення сторонам.

Головуючий суддя Шаповал Г.І