Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 310/8540/15 Головуючий у 1 інстанції Стручкова Л.І.
Пр. № 22-ц/778/4407/16 ОСОБА_1 ОСОБА_2
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

02 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Суддя-доповідач апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_2

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_3» на заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 січня 2016 року

у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_3» (далі ОСОБА_3) до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 січня 2016 року позовну заяву Банку задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, лише 14 вересня 2016 року поштою (конверт а.с. 117) ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу та заяву про поновлення строку, в якій просив визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення суду першої інстанції, так як на сьогоднішній день ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_3» визнано неплатоспроможним та введено процедуру ліквідації Банку, у звязку з чим його рахунки було заблоковано, а тому ОСОБА_3 не мав можливості відправити вихідну кореспонденцію. Окрім того, наразі дуже велике навантаження на працівників юридичного відділу Банку повязане із великою кількістю позовних заяв щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Хоча матеріали вищезазначеної справи містять поштове повідомлення про отримання Банком копії оскаржуваного рішення суду у цій справі ще 25 січня 2016 року (а.с. 106).

Оскільки, вищевказані в заяві обставини не свідчили про наявність у Банку об'єктивних перешкод для звернення із апеляційною скаргою в передбачені законом строки, а тому були визнані апеляційним судом неповажними.

У звязку із чим, ухвалою судді-доповідача апеляційного суду Запорізької області від 26 вересня 2016 року (а.с. 120) апеляційну скаргу Банку залишено без руху на підставі ст.ст. 121, 294, 297 ЦПК України та останньому надано строк:

- тридцять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 січня 2016 року.

Крім того, ОСОБА_3 подав клопотання про відстрочку сплати судового збору.

В ухвалі судді-доповідача апеляційного суду Запорізької області від 26 вересня 2016 року розяснено, що зазначене клопотання буде вирішено після того, як ОСОБА_3 подасть до суду апеляційної інстанції заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин для поновлення останнього.

10.10.2016 року, тобто у встановлений апеляційним судом строк, ОСОБА_3 подав поштою до апеляційного суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення із зазначенням інших причин для його поновлення.

В обґрунтування своєї заяви про поновлення строку ОСОБА_3 зазначав, що строк пропущено з інших поважних причин, оскільки, у звязку з ліквідаційною процедурою ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_3» було закрито всі відділення Банку, що були розташовані по всіх регіонах України, наразі дуже велике навантаження на працівників юридичного відділу Банку крім того, дану справу вів юрист, який працював у відділенні ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_3», що знаходиться у м. Запоріжжя. Проте, вказане відділення було закрито у звязку з ліквідаційною процедурою Банку в червні 2016 року. Тривали час зайняло транспортування справ з м. Запоріжжя до м. Києва. При інвентаризації, було виявлено оскаржуване рішення та факт відсутності його оскарження. При перевірці справ було установлено, що співробітник Банку поверхово та невідповідально відносився до своїх функціональних обовязків, тому ОСОБА_3 вимушений подати апеляційну скаргу з пропускам строку.

Однак, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є обєктивно непереборними і повязані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Клопотання Банку про поновлення строку ґрунтується на припущеннях, а не доказах. До матеріалів клопотання Банку не додано взагалі жодного доказу, навіть, на підтвердження тих обставин, що викладені в ньому на підтвердження причин пропуску процесуального строку, та зокрема належних, допустимих доказів останнього, а саме: штату працівників, у тому числі юристів, відділення Банку у м. Запоріжжі з січня 2016 року по червень 2016 року; наказу відділення Банку чи Банку про накладення дисциплінарного стягнення (догани, звільнення) на осіб відділення Банку чи самого Банку, відповідальних за оскарження рішень суду у справах, в яких приймає участь ОСОБА_3, які поверхово та невідповідально ставились до своїх функціональних обовязків; часу перевезення справ із відділення із Запоріжжя до Банку у м. Київ тощо.

Відповідно до положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обовязків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

За приписами ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

В силу вимог ч. 1 ст. 73 ЦПК України, суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Вказані Банком у цій справі причини, у тому числі інші, довготривалого (на протязі 8 (восьми) місяців) пропуску 10-денного процесуального строку на апеляційне оскарження вищезазначеного судового рішення у цій справі в період з моменту отримання Банком його копії 25 січня 2016 року (а.с. 106) та до моменту подачі поштою Банком апеляційної скарги на нього 14 вересня 2016 року (а.с. 117), не свідчать про наявність об'єктивних перешкод у Банку для звернення з апеляційною скаргою в передбачені законом строки.

Закриття у звязку з ліквідаційною процедурою відділення Банку в червні 2016 року, та велике навантаження на працівників юридичного відділу Банку ніяким чином не спростовує встановлених апеляційним судом фактичних обставин, зокрема: пропуску без поважних причин Банком строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі.

Оскільки, Банк є юридичною особою, і в ньому працював і працює не одна особа, у тому числі не один юрист.

З часу отримання повного тексту рішення, тобто з 25 січня 2016 року ОСОБА_3 мав реальну можливість визначитись зі своїми правами та в межах визначеного законом строку подати апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно із ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається також без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених ст. 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Проте, апеляційна скарга подано Банком поштою до суду першої інстанції лише 14 вересня 2016 року (конверт а.с. 117).

Згідно з ст.ст. 5,10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності сторін, змагальності та диспозитивності.

У відповідності до ст. 11, ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки і разом з тим, розпоряджаються процесуальними правами на свій розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Із практики Європейського Суду випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного ст. 8 Конституції України.

При вищевикладених обставинах, вказані Банком в заяві інші обставини для поновлення строку на апеляційне оскарження Банком заочного рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 січня 2016 року також слід визнати неповажними, у задоволенні заяви Банку про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а також слід відмовити у відкритті апеляційного провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою Банку у цій справі.

Керуючись ст. 297 ч. 3 ЦПК України, суддя-доповідач

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_3» про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 січня 2016 року у цій справі відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_3» на заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 січня 2016 року у цій справі відмовити.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Копію цієї ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі, для відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту отримання її копії.

ОСОБА_1 ОСОБА_2