н/п 2/490/586/2016 Справа № 490/9678/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі - Ковальовій Я.С.,

за участю позивача -ОСОБА_1,

представника позивача- ОСОБА_21,

представника відповідача ОСОБА_2- ОСОБА_3,

адвоката відповідача ОСОБА_4- Садикової З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про визнання батьківства за участю заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва, Управління Пенсійного Фонду України Жовтневого району Миколаївської області, міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9, народження ІНФОРМАЦІЯ_4.

В своїй позовній заяві посилається на те, що в період з січня 2010 року по січень 2015 року проживала однією сім*єю з ОСОБА_7 без реєстрації шлюбу. У подальшому у них народилось двоє дітей: донька ОСОБА_8 та син ОСОБА_9, та дані про батька записані з її слів.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 помер.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 128, 130,135 СК України, позивач і просила про задоволення позову.

В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала в повному обсязі. Представник позивача вважав позов таким, що підлягає задоволенню на підставі добутих у судовому засіданні доказів.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, посилаючись на те, що її син ОСОБА_7 у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_1 не перебував. За станом здоров*я не міг мати дітей.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала, та просила у його задоволенні відмовити за недоведеністю.

Представники заінтересованих осіб просили про розгляд справи у їх відсутності.

Судом постановлено про розгляд справи у відсутності сторін, які не з*явились.

Судом встановлено наступне.

Статтею 135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі , у випадках, коли немає спільної заяви батька або рішення суду , запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем матері, а ім*я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою.

У відповідності до вказаних вимог у свідоцтві про народження дітей: ОСОБА_8 та ОСОБА_9, вказано батьком ОСОБА_11 зі слів матері - ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 помер.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Позов приймається судом,якщо запис про батька дитини вчинено у відповідності до вимог ст. 135 СК України ( ст. 128 СК України ).

У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір*ю дитини , факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду у відповідності до вимог ст.130СК України.

У відповідності до вимог ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За ст. 4 ЦПК України, суд захищає права, свободи та інтереси виключно у спосіб, визначений Законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень ( ст. 10 ч.3 ЦПК України).

Виходячи із вимог ст.ст.212-215 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обгрунтованим є рішення суду, яке постановлено на основі повно і всебічно з*ясованих обставин, на які сторони посилаються, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин, чи були порушені не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси,за захистом яких особа звернулась,а якщо були то ким.

Предмет доказування складається із встановлення обставин щодо порушення прав позивача, які підтверджують право позивача і є підставою для позову, які свідчать про порушення прав відповідача конкретним суб*єктом- відповідачем, встановлюють розмір завданої шкоди.

Виходячи зі змісту ст. 58 ЦПК України, доказ повинен підтверджувати певну юридичну обставину та збігатися з відповідною обставиною в законодавчій нормі, на яку посилається позивач.

За приписами ст. 59 ч.2 ЦПК України, обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За такого, доказ несе в собі інформацію про обставини справи, з існуванням якої особа пов*язує виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов*язків, а засіб доказування - сукупність окремих доказів , які за ЦПК допустимі для доказування в конкретній справі.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

ОСОБА_7 зареєстрований та проживав у квартирі АДРЕСА_1.

За даними акту від 05.03.2015 року, затвердженим ТОВ « ЖЕК «Забота», в даній квартирі з січня 2010 року проживала ОСОБА_1, яка вела з ОСОБА_7 сумісне господарство.

Допитані в якості свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 також підтвердили суду, що дійсно ОСОБА_1 та покійний ОСОБА_7 підтримували близькі стосунки, він визнавав дітей як своїх.

Свідки з боку відповідача ОСОБА_17, ОСОБА_18 ОСОБА_19, підтвердили факт проживання ОСОБА_7 однією сім*єю з ОСОБА_1, знайомив з нею, як з дружиною, та своїми дітьми. Відносився до дітей як батько, родичі приймали дітей, як онуків.

Між даними доказами відсутні протиріччя, тому суд вважає їх належними доказами.

При цьому, не заслуговують уваги посилання відповідачів та їх представників на відсутність доказів біологічного споріднення (заключення експертизи), оскільки враховуючи вищевикладене, доказами в розумінні вимог ст. 128 ч.2 СК України, є будь-які відомості, що посвідчують походження дитини від певної особи.

Не надано відповідачами доказів того, що наявність у ОСОБА_7 онкозахворювання не давала йому можливості мати дітей.

За такого, слід встановити факт батьківства померлого ОСОБА_7 у відношенні дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_9, народження ІНФОРМАЦІЯ_4, задовольнивши позовні вимоги частково.

При цьому, наявність внесених змін до актового запису про їх народження на підставі рішення від 13.05.2015 року Жовтневого районного суду Миколаївської області, яке скасовано ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області, суд не вважає перепоною для розгляду даної справи, оскільки не впливає на права та обов*язки сторін.

Суд також вважає, що в даному випадку встановлення факту батьківства і є належним способом захисту порушеного права, оскільки в силу вимог ст. 130 СК України, на яку і посилається позивачка у підтвердження своїх позовних вимог, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір*ю дитини, факт його батьківства встановлюється за рішенням суду, і не є в даному випадку виходом за межі вимог ст. 11 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 128, 130, 135 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов - задовольнити частково.

Встановити факт батьківства ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова