Провадження № 2/742/1284/16
Єдиний унікальний № 742/2958/16-ц
12 жовтня 2016 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Бездідько В.М.
при секретарі Карпенко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ,-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.04.2001 року. В вище зазначеній квартирі зареєстрований його брат ОСОБА_2.
Вже більше 6 років відповідач не проживає за даною адресою, а оскільки останній тривалий час без поважних причин не проживає в вище зазначеній квартирі, позивач і просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
В судове засідання позивач не з»явився, однак надіслав заяву про розгляд справи в його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з"явився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно, про що в справі мається поштове повідомлення, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причин неявки в судове засідання. У зв"язку з цим, суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:
Судом достовірно встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с. 7)
Згідно копії домової книги для прописки громадян, що проживають в квартирі АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_2 значиться зареєстрованим в даній квартирі.
Згідно довідки виконавчого комітету Ладанської селищної ради № 1749 від 27.09.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 (а.с. 12).
Відповідно до акту обстеження квартири АДРЕСА_1 вбачається, що квартира за вказаною адресою належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.04.2001 року № 1-513. В ході обстеження було встановлено, що ОСОБА_2 у вказаній квартирі не проживає на протязі більше шести років, про що свідчать відсутність його речей та підтвердження сусідів (а.с. 13)
Згідно ст.317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до положень ст.ст.319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 6 ЖК України визначено, що жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян.
Згідно ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Статтею 382 ЦК України визначено, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.
Згідно положень ч.1 ст.383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї та інших осіб.
Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.
Відповідно до ст.163 ЖК у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.
Стаття 71 ЖК України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає достовірно встановленим, що ОСОБА_2 не проживає в вищезазначеній квартирі більше шести років, а тому позов про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням обґрунтований та підлягає задоволенню оскільки відповідач перешкоджає позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1
Копію рішення у триденний строк після його проголошення направити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням попередивши відповідача, що заява про перегляд заочного рішення може бути подано до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд. Особи, які брали учать у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: В.Бездідько