Справа № 182/2489/16-ц
Провадження № 2/0182/2495/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.05.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Нікопольського виконкому Дніпропетровської області про визнання права власності на спадок за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на майно у порядку спадкування за законом після смерті матері.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її бабуся ОСОБА_2. При житті остання заповіту не залишила. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який належав останній, згідно свідоцтва про право власності. В передбачений законодавством строк її мати ОСОБА_3 як єдина спадкоємиця не зверталась до державного нотаріуса за набуттям спадщини, так як була зареєстрована та мешкала за однією адресою зі своєю матір'ю ОСОБА_2, тобто фактично прийняла зазначену спадщину. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР (в ред.1963 року), до першої черги спадкоємців за законом належать діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно до ст.549 ЦК УРСР (в ред.1963 року), діями, що свідчать про прийняття спадщини, визнаються ті, що свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_2 році померла її мати ОСОБА_3, котра теж при житті заповіту не залишила. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке вона фактично прийняла після смерті своєї матері ОСОБА_2, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в АДРЕСА_1. В передбачений законодавством строк вона як єдина спадкоємиця не зверталася до державного нотаріуса за набуттям спадщини, так як була зареєстрована та мешкала за однією адресою зі своєю матір'ю ОСОБА_3, тобто фактично прийняла зазначену спадщину. У зв'язку з втратою правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок, державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 надано їй лист - роз'яснення, згідно якого їй рекомендовано звернутись до суду для визнання права власності на спадок за законом після смерті її матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року. На запит щодо підтвердження права власності ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1, КП НМБТІ повідомило, що право власності на вказану нерухомість не зареєстровано. Але, згідно домової книги від 1956 року, житловий будинок за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 належить ОСОБА_2, відповідно свідоцтва на право власності і вона є власником. Крім того, з 1967 року вона була зареєстрована у вказаному будинку і прожила до дня своєї смерті. Вона зі своєю матір'ю ОСОБА_3 теж все своє життя прожили в зазначеному житловому будинку і були зареєстровані. Вона стежить за вказаною спадщиною, фактично прийняла її та вважає, що відповідно до діючого законодавства має цілком законне право на оформлення за нею спадкових прав. З цих підстав змушена звернутись до суду.

В судове засідання позивач не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала і на задоволенні позову наполягала.

Представник відповідача в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, в якій з позовними вимогами погодилась, не заперечує, щоб суд задовольнив позовні вимоги позивача.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР (в ред.1963 року), до першої черги спадкоємців за законом належать діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно до ст.549 ЦК УРСР (в ред.1963 року), діями, що свідчать про прийняття спадщини, визнаються ті дії, що свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла бабуся позивачки ОСОБА_2 (а.с.28). При житті остання заповіту не залишила. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який належав останній, згідно свідоцтва про право власності (а.с.17-18). В передбачений законодавством строк мати позивачки ОСОБА_3 як спадкоємиця не зверталась до державного нотаріуса за набуттям спадщини, так як була зареєстрована та мешкала за однією адресою зі своєю матір'ю ОСОБА_2 (а.с.13-14), тобто фактично прийняла зазначену спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_2 році померла мати позивачки ОСОБА_3 (а.с.5), яка теж при житті заповіту не залишила. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке вона фактично прийняла після смерті своєї матері ОСОБА_2, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в АДРЕСА_1. В передбачений законодавством строк позивачка як єдина спадкоємиця не зверталася до державного нотаріуса за набуттям спадщини, так як була зареєстрована та мешкала за однією адресою зі своєю матір'ю ОСОБА_3 (а.с.13-14). У зв'язку з втратою правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок, державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 позивачці рекомендовано звернутись до суду для визнання права власності на спадок за законом після смерті її матері ОСОБА_3 (а.с.16). На запит щодо підтвердження права власності ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1, КП НМБТІ повідомило, що право власності на вказану нерухомість не зареєстровано (а.с.12). Але, згідно домової книги від 1956 року, житловий будинок за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 належить ОСОБА_2, відповідно свідоцтва на право власності (а.с.13-14). Крім того, з 1967 року ОСОБА_2 була зареєстрована у вказаному будинку і прожила до дня своєї смерті. Позивачка зі своєю матір'ю ОСОБА_3 теж все своє життя прожили в зазначеному житловому будинку і були в ньому зареєстровані. Позивачка стежить за вказаною спадщиною, фактично прийняла її.

Тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.3-10, 30, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який складається з: житлового будинку (літ.А), загальною площею - 32,6 кв.м., житловою площею - 22,8 кв.м.), фундаменту (літ.Б), вбиральні (літ.В), № 1-3 споруджень, розташованого в АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Стягнути зі ОСОБА_1 недоплачений судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. 22 коп.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал