Справа № 643/1097/16-ц
Провадження № 2/643/2239/16
IMEHEM УКРАЇНИ
13 травня 2016 року Московський районний суд м.Харкова в складі: головуючого судді Єлізарова І.Є., при секретарі - Охріменко А.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,3-тя особа ДМС України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку .
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона являється власником квартири АДРЕСА_1, відповідно договору купівлі - продажу від 25.12.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, реєстровий № 2702. У вказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4.
Відповідач в квартирі не проживає, не сплачує комунальні платежі у звязку зі своєю реєстрацією, добровільно відмовився знятись з реєстраційного обліку, у зв′язку з тим, що відповідач не знявся з реєстраційного обліку позивачка звернулась до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням та просить зняти відповідача з реєстраційного обліку .
Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та в разі неявки відповідача винести заочне рішення .
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
3-тя особа - ДМС України в Харківській області в судове засідання не з'явилась , про день та час слухання справи сторона повідомлена в установленому законом порядку.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , відповідно договору купівлі - продажу кімнати від 25.12.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, реєстровий № 2702.
В квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідно довідки ДП «Промжитлосервіс-2» від 28.01.2016 року вих. № 37.
Відповідач ОСОБА_2 в спірній квартирі не проживає більше двох років, не сплачує комунальні платежі у звязку зі своєю реєстрацією.
Факт не проживання відповідача в належній позивачу квартирі підтверджується актом від 27.01.2016 року .
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
С досліджених судом доказів вбачається, що відповідач не проживає в квартирі понад строк, на який згідно чинного законодавства України за ним може бути збережене житлове приміщення.
Судом не встановлено наявність поважних причин, з якими чинне законодавство України пов'язує можливість збереження житлового приміщення за відповідачем.
За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог в частині визнання відповідача втратившим право користування Квартирою.
Згідно ст. 7 Закону України № 1382-IV Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі в тому числі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
З правових позицій, викладених в узагальненні судової практики розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав, яке було обговорено та взято до відома 21 грудня 2012 року на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вбачається наступне. У постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР;стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши водночас одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Закон № 1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
За таких обставин суд приходить до висновку, що пред'явлення вимоги про зняття відповідача з реєстрації місця проживання одночасно з вимогою про визнання його втратившим право користування житловим приміщенням, є належним способом захисту прав позивача, в зв'язку з чим з чим позов підлягає задоволенню
Керуючись ст.209,218 ЦПК України, ст.ст. 15,319,321,391 ЦК України, суд , -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4 втратившим право користування кімнатою № 85-85а по вул. Гарібальді, 4 в м. Харкові.
Зняти ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4 з реєстраційного обліку в кімнаті № 85-85а по вул. Гарібальді, 4 в м. Харкові.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Московського районного

суду м. Харкова ОСОБА_6