Справа №577/5609/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/768/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк»

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04 березня 2016 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4,

про звернення стягнення на предмет застави,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04 березня 2016 року для погашення боргу ОСОБА_3 в сумі 82752,52 грн. перед Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі ПАТ Ідея Банк) звернуто стягнення на предмет застави автомобіль ВАЗ 211440, 2012 року випуску, номер шасі (кузова,рами) ХТА 211440С5132613, шляхом надання дозволу його продажу ПАТ Ідея Банк будь-якій особі покупцю від імені власника для чого ПАТ Ідея Банк надано всі права та повноваження власника на відчуження вказаного автомобіля, включаючи права на отримання у державних і недержавних органах відповідних дублікатів документів на цей автомобіль, отримувати/виготовляти ключі від нього, відомості про транспортний засіб, тощо.

В апеляційній скарзі ПАТ Ідея Банк, посилаючись на порушення судом вимог процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд не взяв до уваги вимоги позивача, викладені у заяві про зміну предмету позову, яку не розглянув по суті, а також не прийняв процесуальне рішення по заяві про залучення у справі співвідповідача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 12 липня 2012 року між ПАТ Ідея Банк та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 910.16391, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти у сумі 56733,4грн. на придбання автомобіля ВАЗ 211440, 2012 року випуску, сірого кольору, номером шасі (кузова, рами) ХТА211440С5132613, реєстраційний номер НОМЕР_1 та сплату страхового платежу строком на 60 місяців (а.с. 12).

Умовами договору також передбачена сплата фіксованої та змінної відсоткової ставки за користування кредитними коштами (п.п. 1, 2 пар. 2), комісії за послуги банку (п.п. 1,2 пар. 7), сторонами обумовлено графік щомісячного погашення боргу, який є додатком № 1 до кредитного договору (а.с. 13).

Отримавши кредитні кошти (а.с. 14), ОСОБА_3 придбав автомобіль ВАЗ 211440, 2012 року випуску, сірого кольору, номером шасі (кузова, рами) ХТА211440С5132613, реєстраційний номер НОМЕР_1 і став його власником (а.с. 17, 19).

У забезпечення виконання кредитних зобовязань між позивачем і відповідачем 06 серпня 2012 року укладений нотаріально посвідчений договір застави зазначеного автомобіля (а.с. 15), на підставі якого на автомобіль відповідача накладене обтяження і зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с. 50-51).

Умовами договору застави передбачене переважне перед іншими кредиторами право позивача звернути стягнення на транспортний засіб у випадку порушення відповідачем кредитного зобовязання (п. 1 пар. 2), банку вилучити предмет застави разом із документами та ключами до нього у відповідача або в третіх осіб, де б і в кого б автомобіль не знаходився, і передати на зберігання на свій майданчик або сторонній організації та зняти реєстраційні номери (п. 1 пар. 3), а також право звернути стягнення на предмет застави (п. 1 пар. 5).

17 березня 2015 року заставний автомобіль знятий з обліку довіреною особою відповідача та 27 березня 2015 року перереєстрований на ОСОБА_5, а 25 травня 2015 року - на ОСОБА_4, якому видано новий державний номерний знак НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу СХТ045378 (а.с. 66).

Відповідач ОСОБА_3 взяті на себе зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 08 червня 2015 року утворилася заборгованість в розмірі 82752,52 грн., яка складається з 30141,98 грн. боргу за кредитом, 14029,46 грн. простроченого боргу, 9217,33 грн. боргу по процентах за користування кредитом, 522,47 грн. боргу по сплаті строкових процентів, 24675,66 грн. пені за період з 08 червня 2014 року по 08 червня 2015 року, та 1328,94 грн. дебіторської заборгованості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Застава є способом забезпечення зобовязань, у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (ст. 572 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про заставу»).

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

У частинах 1 та 2 ст. 590 ЦК України зазначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Останній платіж з повернення кредиту ОСОБА_3 сплатив 30 січня 2014 року, після чого чергові платежі відповідачем відповідно до графіка щомісячних платежів не здійснювались, а відтак обовязок з повернення кредиту частинами порушено, тому вимоги банку про звернення стягнення на предмет застави є обґрунтованими.

Встановлена судом обставина перереєстрації транспортного засобу на інших осіб не є перешкодою для задоволення вимог банку за рахунок застави.

Так, відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобовязань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Таким чином, зміна власника заставного транспортного засобу, відносно якого зареєстроване обтяження, не є перешкодою для задоволення за рахунок цього майна вимог банку у випадку порушення заставодавцем своїх кредитних зобовязань.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції у порушення вимог процесуального права не вирішив частину позовних вимог згідно поданої заяви про зміну предмету позову, а також не прийняв процесуальне рішення по заяві про залучення у справі співвідповідача, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки до матеріалів справи вказані заяви в передбаченому законом порядку не долучені, вони не вирішувалися судом першої інстанції, в звязку з чим не можуть бути предметом розгляду апеляційного суду.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на зазначене місцевий суд, дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заявлених вимог банку у повному обсязі.

Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли б бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: