Справа № 643/8134/16-ц
Номер провадження 2/643/4914/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2016 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Поліщук Т. В.,

за участю секретаря Литвиненка М.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_9 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в остаточній редакції якого просить визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 26.02.2016, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстровано в реєстрі за № 259 та застосувати до вказаного правочину наслідки недійсності правочину, визначені ст. 216 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 надав суду уточнену позовну вимогу зі змінами сторін та позовних вимог, а саме: визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 26.02.2016, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстровано в реєстрі за № 259 та застосувати до вказаного правочину наслідки недійсності правочину, визначені ст. 216 ЦК України.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 01.07.2016, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та застосувати до вказаного правочину наслідки недійсності правочину, визначені ст. 216 ЦК України.

Зобовязати орган державної реєстрації прав на нерухоме майно внести відповідні відомості про право власності на квартиру АДРЕСА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та обтяжень.

Представник відповідача та третьої особи ОСОБА_2 заперечував проти уточненого позову, вважав, що даний позов необхідно розглядати окремо.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до положень ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відносини, що виникають з приводу виконання повноважень щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є публічно - правовими, а орган, що здійснює державну реєстрацію, в даному випадку є субєктом, який здійснює владні управлінські функції. Отже, спір з приводу зобовязання орган державної реєстрації прав на нерухоме майно внести відповідні відомості про право власності на квартиру до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та обтяжень перебуває в межах адміністративної юрисдикції на підставі п. 1 ч. 1ст. 3 КАС України.

Відповідно до ст.ст. 2, 3, 8 Закону України ,,Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державна реєстрація є публічною, державний реєстратор здійснює державну реєстрацію прав власності та надає витяги з Державного реєстру, які і є публічними діями.

Виходячи із положень п.8 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013р. №8 ,,Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів, відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року ,,Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом статті 9 цього Закону державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус. Повноваження державного реєстратора, передбачені цим Законом, з видачі та прийому документів можуть виконувати посадові особи органів місцевого самоврядування, адміністратори центрів надання адміністративних послуг, нотаріуси. Відповідно до частини другої статті 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації. Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, виходячи з суб'єктного складу спірних правовідносин, предмету позовних вимог щодо зобовязання орган державної реєстрації прав на нерухоме майно внести відповідні відомості про право власності на квартиру АДРЕСА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та обтяжень, вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 27, 119-120, 122 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження ОСОБА_3 в частині позовних вимог про зобовязання орган державної реєстрації прав на нерухоме майно внести відповідні відомості про право власності на квартиру АДРЕСА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та обтяжень.

Розяснити позивачу право на звернення до адміністративного суду, в порядку який передбачено КАС України.

Прийняти до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_7, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 26.02.2016, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстровано в реєстрі за № 259 та застосувати до вказаного правочину наслідки недійсності правочину, визначені ст. 216 ЦК України та визнання недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 01.07.2016, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та застосувати до вказаного правочину наслідки недійсності правочину, визначені ст. 216 ЦК України.

Учасникам процесу направити уточнену позовну заяву, по справі оголосити перерву до 08.11.2016 о 10-30 годині.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду в частині відмови у відкритті провадження може бути подано протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої постановлено ухвалу - протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя Т.В. Поліщук