У Х В А Л А

5 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Лященко Н.П., Сімоненко В.М.

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок пожежі,

в с т а н о в и л а :

Черкаський районний суд Черкаської області рішенням від 2 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 1 квітня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнив: стягнув на її користь з ОСОБА_4 129 тис. 821 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 7 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, вирішив питання розподілу судових витрат.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 14 липня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилила, рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 2 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 1 квітня 2016 року, залишила без змін.

У вересні 2016 року до Верховного Суду України звернувся ОСОБА_4 із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 липня 2016 року з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На підтвердження своїх вимог заявник надав ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 квітня 2013 року, 7 жовтня 2015 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі − ЦПК України) Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної й касаційної інстанцій, виходив з того, що відповідач як власник майна, в результаті неналежного утримання якого сталася пожежа, зобов'язаний відшкодувати позивачці завдані матеріальні збитки, пов'язані із пошкодженням та знищенням її майна, у розмірі визначеному висновком судової будівельно-технічної експертизи; позивачка довела завдану їй шкоду, протиправність дій відповідача, причинний зв'язок між ними, а відповідач цього не спростував і не довів відсутність своєї вини.

Наданою для порівняння ухвалою від 7 жовтня 2015 року суд касаційної інстанції погодився з висновком суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності вини відповідачів у завданні останньому майнової та моральної шкоди; у справі відсутні докази, що пожежа сталася з вини відповідачів, а наданий у справі акт про пожежу не встановлює винних осіб.

Порівняння зазначеного судового рішення, наданого заявником на підтвердження своїх вимог, із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ неоднаково застосував норми матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 квітня 2013 року не може бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував рішення судів першої та апеляційної інстанцій й передав справу на новий розгляд до суду першої інстанції з підстави, передбаченої частиною другою статті 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 липня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Н.П.Лященко

В.М.Сімоненко