РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1122/15-ц

17 травня 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Олійник П. В.

з участю секретаря Вознюк Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив стягнути в його користь 18142,56 грн. у відшкодування матеріального збитку, 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 2413, 60 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В обгрунтування позову покликається на те, щ він надав у користування ОСОБА_3 належний йому автомобіль НОМЕР_1. Останній в 2014 році передав автомобіль відповідачу, який керуючи даним автомобілем вчинив ДТП, в результаті якого автомобіль отримав механічні пошкодження. Після ДТП відповідач пообіцяв відремонтувати автомобіль за власні кошти, однак, пізніше відмовився ремонтувати автомобіль. В зв"язку з цим позивач звернувся до суду про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В послідуючому позивач збільшив позовні вимоги і просив додатково стягнути з відповідача 4000 грн., які останній брав для відшкодування шкоди, що була причинена відповідачем іншим особам пошкодженням їх огорожі.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримав повністю та з аналогічних підстав. Просять позов задоволити.

Відповідач та його представник позов не визнали та пояснили, що ДТП сталося внаслідок того, що відповідач уникав зіткнення з п'яним. Після ДТП відповідач вживав заходів для ремонту транспортного засобу. Коштів на ремонт пошкодженого внаслідок ДТП паркану відповідач не позичав. Просять в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін та свідків, з'ясувавши обставини та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що в травня 2014 року на вул. Гвардійській в м. Костопіль сталося ДТП, внаслідок якого було причинено механічні пошкодження автомобілю позивача, яким керував відповідач, та пошкоджено огорожу жительки АДРЕСА_1 ОСОБА_4

Даний автомобіль було передано позивачем в безоплатне користування ОСОБА_3, а останній передав керування ним відповідачу.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Суд вважає, що позивач довів свій позов в частині відшкодування вартості пошкодженого автомобіля. Розмір шкоди підтверджується висновком про визначення вартості відновлювального ремонту внаслідок пошкодження автомобіля. Крім того, в судовому засіданні оцінювач Гречко В.В. пояснив, що на момент проведення оцінки ознак відновлювального ремонту автомобіля не було, що спростовує твердження відповідача про те, що автомобіль був повернутий відремонтованим.

На думку суду підлягає до задоволення і позовна вимога про стягнення інфляційних втрат.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у спорі про застосування наслідків порушення грошового зобов'язання (справа № 6-113 цс 14, постанова від 01.10.2014 року), будь-яке зобов'язання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов'язанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відтак, суд вважає, що у даному випадку підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України і погоджується з розрахунком щодо розміру інфляційних втрат, який був наданий позивачем.

Щодо інших позовних вимог, то суд відмовляє в їх задоволенні з наступних підстав.

Вимога про відшкодування коштів за проведення оцінки вартості пошкодженого автомобіля не підлягає до задоволення, оскільки, ці кошти були сплачені не позивачем, а іншою особою.

Суд вважає, що позивачем не було доведено, що внаслідок пошкодження автомобіля, йому була причинена моральна шкода, а тому відмовляє в задоволенні цієї позовної вимоги.

Не підлягає до задоволення і позовна вимога щодо стягнення з відповідача 4000 грн., які останній брав для відшкодування шкоди, що була причинена відповідачем іншим особам пошкодженням їх огорожі, оскільки позивачем не доведено факт позики цих грошових коштів.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені ним документально підтверджені судові витрати пропорційно до суми задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди задоільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 12072,48 грн. у відшкодування завданих пошкодженням автомобіля збитків, 5327,08 грн. інфляційних втрат, та 243, 60 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору, а всього 17619 (сімнадцять тисяч шістсот дев'ятнадцять) грн. 16 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяП. В. Олійник