АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/6847/14-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/1659/К/16 Бардін О.С.
Категорія № 2 (І) Доповідач Бондар Я.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Митрофанової Л.В.,

секретар: Маслова К.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визнання рішення про приватизацію квартири недійсною,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду із даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у період з 20.01.1984 року по 2012 рік, перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_2 Рішенням райвиконкому від 12.11.1993 р. їм на сім'ю надано житло та видано ордер на користування квартирою АДРЕСА_1

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 05.02.2013 р. за позовом ОСОБА_2 її визнано втратившою право на користування житловим приміщенням: квартирою АДРЕСА_1. Дане судове рішення скасовано судом апеляційної інстанції ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог, її вселено у спірну квартиру та зобов'язано не чинити ОСОБА_4 перешкод у користуванні квартирою.

В період ухвалення рішення Довгинцівським районним судом та його скасування, відповідачі приватизували спірну квартиру, що була предметом судового розгляду, чим порушили її права на участь у приватизації.

Після уточнення позовних вимог просить визнати недійсним рішення виконавчого комітету Довгинцівської районної у м. Розі ради №745 від 21.11.2012 р. «Про приватизацію квартири №48 у будинку №1 по Сахарова».

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Визнано недійсним рішення виконавчого комітету Довгинцівської районної у м. Розі ради №745 від 21.11.2012 р. Про приватизацію квартири АДРЕСА_1

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог.

Вважає, що судом не враховано, що позивач не зверталась до органів приватизації, стосовно приватизації спірної квартири та їй не було відмовлено. Приватизація відбувається лише за письмовою заявою осіб, що постійно проживають у даній квартирі, позивач на час приватизації не проживала, рішення суду від 21.11.2012 року про визнання її такою, що втратила права користування спірною квартирою на час проведення приватизації було чинне.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи. Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать їх підписи у зворотних поштових повідомленнях.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі ордеру на житлове приміщення № 43/88 ОСОБА_2 та його дружині ОСОБА_4 на виконання рішення райвиконкому № 476/2 від 12.11.1993 р. надана у користування квартира АДРЕСА_1 (а.с. 122 ).

Заочним рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 20 липня 2012 р. позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання особи втратившою право на користування житловим приміщенням задоволено, визнано ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

16 серпня 2012 року ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 вересня 2012 р. судове рішення від 20 липня 2012 року скасовано (а.с. 12-16).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.06.2013 р., яким скасовано рішення Довгинцівського районного суду м.Криого Рогу від 05 лютого 2013 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позов ОСОБА_4 про вселення у квартиру та зобов'язання не чинити перешкод у користуванні квартирою задоволено. Вселено ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 7-9 ).

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 08 серпня 2014 року заяву ОСОБА_4 про поворот виконання рішення суду задоволено. Зобов'язано Довгинцівський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області поновити реєстраційний облік ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5-6 ).

Рішенням виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради від 21.11.2012 р. «Про приватизацію квартири АДРЕСА_1 вирішено передати двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 57,0 кв.м., жилою площею 29,6 кв.м. у будинку АДРЕСА_1 у приватну спільну часткову власність ( у рівних частках по 1/3 кожному): ОСОБА_2 - квартиронаймачу, ОСОБА_7 - доньці квартиронаймача, ОСОБА_8 - онуку квартиронаймача (а.с. 59 - копія рішення).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 суд першої інстанції керувався ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» та дійшов висновку, що приватизація спірної квартири була проведена із порушенням прав позивача на участь у приватизації, яку було знято з реєстраційного обліку та позбавлено права користування на підставі скасованого судового рішення.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Згідно частини 1 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 № 2482-XII, якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім'ї безоплатно. До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.

Згідно ч. 5 ст. 5 Закону, кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Відповідно до частини 2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 № 2482-XII, передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Згідно із ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Виходячи з аналізу змісту Закону № 2482-XІІ у поєднанні з нормами ст. ст. 1, 6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності, а відтак і право на приватизацію разом з іншими членами сім'ї.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що Рішення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради від 21.11.2012 р. «Про приватизацію квартири АДРЕСА_1», прийнятого на підставі судового рішення від 20.07.2012 року про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке на час вирішення питання про приватизацію Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 вересня 2012 р. скасовано у встановленому законом порядку, порушує права позивача ОСОБА_4 на участь у приватизації.

Приватизація спірної квартири відбулася без згоди ОСОБА_4, яка на час її проведення не була позбавлена права на користування жилим приміщенням в квартирі.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання представника відповідача в апеляційній скарзі, що на час проведення приватизації спірної квартири було чинне судове рішення, яким визнано ОСОБА_4, такою, що втратила право користування приватизованою квартирою, оскільки вони не узгоджуються з матеріалами справи.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно тексту рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 05 лютого 2013 року рішення , на підставі якого відповідач зняв з реєстраційного обліку позивача ОСОБА_4 ухвалено 20 липня 2012 року та скасовано за заявою останньої про перегляд заочного рішення ухвалою 18 вересня 2012 року. Проте оскаржуване рішення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради «Про приватизацію квартири АДРЕСА_1» прийнято лише 21.11.2012 р.,тобто на підставі документів, які не мали юридичної сили.

Також, колегія суддів не звертає увагу на доводи апеляційної скарги представника відповідача, стосовно не звернення позивача ОСОБА_4 до органів приватизації із заявою про участь у приватизації, як підставу для відмови в задоволенні позовних вимог.

Не звернення позивача до органу приватизації із заявою про участь у неї, не може бути підставою для відмови в позові, це є право особи на участь у приватизації, а не обов'язок. Крім того, приватизація спірної квартири АДРЕСА_1 проведена із грубим порушенням вимог законодавства, оскільки відповідачами не отримано згоди всіх повнолітніх членів сім'ї, а саме ОСОБА_4, яка постійно мешкала цій квартирі, а також якщо і була відсутня, то за нею зберігалося право на житло, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, тому не підлягає доведенню.

Посилання в апеляційній скарзі про обрання позивачем з 2005 року постійне місце проживання у АДРЕСА_1, не можна взяти до уваги, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами. А також протирічить обставинам, встановленими рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області, про право порушене право ОСОБА_4 на користування спірною квартирою та доступі до неї ( а.с.9).

Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 червня 2016 року у залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді : А.П. Барильська

Л.В. Митрофанова