Справа № 478/1277/16-ц Провадження № 2/478/171/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2016 року. Казанківський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Іщенко Х.В.,

при секретарі Луговскої А.І.,

за участю прокурорів: Захаревича С.В., Москалика О.П.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Казанка цивільну справу за позовом Баштанської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі фінансового управління Казанківської райдержадміністрації до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

29.04.2016 року заступник керівника Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах держави в особі фінансового управління Казанківської райдержадміністрації з позовом, в якому пославшись на порушення державного інтересу, а саме здійснення за рахунок державного бюджету витрат на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення, просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 витрати на лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_3 у розмірі 609,93 грн.

В судовому засіданні прокурор Казанківського відділу Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_4 заявлений позов підтримав, посилаючись на те, що ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 30.01.2014 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито у звязку з примиренням з потерпілою ОСОБА_3

26.05.2013 року близько 18.00 години водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Volksvagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1, у світлий час доби, при нормальній видимості, по вулиці Леніна на підїзді до перехрестя з вулицею Перекопська в смт Казанка Миколаївської області, грубо порушив вимоги п.п.14.6 «а» та 13.1 Правил дорожнього руху України та допустив зіткнення з мопедом «Yamaha», без реєстраційного номеру, під керуванням ОСОБА_3, яка також порушила вимоги п.9.2 «б», п.9.4, п.10.1 та п.10.4 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до висновку експерта за №1491 від 06.09.2013 року, в результаті дорожньо транспортної пригоди водій мопеду «Yamaha» - ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у виді закритого перелому лівої ключиці, перелому нігтьової фаланги 1-го пальця правої кістки, множинні садна, підшкірних гематом кінцівок, які могли утворитись від дій тупих твердих предметів, котрі відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоровя на строк більше 21 дня.

В результаті отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Казанківської ЦРЛ з 26.05 по 05.06.2013 року та на її лікування було затрачено 605,93 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком Казанківській ЦРЛ. Таким чином, кошти, що були витрачені на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_3 від злочину, підлягають стягненню з ОСОБА_1, який вчинив злочин, в розмірі фактичних збитків. Просить стягнути з відповідача на користь фінансового управління Казанківської райдержадміністрації на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в сумі 605,93 грн.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував.

Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 30.01.2014 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито у звязку з примиренням з потерпілою ОСОБА_3

Судом встановлено, що по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, ОСОБА_3 визнано потерпілою. У зв'язку з отриманими, середньої тяжкості тілесними ушкодженнями ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Казанківської ЦРЛ з 26.05 по 05.06.2013 року та на її лікування було затрачено 605,93 грн.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 цього Кодексу.

Згідно ст. 93-1 КПК України кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, стягуються судом при постановленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я, органу Міністерства фінансів України або прокурора в порядку, передбаченому ст. 28 та частинами другою і третьою статті 93 цього Кодексу.

У разі, коли при постановленні вироку рішення про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, не було прийнято, стягнення їх провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом осіб, зазначених у частині першій цієї статті.

Положеннями ст.1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток.

Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Згідно абз. 2 п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

З довідки, наданої Казанківською ЦРЛ вбачається, що ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Казанківської ЦРЛ з 26.05 по 05.06.2013 року та на її лікування було затрачено 605,93 грн.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_1 Казанківська ЦРЛ понесла витрати на лікування потерпілої від злочину, між діями ОСОБА_1 та цими витратами є прямий причинний зв'язок, а тому обов'язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача ОСОБА_1

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню та з відповідача належить стягнути на користь фінансового управління Казанківської райдержадміністрації витрати на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в сумі 605,93 грн.

У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88,209,212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Баштанської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі фінансового управління Казанківської райдержадміністрації до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2), на користь держави в особі фінансового управління Казанківської районної державної адміністрації (р/р 0194 в ГУДКУ в Миколаївській області, МФО 826013, , отримувач: районний бюджет Казанківського району Миколаївської області) витрати на лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_3 у розмірі 605 (шістсот пять) гривень 93 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2), судовий збір в дохід держави в розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок (р/р 0194 в ГУДКУ в Миколаївській області, МФО 826013, , отримувач: районний бюджет Казанківського району Миколаївської області).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд Миколаївської області шляхом подачі скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: