Cправа № 127/6066/16-ц
Провадження № 2/127/2946/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

11 травня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі: Шарапанівському Р. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Вінницької міської ради,

ВСТАНОВИВ:

24.03.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, обґрунтовуючи його тим, що позивач ОСОБА_1 деякий час перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, 20 червня 1999 року народилася донька ОСОБА_3. Декілька років сторони разом не проживають, будь-яке спілкування між ними припинено, позивач не знає де на сьогоднішній день фактично проживає відповідач. На даний час позивач та донька ОСОБА_3 проживають разом, остання перебуває на повному утриманні позивача, усі витрати, щодо виховання, навчання, забезпечення доньки повністю покладені на позивача. Відповідач довгий час не спілкується з дитиною, не займається її вихованням, не надає матеріальної та фінансової допомоги. На сьогоднішній день донька навчається в 11 класі. В поточному році вона повинна вступати до ВНЗ, вже не один рік вона вивчає іноземні мови та має наміри вступити до навчального закладу ОСОБА_4, про що свідчить відповідний договір. Зі слів доньки позивачу стало відомо, що відповідач в телефонному режимі повідомив їй, що він відмовляється надати у передбаченому законодавством України, порядку дозвіл на виїзд неповнолітньої доньки за кордон до ОСОБА_5 з метою навчання. Позивач вважає, що така позиція відповідача-батька неповнолітньої доньки, шкодить її інтересам, та не сприяє у її подальшому розвитку та формуванню її як особистості.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, не сповістив суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутність сторін, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, однак представником подано заяву про розгляд справи у відсутність представника третьої особи. При вирішенні справи просить врахувати та захистити права дитини.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-АМ №143690 батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.9).

Відповідно до паспорта серії АТ 117111, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 03.04.2014 року (а.с.10).

Згідно паспорта серії ТТ 265427, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. З 20.06.2000 року (а.с.6).

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.7-8).

Згідно платіжного доручення від 21.03.2016 року № SW24G321O64048, ОСОБА_3 сплачено 80 євро на користь Міжнародної вищої школи логістики та транспорту в Вроцлаві (а.с.13).

Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

ВІдповідно до ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року та постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», а також Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до ст. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Згідно зі ст. 64 ч.1 Конституції України конституційні права і свободи людини не можуть бути обмежені.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.

Як вказано у позовній заяві ОСОБА_7 метою виїзду неповнолітньої ОСОБА_3 за кордон, є виїзд для навчання останньої, але без нотаріально посвідченої згоди на те її батька, позивачка це зробити не може. Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд без згоди батька.

На підставі Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.154, ст.155 Сімейного кодексу України, ст.313 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 197, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Вінницької міської ради - задовольнити.

Надати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 дозвіл на тимчасовий виїзд за межі державного кордону України до ОСОБА_5 неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, з метою навчання у період з 01.05.2016 року і до досягнення повноліття, без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача сплачену суму судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду позивачем може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.О. Жмудь