АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Миколаєць І.Ю.
справа № 759/9178/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Невідомої Т.О.

при секретарі: Мовчан О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 07 липня 2016 року про залишення скарги без розгляду по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Святецького Д.В., стягувач: публічне акціонерне товариство «Індустріально-експортний банк»,-

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, в якій просила визнати постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 28991900 від 03.06.2016 року та повернути виконавчий лист до Святошинського районного суду у зв'язку із закінченням строку здійснення виконавчих дій.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07 липня 2016 року скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Святецького Д.В. залишено без розгляду.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 07.07.2016 року.

Вказує на те, що постанову про арешт коштів боржника від 03.06.2016 року вона отримала 21.06.2016 року, а зі скаргою до суду звернулась 01.07.2016 року, тому строк встановлений ст.385 ЦПК України нею не пропущено.

В судовому засідання ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник стягувача ПАТ «Індустріально-експортний банк» заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи скаргу ОСОБА_1 без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 пропустила строки на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або без діяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч.2. ст.384 ЦПК України скарга подається до суду який видав виконавчий документ.

03.06.2016 року державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві винесено постанову про арешт коштів боржника з примусового виконання виконавчого листа № 2-1087-1, виданого 13.12.2010 року Святошинським районним судом м. Києва, і в той самий день зазначену постанову було направлено сторонам виконавчого провадження, в тому числі і ОСОБА_1(а.с. 6,7).

Як вбачається з матеріалів справи, 01.07.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, в якій просила скасувати постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 28991900 від 03.06.2016 року та повернути виконавчий лист до Святошинського районного суду у зв'язку із закінченням строку здійснення виконавчих дій, при цьому зазначала, що отримала вказану постанову 21.06.2016 року.

Згідно з ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про

відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч.4 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

В пункті 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що відповідно до статті 385 ЦПКУкраїни скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, який обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод (ч.2 ст.385 ЦПК України).

Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК України.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

В суді апеляційної інстанції скаржник пояснила, що отримала постанову про арешт коштів боржника простою кореспонденцією та зазначала, що конверт не зберігся.

З огляду на те, що ОСОБА_1 доказів отримання зазначеної постанови саме 21.06.2016 року ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції надано не було, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду, з підстав пропуску строку на звернення зі скаргою до суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 у своїй скарзі просила суд поновити строки, у зв'язку із неможливістю отримання постанови вчасно, а перелік десятиденного строку діє з моменту її ознайомлення, а суд не врахував прохання та позбавив її конституційних прав, колегія суддів відхиляє, оскільки матеріали справи не містять клопотання заявника про поновлення відповідного строку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 07 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: