Справа № 638/1452/15-ц
Провадження № 2/638/1823/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого:судді ОСОБА_1,

за участі секретаря Голуб Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

Позивач, ПАТ КБ "Приватбанк", звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова із позовом до відповідача, яким просив суд, з урахуванням уточнень, стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.10.2006 року, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 04.02.2012 року по 04.02.2015 року у розмірі 2137,01 доларів США, що за курсом на 04.02.2015 року складало 35730,81 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано про те, що сторонами 27.10.2006 року укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу передано кредитну картку зі строком дії до 10/10, з встановленим початковим кредитним лімітом на суму 2000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі, обумовленому у Заяві про отримання кредиту та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Крім того, позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та строки, визначені Тарифами та щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом.

Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором.

Умови договору ОСОБА_2 не виконав, через що за ним утворилась заборгованість у розмірі 2137,01 грн., що слугувало підставою для звернення до суду з вказаними вимогами.

У судове засідання сторони з'явились, представник позивача уточнену позовну заяву підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача за довіреністю проти позову заперечувала, подала письмове клопотання про застосування строків позовної давності, яким вказувала про те, що кінцевою датою погашення зобов'язання за розглядуваним кредитним договором є дата, вказана на отриманій відповідачем кредитній картці - "10/10", тобто жовтень 2010 року. З цього часу, на думку представника відповідача із посиланням на правову позицію викладену у Постанові Верховного суду України від 22.10.2014 року у справі № 6-127цс14, має відраховуватись передбачений ст. 256 ЦК України трирічний строк позовної давності. При цьому, із посиланням на ст.257 ЦК України, представник відповідача вказує про те, що строк позовної давності для стягнення чергових платежів має відраховуватись із часу несплати такого чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - після закінчення кінцевого строку погашення кредиту.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

За ст.ст. 1, 3 ЦПК України, метою цивільного судочинства є захист оспорюваних, порушених чи невизнаних прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Згідно з вимогами частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України.

Судом достовірно встановлено, що 27.10.2006 року сторонами укладено кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у сумі 19,2 % на рік на суму залишку заборгованості.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами і правила надання банківських послуг складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 629, 628 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного Кодексу України Порушенням зобов'язання визнаються його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно до ч. 1 ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Через порушення умов договору, за позичальником утворилась заборгованість, які позивач просив стягнути.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Для вирішення питання про застосування строку позовної давності необхідно зясувати граничний строк дії картки (місяць і рік), строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці.

Відповідно до абзацу 2 ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Згідно пп. 9.3 Умов та правил надання банківських послуг, картрахунки відкриті на невизначений термін за виключенням випадків, передбачених пп. 9.6 та 9.7 цих Умов.

Згідно уточненої позовної заяви, позивач просить суд про стягнення заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами за період з 04.02.2012 року по 04.02.2015 року у розмірі 2137,01 доларів США. Оскільки позивач звернувся до суду із даним позовом 05.02.2015 року, суд вважає відсутніми підстави для застосування строку позовної давності до розглядуваного позову.

Отже, відповідач отримав кредитні кошти на картковий рахунок та використовував їх на свій розсуд, однак в порушення вимог ст. 1054 Цивільного кодексу та пп. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг не сплачував визначені кредитним договором платежі за користування кредитними коштами, які, з урахуванням строку позовної давності, просить стягнути позивач. Стосовно тіла кредиту позовні вимоги заявлені не були.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 32, 15, 88 107, 113 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 543, 553, 625,628, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 27.10.2006 року у розмірі 2137,01 доларів США, що станом на 04.02.2015 року складало 35730 (тридцять пять тисяч сімсот тридцять) грн. 81 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: суддя