Справа № 127/6324/16-ц
Провадження № 2/127/2997/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Куйдан Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Петровська) Н.С. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позов мотивований тим, що 12.10.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис №2610.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з відповідачем не склалось. Одразу ж після народження дитини сторони змушені були проживати окремо. Позивач з сином у м.Вінниці, відповідач у м.Києві. Ця обставина обумовила те, що подальше життя сторін не склалося. Через різні погляди на сімейне життя та обовязки в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали зовсім чужими людьми.

Фактично шлюбні відносини припинилися ще з 2009 року. З цього часу сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться.

За таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам сторін.

Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю.

Утримання дитини та надання матеріальної допомоги є обовязком обох батьків, що стало підставою звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина та розірвання шлюбу.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач позов визнав частково, погодившись на розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання малолітнього сина. Згідно з його поясненнями в судовому засіданні, він дійсно бажає зберегти сімю, відчуває відповідальність за дитину. Проте, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу і не вбачає можливості збереження шлюбу та сімї погоджується на розірвання шлюбу. Що стосується аліментів, то сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів доходу (заробітку), як цього просить позивач, не має можливості, оскільки сплачує кредит за автомобіль, а також лікується та значну частину коштів витрачає на ліки. Фінансово спроможний виплачувати аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу).

Заслухавши пояснення сторін, досліивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

12.10.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис №2610.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з відповідачем не склалось. Одразу ж після народження дитини сторони змушені були проживати окремо. Позивач з сином у м.Вінниці, відповідач у м.Києві. Ця обставина обумовила те, що подальше життя сторін не склалося. Через різні погляди на сімейне життя та обовязки в сім відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали зовсім чужими людьми.

Фактично шлюбні відносини припинені з 2009 року. З цього часу сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться.

За таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам сторін.

Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю.

Син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається у ЗОШ I-III ступенів №4. Позивач працює вчителем початкових класів і її середньомісячний дохід складає 3300 грн., що доведено довідкою про доходи від 18.03.2016 року.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов'язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідач працює у ВП «Локомотивне депо ОСОБА_4 ПЗЗ». Іншого заробітку та доходів він не має.

Згідно з випискою з історії хвороби №2670 відповідач хворіє на низку захворювань та потребує постійного лікування. В звязку з чим витрачає значну суму коштів на медичні препарати. Окрім того, він сплачує кредит за автомобіль.

Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров'я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи матеріальне становище відповідача, його стан здоровя, наявність зобовязань зі сплати кредиту, суд вважає, що позов про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягає частковому задоволенню у розмірі ? частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.03.2016 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки шлюб між сторонами триває формально, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 112, 141, 180, 181, 182, 183 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Петровська) ОСОБА_5, зареєстрований 12.10.2005 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції, актовий запис №2610.

Після розірвання шлюбу визначити прізвище позивача ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. проживаючого за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого в ВП «Локомотивне депо ОСОБА_4 ПЗЗ», аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.03.2016 р. і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат зі сплати судового збору 551, 20 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 судовий збір в дохід держави в розмірі 551, 20 грн.

Рішення суду в межах суми аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя