Справа № 127/793/16-ц
Провадження № 2/127/1643/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

Головуючого - судді Волошина С.В.,

за участю секретаря судового засідання Тонкопій Ю.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

представника ОСОБА_4 ОСОБА_5,

представника третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог Виконавчий комітет Вінницької міської ради, про усунення перешкод у здійсненні права користування майном,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог Виконавчий комітет Вінницької міської ради, про відновлення приміщення в первинний стан та надання доступу до місць загального користування, який мотивовано тим, що 27.05.2015 року позивач набула у власність квартиру № 228, що складає 1/20 частку секції № 19, яка знаходиться в будинку № 34 по вул. Баженова у м. Вінниці. Вказана квартира складається з кімнати 228 площею 13,00 кв.м, частини коридору 1 площею 1,4 кв.м, частини кухні 2 площею 0,6 кв.м, частини умивальні 8 площею 0,7 кв.м, частини санвузла 10 площею 0,3 кв.м, частини санвузла 12 площею 0,4 кв.м, та частини коридору 13 площею 1,4 кв.м. Сусіди позивачки відповідачі по справі здійснили самовільне перепланування приміщень загального користування, а саме санвузла та душової кімнати. При цьому, відповідачі замикають двері санвузлів та не допускають позивачку користуватись вказаними приміщеннями, на користування якими остання має право, оскільки є співвласником даних приміщень. Таким чином, відповідачі протиправно позбавили позивача права користуватись місцями загального користування: санвузлом № 10 та санвузлом № 12, чим обмежують її право власності та житлові права як мешканця будинку. На звернення позивачки про надання доступу до санвузла та душової кімнати відповідачі відмовляють, мотивуючи це тим, що остання не вносила кошти для його переобладнання.

Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою, в якій позивачка, з урахуванням зміни предмета позову, просила суд усунути їй перешкоди в користуванні своєю власністю - квартирою під № 228 в будинку № 34 по вул. Баженова в м. Вінниці, зобовязавши відповідачів надати їй вільний доступ до місць загального користування в гуртожитку (санвузлу 10 площею 0,3 кв.м. та санвузлу 12 площею 0,4 кв.м.) та зобовязати відповідачів привести за їх рахунок самовільно переобладнані ними місця загального користування до попереднього стану.

Ухвалою суду від 04.04.2016 року на підставі заяви позивача позовну заяву в частині зобовязання відповідачів привести за їх рахунок самовільно обладнані ними місця загального користування до попереднього стану залишено без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1, позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково зазначили, що позивач є власником квартири та співвласником спірних приміщень. В матеріалах справи є акти ПП «Бокуд» якими зафіксовано самочинні перепланування відповідачами місць загального користування і постанови про накладення на відповідачів адміністративного стягнення за вчинення таких несанкціонованих дій. Двері спірних приміщень закриті на замки і доступ туди мають тільки відповідачі. Така ситуація виникла з часу набуття нею у власність квартири. ОСОБА_4 зверталась до відповідачів, просила надати доступ, однак їй відмовлено у доступі, оскільки тільки вони бажають користуватись вказаними спірними приміщеннями. ОСОБА_4 пропонувала кошти за проведений відповідачами ремонт у спірних приміщеннях, однак відповідачі відмовились, оскільки виключно самостійно бажають користуватись санвузлами № 10, та № 12.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, оскільки перепланування було проведено задовго до того, як позивач набула у власність квартиру № 228, а саме в 2002 році. Тоді була здійснена перебудова і попередній власник кімнати № 228 ОСОБА_7 згідно усної домовленості між останньою та ОСОБА_4 користувалась спірним приміщенням № 12, а він відповідно користувався спірним приміщенням № 10. Він самостійно усе перебудовував, також самостійно здійснено ремонтні роботи в приміщенні № 10. А тому він вважає, що він має право самостійно користуватись спірним приміщенням. Він визнає ту обставину, що доступ до приміщення № 10 у позивача відсутній, оскільки воно закрите на замок і він їй не дозволяє ним користуватись. Він визнає, що згідно документів позивач має право на користування приміщеннями № 10, і № 12, однак ними вже користуються інші особи, тому вона має собі або побудувати самостійне приміщення санвузла, або користуватись уже збудованим санвузлом з кимось іншим, але не з ним.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні позов визнала, зазначила, що позивач дійсно має право користуватись спірними приміщеннями санвузлів № 10 та № 12. Однак їй має бути надано доступ до всіх приміщень а не тільки до тих, якими користується її сім»я.

Представник третьої особи - Виконавчого комітету Вінницької міської ради -ОСОБА_6 в судовому засіданні позов підтримав, вказавши на те, що виконком ВМР жодних дозволів на перепланування квартир не надавав, позивач має право на частку в спірних приміщеннях, а тому має право ними користуватися ними, разом з ним їй чиняться перепони з боку відповідачів.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозвязку, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 27.05.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим № 1652, прийняла в дарунок квартиру № 228, що складає 1/20 частку секції № 19, яка знаходиться в будинку № 34 по вул. Баженова в м. Вінниці (а.с. 6).

Право власності на вказану квартиру зареєстровано за позивачкою 27.05.2015 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 7).

Відповідно до технічного паспорту на вищевказану квартиру вона складається з кімнати 228 площею 13,00 кв.м, частини коридору 1 площею 1,4 кв.м, частини кухні 2 площею 0,6 кв.м, частини умивальні 8 площею 0,7 кв.м, частини санвузла 10 площею 0,3 кв.м, частини санвузла 12 площею 0,4 кв.м, та частини коридору 13 площею 1,4 кв.м. (а.с. 8).

01.09.2015 року представниками ПП «Бокуд» складено акт, яким зафіксовано, що в будинку № 34 по вул. Баженова на другому поверсі відбулася самовільна перебудова туалету і душової (а.с. 10).

11.11.2015 року комісією ПП «Бокуд» складено акт за наслідками обстеження кімнат № 228, 226, 227, 229, 230 будинку № 34 по вул. Баженова, відповідно до якого встановлено, що співвласники кімнат № 226, 227, 229, 230 (якими є відповідачі по справі) за власні кошти переобладнали туалет, який є спільною сумісною власністю кімнат № 228, 226, 227, 229, 230. В перебудований туалет позивачку вони не допускають, оскільки вона не вносила кошти для його переобладнання (а.с. 13).

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

У цьому звязку суд зазначає та приймає до уваги те, що постановами адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Вінницької міської ради від 27.11.2015 року встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно самовільно переобладнали місця загального користування в гуртожитку, а саме: туалет під душову кабіну та туалет до кім. № 229, 230 в будинку № 34 по вул. Баженова, не передбачаючи можливості настання шкідливих наслідків, чим порушили правила користування жилими будинками і жилими приміщеннями та вчинили правопорушення передбачене ст. 150 КУпАП. Вказаними постановами на відповідачів накладено адміністративні стягнення у виді штрафу (а.с. 17, 18).

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (ч. 2 ст. 13 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідачі по справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 самовільно переобладнали санвузол 10 площею 0,3 кв.м. та санвузол 12 площею 0,4 кв.м. на 2 поверсі в будинку № 34 по вул. Баженова в м. Вінниці, співвласницею яких є позивачка, а також чинять останній перешкоди в користуванні зазначеними приміщеннями, не допускаючи її до них. За таких обставин суд приходить до переконання, що права позивача порушені і підлягають захисту шляхом зобовязання відповідачів усунути їй перешкоди в користуванні своєю власністю - квартирою під № 228 в будинку № 34 по вул. Баженова в м. Вінниці, зобовязавши відповідачів надати їй вільний доступ до місць загального користування в гуртожитку (санвузлу 10 площею 0,3 кв.м. та санвузлу 12 площею 0,4 кв.м.).

При цьому суд, згідно ст. 11 ЦПК України, вирішуючи справу в межах позовних вимог, застосовує саме зобовязальний спосіб захисту порушеного права позивача, оскільки саме про такий спосіб захисту порушеного права позивач просив суд.

Заперечення ОСОБА_3, з приводу того, що він самостійно здійснив ремонтні роботи та роботи з переобладнання спірного приміщення № 10, як підстава для позбавлення позивача права користуватись місцями загального користування судом до уваги не приймаються, оскільки такі дії відповідача не ґрунтуються на вимогах закону, а його дії є протиправними та такими, що суперечать встановленим законом правам позивача на користування своїм майном.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів по справі підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн. в рівних частках.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 27, 29, 311, 317, 319, 320,321, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 6, 15, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 усунути перешкоди у здійсненні права користування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 своєю власністю - квартирою під № 228 в будинку № 34 по вул. Баженова в м. Вінниці, зобовязавши ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 надати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 вільний доступ до місць загального користування в гуртожитку - санвузлу 10 площею 0,3 кв.м. та санвузлу 12 площею 0,4 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 - 227 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 - 230 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, витрати по сплаті судового збору в розмірі 275,60 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: