Справа №642/457/16-ц
Провадження №2/642/545/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2016 року Ленінський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючий - суддя Сватіков А.В.,

за участю секретаря - Крещенко М.А.,

прокурора - Туліна Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради як представника органу опіки та піклування в інтересах малолітньої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про відібрання малолітньої дитини від батьків, без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

29.01.2016 року позивач звернувся до суду із позовом про відібрання малолітньої дитини від батьків, без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить відібрати від батьків: ОСОБА_2, ОСОБА_3 без позбавлення їх батьківських прав, малолітню дочку - ОСОБА_1 та на період відібрання дитини стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини доходу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що родина ОСОБА_2 має на утриманні 5 дітей. Всі діти перебувають на обліку служби у справах дітей Ленінського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як такі, що опинились у складних життєвих обставинах. 14.01.2016 року бригадою швидкої медичної допомоги до лікарні була доставлена малолітня ОСОБА_1 без супроводу батьків з приводу закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку. Рекомендації спеціалістів батьки ОСОБА_1 не виконують: не задовольняють базових потреб дитини, не забезпечують повноцінним харчуванням, не проходять медичне обстеження для встановлення дитині інвалідності, надають неправдиву інформацію щодо перебування доньки у протитуберкульозному санаторії. Таким чином, батьки дівчинки свідомо не займаються належним утриманням та доглядом за дитиною, не приділяють уваги її медичному обстеженню та лікуванню, враховуючи особливі потреби, ступінь тяжкості та кількість хронічних захворювань дитини.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позові та просив суд відібрати дитину у відповідачів та стягнути аліменти.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доцільність відібрання дитини.

Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали, зазначили, що до лікарні їх донька потрапляла за станом здоров'я, вважають, що роблять все можливе задля розвитку дитини.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідачів, прокурора, дослідивши надані матеріали, заслухавши свідків, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідно до свідоцтва про народження, виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, 11.11.2009 року, серія НОМЕР_1. (а.с. 5).

Відповідно до листа головного лікаря «Харківської міської дитячої клінічної лікарні №19» №01-07/93 від 15.12.2015 року родина ОСОБА_2 знаходиться на обліку як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. Дитина ОСОБА_1 потребує медичного обстеження, мати дівчинки попереджена про необхідність обстеження дитини, але постійно тільки обіцяє виконати рекомендації лікарів. На кінець 2015 року дитина не пройшла обов'язковий медичний огляд за 2015 рік. (а.с.9).

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються він виконання своїх батьківських обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 Сімейного Кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

З листа головного лікаря «Харківської міської дитячої клінічної лікарні №19» вбачається, що 14.01.2016 року о 22.55 бригадою швидкої медичної допомоги до КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» була доставлена дитина ОСОБА_1 2009 року народження. Дівчинка була госпіталізована до дитячого нейрохірургічного відділення, де перебувала до 18.01.2016 року з приводу закритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку. Дитина із багатодітної родини, яка знаходиться на обліку в закладі охороги здоров'я та в службі у справах дітей району як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. Родина мешкає без реєстрації у родичів. За період проживання з 10.11.2011 року по 08.12.2011 року Золочівському районі, дитина знаходилася на стаціонарному лікуванні в КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, субдуральні гідроми, множинні зсадини, контактний опік сідниць, наслідки гіпоксично-ішемічного ураження ЦНС у вигляді гіпотрофії кори головного мозку, анізовентрикулії, вірусно-бактеріальна інфекція, хронічний гепатит В, затримка психомоторного розвитку, дефіцитна анемія. У квітні 2010 року дитина була влаштована до стаціонару КЗОЗ «Харківської міської дитячої клінічної лікарні №19» у зв'язку із хворобою батьків на туберкульоз для профілактичного лікування та з метою розірвання контакту по інфекційному захворюванню, діагноз: наслідки перинатального гіпоксично-ішемічного ураження ЦНС, затримака темпів психомоторного розвитку, хронічний гепатит В з мінімальною ступеню активності, диспластична кардіопатія, рахіт ІІ ступеню, туб. контакт. Під час знаходження дитини у стаціонарі батьки відвідували рідко, що свідчить про недбале ставлення батьків до виховання дитини. З жовтня 2010 року по січень 2011 року дитина знаходилася в реабілітаційному центрі на базі КЗОЗ "Обласний дитячий будинок № З". У березні 2012 року дитина прибула під постійний нагляд поліклініки КЗОЗ "ХМДКЛ № 19". В тому ж місяці дитина знаходилася на лікуванні в стаціонарі. Стан дитини середньої важкості за рахунок вираженої неврологічної симптоматики. У дитини відставання у фізичному і мовному розвитку. Під час перебування в стаціонарі повторно обстежена в ОКПТД № 7, де встановлено діагноз: вперше діагностований туберкульоз внутрішньо грудних лімфовузлів. З 27.03.2013 року ОСОБА_1 знаходилася на лікуванні в КЗОЗ "Обласна клінічна інфекційна лікарня" в протитуберкульозному відділення, де певний час отримувала відповідне лікування. Батьки дитину відвідували рідко. Дівчинка також неодноразово проходила лікування у Обласному протитуберкульозному санаторії. За період 2015 року медичні працівники закладу неодноразово відвідували родину вдома. З батьками проводилися бесіди про належне ставлення до утримання, виховання дитини, своєчасне обстеження та лікування й цільового використання державної допомоги. Адміністрація лікарні неодноразово повідомляла службу у справах дітей, Центр соціальних служб та кримінальну міліцію у справах дітей про ситуацію що склалася в родині, яка періодично то покращувалася, то погіршувалася. 18.12.2015 року дитина амбулаторно обстежена в КЗОЗ "Харківська міська дитяча лікарня № 5", встановлено діагноз: вроджена вада розвитку ЦНС, гідроцефалия. Батькам видано направлення на обстеження та лікування до дитячого нейрохірургічного відділення КЗОЗ "Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф О.І.Мещанінова". 18.01.2016 року дитина переведена без супроводу батьків до КЗОЗ "Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 19" для подальшоп лікування. Стан дитини середньої важкості за рахунок вираженої неврологічної патології. Звертає увагу наявність вираженого астенічного синдрому ( кволість, сонливість), множинних інфікованих садин, відсутністі підшкірного прошарку. (а.с. 10).

Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_2 від 16.10.2015 року, встановлено, що квартира, в якій проживає сім'я знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 складається з трьох кімнат, коридору, кухні, вбиральні та ванної. В наявності всі зручності, квартира потребує косметичного ремонту. В квартирі встановлено, що для дітей не має окремих ліжок для сну, є одяг, взуття, їжа. Батьки належним чином не займаються медичним обстеженням та лікуванням доньки ОСОБА_1, своєчасно не влаштовують до дошкільного закладу. (а.с. 16, 17).

Питання про відібрання малолітньої ОСОБА_1 від батьків, без позбавлення їх батьківських прав, було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету ХМР 19.01.2016 року, де було ухвалено рішення про подання до суду відповідного позову про відібрання дитини.

Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

18.01.2016 року директором центру соціальної служби для сім'ї, дітей та молоді Ленінського району м. Харкова було направлено лист до начальника служби у справах дітей Ленінського району про вжиття заходів щодо вилучення ОСОБА_1 з сім'ї. Директор центру зазначила, що на обліку в Центрі знаходиться родина ОСОБА_2 і ОСОБА_3, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1. На їх утриманні знаходяться малолітні діти: ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_1, ОСОБА_6., ОСОБА_7 Сім'я ОСОБА_2 отримує соціальні послуги за карткою обліку роботи з сім'єю як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. Батьки знаходяться на обліку у лікаря-фтізіатра, при необхідності отримують лікування. Всі діти тубконтактні, отримують лікування, старші діти систематично перебувають у Харківському обласному клінічному дитячому протитуберкульозному санаторії. ОСОБА_1, має вади здоров'я, які потребують особливого догляду: гідроцефалія, затримка психічного розвитку. З квітня 2015 року спеціалістами Центру неодноразово наголошувалося батькам пройти медичне обстеження, медично-педагогічну комісію для оформлення доньки ОСОБА_1 до дошкільного підрозділу комунального закладу КЗ «Спеціальний навчально-виховний комплекс І-ІІ ступенів № 2» Харківської обласної ради. Батьками МПК з дитиною не пройдено, до КЗ «Спеціальний навчально-виховний комплекс І-ЇІ ступенів № 2» Харківської обласної ради дитину не оформлено. Батьки не виконують рекомендації спеціалістів Центру: не задовольняють базових потреб дитини, дівчинка не має повноцінного харчування, ОСОБА_1 не обстежена належним чином в медичних закладах, після чого можливо встановлення інвалідності дитині. Батьки постійно надають неправдиву інформацію щодо перебування доньки у Харківському обласному клінічному дитячому протитуберкульозному санаторії. На протязі 2015 року дитина, за усною інформацією санаторію, у вищевказаному закладі не перебувала. 14.01.2016 року була отримана інформація, що ОСОБА_1 знаходиться у Міській клінічній лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги. Спеціалістами Центру та Служби у справах дітей 15.01.2016 року було здійснено терміновий комісійний вихід в родину. Спеціалістам було відмовлено в доступі в житлове приміщення. За дверима на питання спеціалістів відповідали діти. Було чути, як діти передавали дорослим інформацію про те, що прийшли спеціалісти Центру та Служби. Потім було вимкнено світло і зроблений вигляд, що в квартирі нікого не має. В ході попередньої соціальної роботи спеціалістами Центру, з метою надання консультативної та практичної допомоги, з сім'єю були проведені неодноразові профілактичні бесіди з питань: підтримання у приміщенні, де мешкає родина, умов, що відповідають санітарно-гігієнічним нормам; необхідності сумлінно виконувати батьківські обов'язки з виховання дітей, важливості ведення здорового способу життя, неприпустимості зловживань спиртними напоями родичами малолітньої дитини, профілактики насильства та жорстокої поведінки в сім'ї, своєчасного медичного обстеження, особливо у лікаря-фтізіатра. На жаль, ситуація в сім'ї не змінюється, а навпаки, погіршується. Соціальними методами її вирішити не представляється можливимс. ( а.с. 12).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8, яка працює юрисконсультом в "Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 19"пояснила, що родина прибула до них в лютому 2009 року. Працівники одразу звернули увагу на те, що діти в сім'ї не зареєстровані. Одразу звернулися в службу по справам дітей, щоб вони звернули увагу на дану сім.ю. Коли народилася в сім'ї ОСОБА_1, були проведені бесіди з батьками щодо належного виховання та забезпечення дитини. В результаті того, що в сім'ї була хвора людина на туберкульоз, дівчинці необхідно було перервати контакт з хворою людиною через погане епід. оточення, тому її в грудні 2009 року направили до перинатального центру, після чого знов направили до стаціонару. В стаціонарі ОСОБА_1 знаходилася неодноразово та досить тривалий час. За час перебування в лікарні її майже ніхто не відвідував. У вересні 2010 року було звернення до міліції для розшуку батьків, адже їх не було за місцем проживання. Працівники лікарні зверталися в службу по правам дітей через те, що діти занедбані, ними ніхто не займається. В березні 2016 року ОСОБА_1 поступила до стаціонару лікарні №19, стан здоров'я середньої тяжкості, було встановлено дефіцит маси тіла 36 %. За час знаходження в лікарні батька дівчинки свідок бачила 2 рази, матір не бачила.

Свідок ОСОБА_9., яка працює в центрі соціальної служби для сім'ї, дітей та молоді Холодногірського району, пояснила, що ОСОБА_2 потрапили до них в 2012 році від служби по справам дітей. Свідок з іншими працівниками центру неоднократно виходили з обстеженням до сім'ї через те, що не має умов для життя дітей, були складені акти. Квартира має 3 кімнати, з яких сім'я занімала 1 кімнату, в якій два ліжка та одна дитяча кроватка. Санітарно-гігієнічні норми жахливі, візуально чисто, однак поли не вимиті, в квартирі накурено. Діти охайно вдягнені. Дівчинка ОСОБА_1 була непропорційно маленька, в три роки була менша за свого однорічного брата. Неодноразово ОСОБА_1 була покарана батьками за те, що краде їжу у братів та сестер. Було здійснено звернення за допомогою до медичних співробітників задля огляду ОСОБА_1 Дитина на обстеження приїхала не нагадована. В 3,6 років її вага була 9,5 кг. За півтори місяця перебування в лікарні батьки її навідали 1 раз. Після лікування дівчинки стан значно покращився, вона набрала вагу, почала розказувати вірші. Було проведено ряд бесід з батьками щодо належного догляду дитини та проходження медичного огляду, однак за півроку проживання вдома стан дівчинки знов погіршився, батьки належного висновку не зробили.

Свідок ОСОБА_10., який є братом ОСОБА_2 пояснив, що з осіні 2015 року мешкає за адресою: АДРЕСА_1. разом з сім'єю ОСОБА_2, які займають дві кімнати в квартирі. Дівчинка ОСОБА_1 з дітьми не гралася, часто крала хліб з кухні. Одного дня ОСОБА_1 вкрала хліб та сховалася в ванній кімнаті, щоб з'їсти його. Після чого у неї здувся живіт та було вирішено викликати швидку, яка забрала дівчинку до лікарні. До лікарні з ОСОБА_1 поїхал ОСОБА_11, мати поїхати не змогла через те, що чоловіка не було вдома, дітей було ні з ким залишити. ОСОБА_10. їздив до лікарні 4 рази, возив передачу.

Враховуючи вищезазначене, судом встановлено, що відповідачі не піклуються про здоров'я, фізичний та духовний розвиток своєї малолітньої доньки. В результаті чого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відібрання дитини у відповідачів є обґрунтованими, доведеними в ході розгляду справи, а тому підлягають задоволенню, адже батьки свідомо нехтують своїми обов'язками щодо виховання малолітньої ОСОБА_1

При задоволенні позову про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи майновий стан відповідачів та необхідність стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на користь доньки обґрунтованими.

Як передбачено ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на утримання дітей присуджуються від дня пред'явлення позову до суду.

Частиною 3 ст. 170 Сімейного Кодексу України передбачено, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 60, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, 165, 170, 173, 182 СК України, п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради як представника органу опіки та піклування в інтересах малолітньої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про відібрання малолітньої дитини від батьків, без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Відібрати від батьків: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають за адресою: АДРЕСА_1, без позбавлення їх батьківських прав, малолітню дочку - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.

На період відібраня дитини стягнути аліменти з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають за адресою: АДРЕСА_1, на утримання малолітньої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з кожного, щомісячно, починаючи з 29.01.2016 року, з перерахуванням коштів на користь державного виховного закладу для дітей, прийомних батьків, батьків - вихователів або опікунів, у родину яких буде влаштовано дитину.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., тобто по 275,60 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Сватіков