У х в а л а

іменем україни

16 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Остапчука Д. О., Дербенцевої Т. П., Савченко В. О.,

провівши попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Орган опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 25 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому зазначав, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, у якій також зареєстрована його колишня дружина - відповідач ОСОБА_5 Посилаючись на те, що відповідач тривалий час у вказаній квартирі не проживає, однак перебуває на реєстраційному обліку за вказаною адресою й не бажає добровільно знятися з реєстрації, чим порушує його права власника та перешкоджає вільному розпорядженню майном, просив визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право користування вказаною квартирою та зобов'язати її знятися з реєстраційного обліку.

У грудні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом, у якому, посилаючись на те, що ОСОБА_4 перешкоджає їй проживати у спірній квартирі, змінивши замки від вхідних дверей, просила зобов'язати останнього не чинити їй перешкоди у користуванні квартирою та зобов'язати видати ключі від вхідних дверей.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 грудня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано ОСОБА_5 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_5 знятися з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 25 листопада 2015 року рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 грудня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено, а зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_5 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом доступу до квартири та надання їй ключів від вхідних дверей.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалене у справі рішення апеляційного суду просить скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 необхідно відхилити з огляду на наступне.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Судами встановлено, що з 09 серпня 1997 року по 18 лютого 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі.

На підставі договору дарування від 07 грудня 2004 року ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу, відповідно до якої до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Обґрунтовуючи підстави позову, ОСОБА_4 посилався на те, що відповідач з 31 травня 2012 року не проживає в спірній квартирі, а тому є такою, що втратила право на користування цим жилим приміщенням.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_4 та обгрунтовуючи зустрічний позов, ОСОБА_5 посилалась на те, що вона з травня 2012 року не може користуватись спірною квартирою, оскільки ОСОБА_4 чинить їй перешкоди у її користуванні.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 зверталася до Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області із заявою на неправомірні дії ОСОБА_4, суть яких полягала у перешкоджанні їй користування спірною квартирою, шляхом зміни замків від вхідних дверей (а. с. 147).

Про таке свідчить і акт від 28 липня 2014 року, складений за участю трьох працівників ОСББ «Наш дім» (а. с. 148).

Крім того, ОСОБА_5 у 2012 році зверталася до суду з позовом про визнання за нею права власності на частину спірної квартири, що свідчить про те, що між сторонами існує спір щодо користування житлом і відповідач не втратила інтересу до нього.

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 та задоволення зустрічного позову ОСОБА_5, апеляційний суд виходив із того, що відсутність ОСОБА_5 у спірній квартирі є наслідком неправомірних дій ОСОБА_4, який чинить їй перешкоди у доступі до квартири, тому підстави для визнання її такою, що втратила право на користування житлом згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України відсутні.

Такі висновки апеляційного суду ґрунтуються на законі та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи касаційної скарги про неналежну оцінку апеляційним судом наданих доказів, зокрема відсутності у ОСОБА_5 перешкод у користуванні спірною квартирою, оскільки ключі від вхідних дверей квартири має їхня неповнолітня дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, - безпідставні, оскільки не підтвердженні будь-якими доказами, а висновки, зроблені апеляційним судом з цього приводу, ґрунтуються на встановлених у суді обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 25 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

Т.П. Дербенцева

В. О. Савченко