Справа № 135/1113/16-ц
Провадження у справі № 2-н/135/65/16
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

13.05.2016 м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ПАТ « Ладижинський завод силікатної цегли» про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ПАТ "Ладижинський завод силікатної цегли" нарахованої, але не виплаченої заробітної плати при звільненні.

Суддя, розглянувши заяву та додані до неї матеріали, вважає, що необхідно відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу якщо із поданих документів вбачається спір про право.

Згідно розяснень п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» за змістом статті 98, пункту 2 частини третьої статті 100, статті 103 ЦПК до заяви про видачу судового наказу додаються оригінали або належним чином завірені копії документів, які підтверджують матеріально-правову вимогу заявника. На такі документи поширюються вимоги статей 58 і 59 ЦПК щодо належності та допустимості доказів.

Як вбачається з поданої заяви та доданих до неї документів стягувач просить видати судовий наказ про стягнення з боржника нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 11569 гривень 79 копійок.

Заявник посилається на довідку про заробітну плату № 566 від 23.07.2013 як на доказ наявності даної заборгованості, яка не є належним і допустимим доказом заборгованості по заробітній платі. Оскільки вказана довідка подана станом на 2013 рік, а не станом на момент розгляду справи про видачу судового наказу до суду, тому викликає сумнів у безспірності вимог заявника.

У зв'язку з чим судом встановлено, що по заявленій вимозі наявний спір про право.

За таких обставин у прийнятті заяви про видачу судового наказу по даній справі слід відмовити в звязку з наявністю спору про право.

Керуючись п. 2 ч. 3 ст. 100, ст. 101 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 до ПАТ «Ладижинський завод силікатної цегли» про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Розяснити заявнику його право на пред'явлення позову до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: