Справа № 308/6153/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 вересня 2016 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - Лемак О.В., при секретарі Ревачко І.С., розглянувши матеріали цивільної справи у відкритому судовому засіданні, в м. Ужгороді, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги мотивує тим, що 16 грудня 2013 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики у простій письмовій формі. Згідно договору відповідач під розписку отримав у позивача 8300,00 грн., що на момент укладення договору, згідно офіційного курсу НБУ, було еквівалентом 1000,00 дол. США. Даний договір забезпечений борговою розпискою, в якій вказано, що відповідач зобовязався повернути суму у розмірі 1000,00 дол. США до 07.02.2014 року включно, згідно актуального курсу НБУ на день виконання зобовязання. Однак позичальник умови договору позики належним чином не виконав, у звязку з чим, станом на 25.05.2015 року, загальна сума заборгованості відповідача складає 25611,55 грн., з яких: основний борг 1000 дол. США, що становить 20836,80 грн., пеня за користування коштами 193,43 дол. США, що становить 3967,95 грн., три відсотки річних на суму боргу 38,72 дол. США, що становить 806,80 грн. Крім того, позивач просить стягнути відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 5750 грн. та сплачений ним судовий збір у розмірі 313,62 грн.

В судове засідання позивач не зявився, однак представник позивача ОСОБА_3 надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не зявилися повторно, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини не явки суд не повідомили, а тому суд в порядку ч.4 ст.169 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 16 грудня 2013 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір позики у простій письмовій формі. Згідно договору відповідач під розписку отримав у позивача 8300,00 грн., що на момент укладення договору, згідно офіційного курсу НБУ, було еквівалентом 1000,00 дол. США. Даний договір забезпечений борговою розпискою, в якій вказано, що відповідач зобовязався повернути суму у розмірі 1000,00 дол. США до 07.02.2014 року включно, згідно актуального курсу НБУ на день виконання зобовязання. Офіційний курс долара США до гривні на 25.05.2015 року (дата складання позову) складав 20,8368 грн. за 1 дол. США.

Однак позичальник ОСОБА_2 умови договору не виконав, внаслідок чого сума основного боргу склала 1000 дол. США, що станом на 25.05.2015 року становить 20836,80 грн.

Крім того, у період з 08.02.2014 року по 25.05.2015 року, тобто за 471 день прострочення, пеня за прострочення виконання зобовязання склала 190,43 дол. США, що станом на 25.05.2015 року складає 3967,95 грн.Вказане підтверджується Додатком №1 до позовної заяви про стягнення заборгованості за договором позики від 16.12.2013 року.

Крім того, за вказаний період підлягає нарахуванню 3% річних на суму основного боргу, що за 471 день прострочення складає 38,72 дол. США., що станом на 25.05.2015 року складає 806,80 грн.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Вказана вище правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 18 вересня 2013 року по справі № 6-63цс13.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Вирішуючи дану справу, суд також враховує положення ч.1,2 ст. 533 ЦК України, які встановлюють, що грошове зобовязання має бути виконане в гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

З вищенаведеного вбачається, що оскільки відповідач не вжив необхідних дій щодо повернення коштів у строк передбачений у розписці, сума основного боргу, пеня за прострочення виконання зобовязання, 3% річних на суму основного боргу, в розмірі 25611,55 грн., підлягають стягненню з відповідача.

Витрати на правову допомогу, пов'язані із розглядом вищевказаної справи, в сумі 5750 грн. та 313,63 гривень на оплату судового збору, документально підтверджені позивачем та підлягають стягненню з відповідача.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 526,533,1046-1049 ЦК України, ст.ст. 60,88,224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії ВО 777158, виданий Ужгородським МВ УМВС в Закарпатській області 21.02.2001 року) на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики, що забезпечений борговою розпискою від 16.12.2013 року, у сумі 25 611,55 грн., з яких: 1000 дол. США, що станом на 25.05.2015 року становить 20836,80 грн. основного боргу; 190,43 дол. США, що станом на 25.05.2015 року складає 3967,95 грн. пені за прострочення виконання зобовязання; 38,72 дол. США, що станом на 25.05.2015 року складає 806,80 грн. 3% відсотків річних на суму основного боргу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 5750,00 грн. та сплачений позивачем судовий збір у розмірі 313,62 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4