23.03.2016 Справа № 363/1253/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитором договором,

встановив:

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачкою ОСОБА_3 договірних зобовязань по сплаті коштів за наданий їй кредит, а тому порушує питання про стягнення в солідарному порядку з неї та поручителів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 70 430,91 доларів США, що еквівалентно 1 093 087 грн. 72 коп. та судових витрат.

Представник позивача в суді просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав.

Представник відповідачів в суді позовну заяву визнала частково, у звязку з частковим погашенням заборгованості просила зменшити її розмір на 1 300 доларів США. Крім того вважала припиненою поруку ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у звязку з тим, що останні не надавали згоду на збільшення обсягу відповідальності основного боржника.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, 21 березня 2007 року сторони уклали кредитний договір №К2S4GK00260028, за яким відповідачка ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в розмірі 85 012,80 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 20 березня 2027 року, разом зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячної винагороди в розмірі 0,22% від суми виданого кредиту.

Згідно пп. 2.2.2-2.2.4 кредитного договору позичальник зобовязаний виплатити відсотки за користування кредитом та щомісячну винагороду у відповідності до умов даного договору. Погашення кредиту провести в порядку, сумах і строках, передбачених даним договором.

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору за порушення позичальником будь-якого з обовязків, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується виплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочення.

Згідно п. 2.3.7 кредитного договору банк має право стягнути кредит до настання дати, передбаченої п. 7.1 цього договору при настанні умов, передбачених п. 2.3.3 договору.

21 березня 2007 року, з метою забезпечення зобовязань за кредитним договором, між Банком та відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (далі поручителі) укладено договори поруки №К2S4GK00260028/01 та №К2S4GK00260028/02.

Відповідно до п. 2 договорів поруки поручителі відповідають перед кредитором за виконання обовязків по кредитному договору у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Згідно п. 4 договорів поруки у випадку невиконання боржником обовязків по кредитному договору, боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п. 13 договорів поруки зміни та доповнення до цього договору вносяться тільки за згодою сторін, в письмовому вигляді, шляхом укладання відповідної додаткової угоди.

17 травня 2011 року ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3 уклали додаткову угоду до кредитного договору згідно якої: пункт 7.1. Договору викладено в наступній редакції: банк зобовязується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 21-03-2007 р. по 20-03-2027 р. включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 90 558,06 доларів США на наступні цілі: у розмірі 70000 доларів США на придбання нерухомості, а також 20 558,06 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених у п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, за оплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту у розмірі 0%, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагороди щомісяця в період сплати у розмірі 0,07 % від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.10 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 даного договору періодом сплати вважати період з «20» по «25» число кожного місяця.

Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку:

Щомісяця, починаючи з 11.05.2011 р. в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 903,73 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії.

У разі порушення позичальником строків по сплаті відсотків за користування кредитом та винагород, зазначених в п. 8.1, 7.2 цього договору, згідно ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України сторони узгодили протягом періоду неналежного виконання позичальником зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом та винагород, передбачених п. 7.2, 8.1 цього договору , плата за кредитом нараховується банком у розмірі фактично сплачено позичальником.

При цьому, позичальник за весь період неналежного виконання зобов'язань по сплаті плати за кредитом сплачує банку неустойку:

-в розмірі 100% від розміру неналежно плачених відсотків за користування кредитом;

-в розмірі 100% від розміру неналежно сплачених винагород, передбачених в п. 8.1 договору.

Сплата позичальником штрафу здійснюється за кожен місяць такого порушення, починаючи з останнього місяця належного виконання позичальником зобов'язання по сплаті плати за Кредитом.

У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, штраф сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.

Банк обумовлює, що на період неналежного виконання позичальником зобов'язань по сплаті плати за цим кредитом, що включає в собі відсотки за користування кредитом та винагород, передбачених п. 7.2, 8.1 цього договору, здійснюється зменшення розміру плати за кредитом до суми фактично сплаченої позичальником.

Згідно ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в графіку погашення кредиту, п. 2.3.3, 8.1 цього договору, понад 1 460 днів, щодо зобовязань, строк яких не настав, сторони узгодили, що терміном повернення кредиту вважається 1 460 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 1 461 дня порушення, вважається простроченою.

Терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів за даним договором встановлюються сторонами тривалістю 50 (пятдесят) років.

Відповідачка ОСОБА_3 взяті на себе зобовязання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує, термін сплати коштів порушено.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а в разі порушення боржником цих вимог той, згідно зі статтями 625, 1048 і 1050 ЦК України, повинен сплатити кредиторові суму боргу та проценти встановлені за умовами кредитного договору.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо не виконав його у строк встановлений договором.

Згідно вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Вимогами ст. 549 ЦК України, передбачено обовязок боржника в разі порушення зобовязання передати кредиторові грошову суму штрафу у вигляді процентної ставки, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

У разі солідарного обовязку (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку в повному обсязі, відповідно до вимог ч. 1 ст. 543 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняєтьсяз припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно розяснень даних у п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком (правова позиція Верховного Суду України в справі №6-3176цс15 від 17 лютого 2016 року).

Судом встановлено, що внаслідок укладання додаткової угоди до кредитного договору від 17 травня 2011 року збільшено суму кредиту, розмір щомісячного платежу, встановлено нову неустойку та збільшено строк позовної давності, що призвело до збільшення обсягу зобов'язання, як позичальника так і поручителів.

Разом з тим позивачем не надано будь-яких доказів, які б вказували на те, що поручителями надано згоду на зміну зобовязання боржника щодо збільшення обсягу відповідальності.

Таким чином, зобов'язання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за кредитним договором припинилися у зв'язку зі збільшенням обсягу відповідальності поручителів без їх згоди (ч. 1 ст. 559 ЦК України).

Відтак поруку ОСОБА_5 та ОСОБА_4 слід визнати припиненою, а тому позовні вимоги висунуті до них задоволенню не підлягають.

З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобовязання.

Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, згідно яких сума заборгованості за кредитом, станом на 08 грудня 2014 року, складається із:

-заборгованості за кредитом в розмірі 66 395,69 доларів США, що еквівалентно 1 030 461 грн. 10 коп.;

-заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 3 804,78 доларів США, що еквівалентно 59 050 грн. 19 коп.,

-заборгованості по комісії в розмірі 151,02 доларів США, що еквівалентно 2 343 грн. 83 коп.,

-пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в розмірі 79,42 доларів США, що еквівалентно 1 232 грн. 60 коп.

що в загальному розмірі становить 70 430,91 доларів США, що еквівалентно 1 093 087 грн. 72 коп. та сумнівів у суду не викликає.

У той же час ПАТ КБ «Приват Банк» має право на здійснення операцій в іноземній валюті, згідно банківської ліцензії №22 від 05 жовтня 2011 року у відповідності до вимог ст. 5 Декрету КМУ Про валютне регулювання.

Таким чином зазначений кредит правомірно наданий в іноземній валюті, а тому заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в іноземній валюті, як про це просить позивач, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України.

Разом з тим, з загального розміру заборгованості слід вирахувати 1 300 доларів США, сплачених відповідачкою ОСОБА_3 на її погашення, що підтверджується відповідними заявами про переказ готівки від 03 грудня 2014 року, 28 січня, 11 березня, 09 квітня 2015 року.

Таким чином, предявлений позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню.

Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід покласти на відповідачку ОСОБА_3

На підставі викладеного і керуючись статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк» суму заборгованості за кредитним договором №К2S4GK00260028 від 21 березня 2007 року в розмірі 69 130,91 доларів США, що еквівалентно 1 072 911 грн. 72 коп. та судовий збір в розмірі 3 654 грн., а всього 1 076 565 (один мільйон сімдесят шість тисяч пятсот шістдесят пять) грн. 72 (сімдесят дві) коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Суддя