Справа № 2-о/593/104/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" листопада 2016 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

за участі заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім"єю із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5. В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що встановлення зазначеного факту йому необхідне для отримання спадщини після її смерті.

В судовому засіданні заявник вимоги, викладені ним у заяві, підтримав, просив їх задоволити.

Представник заінтересованої особи Бережанської державної нотаріальної контори Тернопільської області в судове засідання не з"явився, надіслав на адресу суду заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутності, заперечень проти задоволення заяви немає, щодо вирішення заявлених вимог покладається на думку суду.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, заслухавши пояснення заявника, взявши до уваги письмову заяву заінтересованої особи, пояснення свідків, проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи із наступного.

Згідно із ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 256 ЦПК України визначено, які категорії справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають розгляду в порядку окремого провадження. За змістом частини другої цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, ніж передбачені частиною першою статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред'явлення він звертався до відповідних органів за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 2010 по ІНФОРМАЦІЯ_5 проживав разом із своєю бабцею ОСОБА_2 в АДРЕСА_1, вони разом вели спільне господарство.

Цей факт підтверджується показами заявника, який показав, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, була його бабцею по материнській лінії. Вона постійно проживала в АДРЕСА_1 . А так як бабця внаслідок незадовільного стану здоров"я потребувала стороннього догляду, тому він разом із своєю дружиною у 2010 році переїхав проживати до бабці та з 2010 по ІНФОРМАЦІЯ_6, тобто по день її смерті спільно проживав з нею. В цей період часу він постійно займався ремонтними та відновлювальними роботами бабиного житлового будинку, а його дружина готувала їжу, допомагала бабці по господарству. Після смерті бабці всі клопоти по її похованню вони з дружиною взяли на себе і знаючи, що бабця розпорядилася належним їй майном та склала на його користь заповіт, він і далі залишився проживати у її помешканні, тобто він, як єдиний спадкоємець належного бабці майна по заповіту, фактично вступив в управління спадковим майном спадкодавиці та прийняв спадщину, однак офіційно переоформити спадщину на себе не зміг, оскільки державною нотаріальної конторою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, бо він хоч проживав разом з бабцею в одному помешканні, однак фактично не був зареєстрований разом з нею, а так як без встановлення зазначеного факту він позбавлений права отримати спадщину після смерті бабці, тому для захисту свого порушеного права змушений був звернутися до суду.

Для встановлення зазначеного факту заявник представив суду для огляду ряд документів та просив допитати у якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Із оглянутого у судовому засіданні свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_5, виданого Рибниківською сільською радою Бережанського району Тернопільської області, видно, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Із довідки № 2799/04, виданої 17 жовтня 2016 року Бережанським об"єднаним управлінням пенсійного фонду України Тернопільської області видно, що саме заявник ОСОБА_1 2 березня 2016 року отримав допомогу на поховання ОСОБА_2.

Із накладної за № 25/02, виданої ІНФОРМАЦІЯ_5 приватним підприємцем ОСОБА_5, видно, що заявник ОСОБА_1 на поховання бабці поніс затрати на суму 3030грн..

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_2 останні роки свого життя по стану здоров"я потребувала сторонньої допомоги, а тому була під опікою свого внука ОСОБА_1, який з 2010 по 2016 роки проживав разом із нею у її помешканні, вони разом вели спільне господарство та протягом вказаного часу заявник займався відновленням будинковолодіння його бабці: відремонтував житловий будинок, поставив нову огорожу, обробляв належну його бабці земельну ділянку. Далі в своїх поясненнях свідок зазначила, що той факт, що заявник проживав однією сім"єю із покійною ОСОБА_2 більше п"яти років їй достовірно відомий, бо вона також проживає у селі Рибники і часто бувала у їх господарстві.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що заявник ОСОБА_1 разом із своєю дружиною з 2010 по 2016 рік проживав із ОСОБА_2 в її житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, вони разом вели спільне господарство. Вищевказаний факт йому достовірно відомий, бо він є сільським головою, добре знав покійну ОСОБА_2 та знає і заявника, який приходився покійній внуком. Йому також відомо, що заявник з 2010 року, проживаючи у помешканні з покійною, постійно опікувався нею, доглядав та ремонтував її будинковолодіння, обробляв земельну ділянку, займався домашнім господарством, а після смерті бабці всі витрати на її поховання взяв на себе.

Зазначені свідками обставини також підтверджуються довідкою виконавчого комітету Рибниківської сільської ради Бережанського району Тернопільської області № 256 від 13 жовтня 2016 року, яка свідчить про те, що ОСОБА_1 протягом шести років проживав без реєстрації в господарстві своєї бабусі ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 і протягом зазначеного часу постійно займався благоустроєм її господарського двору та земельної ділянки, провів капітальний ремонт житлового будинку та господарських будівель.

Із врахуванням наведеного у суда не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи - відсутні, їх показання об"єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень заявника, письмової заяви представника заінтересованої особи, свідків та письмових доказів.

Таким чином, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність пістав для задоволення заяви про встановлення факту проживання однією сім"єю.

В зв"язку з викладеним суд вважає, що заява є обгрунтованою, законною, в зв"язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 14, 15, 60, 61, 63, 212-215, 218, 234-235, 256-259, 292, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Встановити той факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в період з 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 постійно проживав в АДРЕСА_1 із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.