АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.,

секретар Окармус О.М.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Чернівці»» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 лютого 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці з позовом до КП «Міжнародний аеропорт «Чернівці»», в якому просив стягнути незаконно занижену та невиплачену заробітну плату з 29 березня 2013 року по 13 жовтня 2014 року в розмірі 15656,70 грн., а також середній заробіток за весь час затримки розрахунку з фактичного звільнення в розмірі 15123,66 грн.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 лютого 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вищезазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Вважає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що рішенням суду, яке набрало законної сили, скасований наказ відповідача від 29.03.2013 року про зміну істотних умов праці та встановлення неповного робочого часу, отже в силу ч.3 ст.61 ЦПК України ці обставини не підлягають встановленню. Дія такого незаконного наказу призвела до зменшення об'єму заробітної плати, як наслідок, її недоотримання в сумі 15656,70 грн. Недоотримання цих сум є наслідком сплати середнього заробітку на час затримки.

справа № 22-ц/794/480/16 р. Головуючий у І інстанції Нестеренко Є.В.

категорія: 55 Доповідач Лисак І.Н.

Вважає, що висновок суду про відмову у позові з посиланням на ст.1 Закону України «Про оплату праці» є помилковим, оскільки в силу ст.22 КЗпПУ роботодавець не може в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

На підставі ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Предметом цього трудового спору є стягнення невиплачених на час звільнення сум та середнього заробітку за весь час затримки виплат з часу звільнення по час їх отримання, що регулюється нормами статей 116-117 КЗпПУ.

Про те, рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28.07.2015 року, ухваленим на підставі вимог ОСОБА_1 про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнуто з КП «Міжнародний аеропорт «Чернівці»» на користь позивача належні йому на день звільнення розмір заробітної плати та середній заробіток за час затримки. З часу ухвалення цього рішення позивач в трудових відносинах з відповідачем не перебував.

В силу ст. 238 КЗпПУ при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму ВСУ № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства

про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі непроведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Пункт 21 цієї постанови рекомендує судам при визначенні середньої заробітної плати виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 ( 100-95-п ) (з наступними змінами і доповненнями). Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, та призначення пенсії.

Звертаючись до суду з теперішнім позовом ОСОБА_1 наводить нові розрахунки заробітної плати, яка йому повинна була бути виплачена, посилаючись на незаконні накази про істотні зміни умов праці, які в сукупності були предметом оцінки та скасовані як незаконні попереднім рішенням, фактично зводячи обґрунтування своїх вимог до неправильності визначеної до стягнення заробітної плати попереднім судовим рішенням.

Оскільки попереднім судовим рішенням задоволені вимоги позивача на підставі наданих розрахунків в повному обсязі, воно ним не оскаржене та набрало законної сили, тому в порядку звернення до суду з вимогами за новими обставинами в частині визначення розміру заробітної плати, яка належала працівнику на час звільнення, порушує конституційні засади щодо обов'язковості судових рішень.

Таким чином, рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 лютого 2016 року ухвалене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді