справа № 125/729/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2016 Барський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Переверзєва С.В

при секретарі Бородкіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бар цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «БМП №1» про стягнення оплати за виконані роботи

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ПрАТ «БМП №1» про стягнення оплати за виконані роботи. В заяві до суду позивач вказав, що 01 липня 2013 року між нею та ПрАТ «БМП №1» в особі директора ОСОБА_2 було укладено цивільно-правовий договір № 28 на виконання роботи охоронника території житлового будівництва за адресою: місто Бар Вінницької області, майдан ОСОБА_3, 10 , терміном на три місяці, з 01 липня 2013 року по 30 вересня 2013 року. По закінченню терміну дії Договору №28, його було переукладено на тих самих умовах, на той самий строк: 01 жовтня 2013 року, Договір № 36; 02 січня 2014 року, Договір № 4; 01 квітня 2014 року, Договір № 8; 01 липня 2014 року, Договір № 20. Відповідно до п.2.1. зазначених Договорів, замовник здійснює оплату не пізніше 10 числа місяця наступного за відпрацьованим , за фактично відпрацьований час.В п.3.1. зазначено, що Виконавець зобовязується якісно виконувати роботу, визначену договором, а замовник зобовязується виплачувати винагороду за виконануроботу.

Відповідно до п.1.3. кожного з вищезазначених Договорів, Замовник зобовязаний своєчасно прийняти та оплатити виконану Виконавцем роботу.

Позивачем, як стороною вказаних договорів, всі роботи було виконано якісно та в повному обсязі, про що складено Акти здавання - приймання виконаної роботи, в яких вказано розмір винагороди належний до сплати на її користь:акт здавання - приймання виконаної роботи від 30 вересня 2013 року, сума до сплати 2 848 гривень, 00 коп.;акт від 31 грудня 2013 року, сума до сплати 2 907 гривень 00 коп.; акт від 31 березня 2014 року, сума до сплати 3 025 гривень, 00 коп.;акт від 30 червня 2014 року, сума до сплати 3 025 гривень, 00 коп.;акт від 30 вересня 2014 року, сума до сплати 3 067 гривень, 00 коп. Однак, до цього часу з позивачем не проведено розрахунку за виконану роботу.На неодноразові звернення позивача щодо здійснення оплати виконаних робіт за договорами, директором ПрАТ «БМП №1» ОСОБА_2 ніяк не відреаговано.На сьогоднішній день, відповідно до Актів здавання - приймання виконаної роботи розмір заборгованості ПрАТ «БМП №1» переді нею складає 14 872 гривні, 00 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_1І зменшила позовні вимога, наполягала на стягненні

10421 грн 77 коп., заборгованість за виконанні роботи, 488 грн 21 коп., три проценти річних від просроченої суми, 7992 грн 23 коп., індексу інфляції за весь час просрочення, а також понесенні судові витрати.

Представник відповідача директор ПрАТ «БМП №1» ОСОБА_2В пред,явлений позов визнав частково. Він пояснив, що підприємство заборгувало ОСОБА_4І за виконану роботу 10421 грн 77 коп. Також він визнає, що відповідно до діючого законодавства підприємство має сплатити позивачу 488 грн 21 коп., три проценти річних від просроченої суми. Натомість він вважає безпідставними вимоги позивача в частинні стягнення індексу інфляції за весь час просрочення, оскільки дані правовідносини має регулюватись постановою КМ України № 159 від 21 лютого 2001 року ,, Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у вз,язку з порушенням терміну їх виплати,, і остання передбачає, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і які не мають разового характеру. Оскільки спірні кошти мали відшкодовуватись разово, то відповідно до них не можна застосовувати індексацію.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково. До такого висновку суд дійшов із слідуючого: 01 липня 2013 року між нею та ПрАТ «БМП №1» в особі директора ОСОБА_2 було укладено цивільно-правовий договір № 28 на виконання роботи охоронника території житлового будівництва за адресою: місто Бар Вінницької області, майдан ОСОБА_3, 10 , терміном на три місяці, з 01 липня 2013 року по 30 вересня 2013 року. По закінченню терміну дії Договору №28, його було переукладено на тих самих умовах, на той самий строк: 01 жовтня 2013 року, Договір № 36; 02 січня 2014 року, Договір № 4; 01 квітня 2014 року, Договір № 8; 01 липня 2014 року, Договір № 20. Відповідно до п.2.1. зазначених Договорів, замовник здійснює оплату не пізніше 10 числа місяця наступного за відпрацьованим , за фактично відпрацьований час.В п.3.1. зазначено, що Виконавець зобовязується якісно виконувати роботу, визначену договором, а замовник зобовязується виплачувати винагороду за виконануроботу.

Відповідно до п.1.3. кожного з вищезазначених Договорів, Замовник зобовязаний своєчасно прийняти та оплатити виконану Виконавцем роботу. Як свідчать дані договори, вказані правовідносини відповідають змісту ст. 837 ЦК України і остання зазначає, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Позивачем, як стороною вищезазначених договорів, було виконано всі умови, про що складено Акти приймання-передачі робіт (надання послуг) в яких зазначено фактично відпрацьований час та розмір винагороди належний до сплати на користь позивача:30 вересня 2013 року, сума до сплати 2 848 гривень, 00 коп.;акт від 31 грудня 2013 року, сума до сплати 2 907 гривень 00 коп.; акт від 31 березня 2014 року, сума до сплати 3 025 гривень, 00 коп.;акт від 30 червня 2014 року, сума до сплати 3 025 гривень, 00 коп.;акт від 30 вересня 2014 року, сума до сплати 3 067 гривень, 00 коп. В судовому засіданні сторонами не заперечувалось, що ПрАТ «БМП №1» заборгувало ОСОБА_1І за виконану роботу 10421 грн 77 коп., 488 грн 21 коп., три проценти річних від просроченої суми.З огляду на викладене і у відповідності до вимог ст.61 ЦК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Вирішуючи спір в частинні стягнення індексу інфляції за весь час просрочення, то суд спирається на відповідні норми діючого законодавства.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ст.530 ЦК України зазначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Крім того, як зазначається в ст. 625 ЦК України: боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (Відповідно до коментаря до ст. 625 ЦК України, Грошовим є зобов'язання, за яким боржник зобов'язується сплатити кредитору певну суму грошових коштів. Грошовими є, наприклад, зобов'язання покупця за договором купівлі-продажу, орендаря за договором оренди, замовника за договором підряду тощо). Суд не приймає до уваги посилення представника відповідача, що в даному спорі не можна застосовувати індекс інфляції за весь час просрочення, так як це є порушенням постанови КМ України № 159 від 21 лютого 2001 року ,, Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у вз,язку з порушенням терміну їх виплати,, оскільки відповідно до вказаного нормативного акту компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:

- пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат);

- соціальні виплати (допомога сім'ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);

- стипендії;

- заробітна плата (грошове забезпечення).

Як вже вище зазначалось спірні проавовідносини регламентуються ст. 837 ЦК України і в даному випадку стоїть питання виплати коштів за виконану роботу, а не виплате вище перелічених платежів, тому постанова КМ України № 159 не повинна в даному випадку застосовуватись, і позивач не полягає на її застосуванні. Відповідно до наданого ОСОБА_1І розрахунку індексація заборгованості за весь час просрочення становить:

- за договором № 36 від 1.10.2013 року становить - 1 550 грн. (які були виплачені 29.04.2016) * 80,9 % (коефіцієнт інфляції за період з 02.2014 по 02.2016 pp.) = 1 253,95 грн.

Поточна заборгованість 1 304, 38 * 80,9 % = 1 055, 24 грн. Всього за Договором № 36 індексації: 2 309,19 грн.

- за договором № 4 від 2 січня 2014 року - Поточна заборгованість 3 025, 14 грн. * 70, 4 % (коефіцієнт інфляції за період з 05.2014 по 02.2016 pp.) = 2 129, 70 грн.

- за договором № 8 від 1 квітня 2014 року - Поточна заборгованість 3 025, 14 грн. * 61,9% (коефіцієнт інфляції за період з 08.2014 по 02.2016 pp.) = 1 872, 56 грн.

- за договором № 20 від 1 липня 2014 року поточна заборгованість 3 067, 11 грн. * 54, 8 % (коефіцієнт інфляції за період з 11.2014 по 02.2016 pp.) = 1 680, 78 грн.

Всього 7992 грн 23 коп.

Враховуючи, що дані вимоги відповідають діючому заколнодавству, то суд вважає необхідним їх задовольнити.

ОСОБА_1І наполягала на стягненні понесених судових витрат в розмірі 553 грн. Так як суд дійшов до переконання про необхідність задоволення позову частково, то у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України до задоволення підлягає сума 392 грн. 63 коп.

Враховуючи викладене та керуючись ст.88, 209, 212, 213, 218 ЦПК України, ст. 526, 530, 625 ЦК України, договору № 36 від 1 жовтня 2013 року, договору № 4 від 2 січня 2014 року, договору № 8 від 1 квітня 2014 року, договору № 20 від 1 липня 2014 року, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «БМП №1» на користь ОСОБА_1 10421 грн 77 коп., заборгованість за виконанні роботи, 488 грн 21 коп., три проценти річних від просроченої суми, 7992 грн 23 коп., індексу інфляції за весь час просрочення, 392 грн. 63 коп понесених судових витрат, а загалом 19294 грн. 84 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів

СУДДЯ: