АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Немировська О.В.,

секретар Майданець К.В.,

за участю:

представників позивача ОСОБА_3,ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5,

представника відповідачів ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 6 червня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_8 про поділ майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_8 про поділ майна.

Свої вимоги мотивував тим, що під час шлюбу з ОСОБА_5 вони та їх неповнолітні діти: донька ОСОБА_9 та син ОСОБА_10 уклали з КП з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» попередній договір № 13/3-17-001-мф від 13.09.2005. Предметом договору було забезпечення в передачі необхідних документів фінансовій установі з метою сприяння родині в укладенні договору з фінансовою установою основного договору в порядку та на умовах визначених Законом України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю».

29.05.2008 між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_7, ОСОБА_5, які діяли від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей, укладено договір про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А» № 9/140.

За умовами договору родина ОСОБА_5 надала згоду на участь у ФФБ, взяла зобов'язання: виконувати Правила ФФБ, передати кошти управителю у довірче управління з метою отримання у власність об'єкту інвестування, а саме: трикімнатної квартири на 7 - поверсі у будинку АДРЕСА_1, житловою площею - 48,80 кв. метри, загальною площею - 87,49 кв. метри.

Згідно з п. 1.2 договору про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А» №9/140 від 29.05.2008 ОСОБА_7 у 2008 - 2009 роках передав управителю у довірчу власність грошові кошти у розмірі 104 288,08 грн. на здійснення фінансування будівництва закріпленого за родиною ОСОБА_7 об'єкту інвестування у вимірних одиницях об'єкту інвестування, з урахуванням обмежень, встановлених даним договором, щодо окремих дій управителя відносно управління цими коштами.

02.07.2009 шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було розірвано.

31.05.2010 між ОСОБА_7, ОСОБА_5, які діяли від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей, і ПАТ банком укладено договір відступлення майнових прав. Цим договором було встановлено, що управитель передає, довірителі (родина ОСОБА_5) приймає майнові права на об'єкт інвестування, який є складовою частиною об'єкту будівництва та був закріплений за довірителями на підставі договору про участь у ФФБ, а саме: трикімнатна квартира на 7 поверсі у будинку АДРЕСА_1, житловою площею - 48,80 кв. метри, загальною площею - 87,49 кв. метри.

25.06.2011 між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_7, ОСОБА_5, які діяли від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей - ОСОБА_10, ОСОБА_9 було укладено договір № 3/9/140 про внесення змін до договору про участь у фонді фінансування будівництва виду «А», № 9/140 від 29.05.2008, згідно якого загальна вартість об'єкта інвестування складає 87 314 грн., крім того ПДВ - 17 462,80 грн., разом - 104 776,50 грн., а квартира житловою площею - 50,80 кв. метри, загальною площею - 87,90 кв. метри.

22.01.2016 Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві до КП з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» було надано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1, яким спірна квартира зареєстрована за ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на праві приватної спільної сумісної власності.

Позивач зазначає, що шлюб між ним та ОСОБА_5 розірвано, проте згоди щодо поділу спільного сумісного майна не досягнуто, тому просив суд ухвалити рішення, яким у порядку поділу майна, що є у спільній сумісній власності, визнати за ним право спільної часткової власності на 1/4 частину квартири у будинку АДРЕСА_1.

РішеннямСолом'янського районного суду м. Києва від 06.06.2016 позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1. Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_7 в частині вимог до ОСОБА_8 Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 6 890 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач посилаючись на порушенням судом норм матеріального і процесуального права просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/10 частину квартири АДРЕСА_2. Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що обставиною, яка має істотне значення і повинна бути врахована для зменшення частки позивача у спільній сумісній власності є фактичні дані про витрати, які понесли відповідачі, в тому числі і за позивача, на оплату житлово-комунальних послуг на утримання спірної квартири.

Відповідач ОСОБА_5 та її представник, який одночасно є представником ОСОБА_8, в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Представники позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував за її безпідставністю та необґрунтованістю і просили рішення суду залишити без змін, оскільки воно постановлене з дотриманням вимог закону.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Вказаний висновок суду є законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що позивач під час шлюбу з ОСОБА_5 та їх неповнолітні діти: донька ОСОБА_9 та син ОСОБА_10 уклали з КП з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» попередній договір № 13/3- 17-001-мф від 13.09.2005. Предметом договору було забезпечення останнього в передачі необхідних документів фінансовій установі з метою сприяння родині в укладенні договору з фінансовою установою основного договору в порядку та на умовах визначених Законом України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» (а.с. 13-14).

29.05.2008 між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_7, ОСОБА_5, які діяли від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей, укладено договір про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А» № 9/140 (а.с. 15-23).

02.07.2009 шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис за№ 518. (а.с. 24)

31.05.2010 між ОСОБА_7, ОСОБА_5, які діяли від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей, і ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» укладено договір відступлення майнових прав. Цим договором було встановлено, що управитель передає, довірителі (родина ОСОБА_5) приймає майнові права на об'єкт інвестування, який є складовою частиною об'єкту будівництва та був закріплений за довірителями на підставі договору про участь у ФФБ, а саме: трикімнатна квартира на 7 поверсі у будинку АДРЕСА_1, житловою площею - 48,80 кв. метри, загальною площею - 87,49 кв. метри (а.с. 25-26).

25.06.2011 між ЗAT«Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_7, ОСОБА_5, які діяли від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей - ОСОБА_10, ОСОБА_9 було укладено договір № 3/9/140 про внесення змін до договору про участь у фонді фінансування будівництва виду «А», № 9/140 від 29.05.2008, згідно якого загальна вартість об'єкта інвестування складає 87 314 грн., крім того ПДВ - 17 462,80 грн., разом - 104 776,50 грн., а квартира житловою площею - 50,80 кв. метри, загальною площею - 87,90 кв. метри (а.с. 27- 28).

22.01.2016 Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві до КП з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» було надано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1, яким спірна квартира зареєстрована за ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на правах приватної спільної сумісної власності (а.с. 39 - зворот).

Згідно свідоцтва про право власності від 22.01.2016 вбачається, що позивач на праві спільної сумісної власності разом з ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 є співвласником квартири АДРЕСА_3 (а.с. 39 - зворот).

Встановивши вищевказані фактичні обставини справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності та проаналізувавши відповідні норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов цілком законного та обґрунтованого висновку про виділ сторонам ідеальних часток у спільному майні з урахуванням принципу рівності часток.

Висновки суду повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на наявних у справі доказах та вимогах закону.

Таким чином, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено, відтак доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права є безпідставними та необґрунтованими.

Водночас, слід зазначити, що наведені вищеаналізовані в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження судом першої інстанції висновків суду не спростовують та на законність і обґрунтованість рішення не впливають.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст. 218, 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргуОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 6 червня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_8 про поділ майна - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскарженадо Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.І.Оніщук

Судді В.А.Шебуєва

О.В.Немировська