У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 08 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом, у якому просила розірвати укладений між нею та ОСОБА_2 шлюб, зареєстрований виконкомом Малораковецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 20.

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 03 листопада 2015 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого дітей не мають.

Позивачка зазначала, що із самого початку сімейного життя між сторонами склались неприязні стосунки.

Посилаючись на те, що шлюб носить формальний характер, збереження сім'ї є неможливим і подальше спільне життя суперечить її інтересам, ОСОБА_3 просила задовольнити позовні вимоги.

Заочним рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 червня 2016 року позов задоволено.

Розірвано шлюб, зареєстрований 03 листопада 2015 року у виконкомі Малораковецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області за актовим записом № 20 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Після розірвання шлюбу змінено відповідачці прізвище «ОСОБА_3» на дошлюбне «ОСОБА_3».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 08 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, заочне рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 червня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України).

Згідно з ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції про задоволення позову, погодився з висновками місцевого суду, який правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував вищевказані норми матеріального права, які їх регулюють, врахував відсутність примирення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відповідно до наданого ухвалою суду від 10 травня 2016 року строку, виходив з того, що шлюбні відносини тривали не більше одного місяця, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо та спільних інтересів не мають, у зв'язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для розірвання укладеного шлюбу.

Доводи касаційної скарги щодо порушення апеляційним судом вимог ст. ст. 27, 169 ЦПК України спростовуються вмотивованим відхиленням судом клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки суд його визнав безпідставним та розглянув справу відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги, додані до неї матеріали та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 08 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур