Ухвала

іменем україни

21 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Леванчука А.О., Парінової І.К.,

СитнікО.М., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_3, на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, пені, інфляційних втрат.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року, позовну заяву повернуто позивачу.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_3, просить скасувати оскаржувані ухвали, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_6 від 11 листопада 2015 року відкрито касаційне провадження у справі, яку витребувано із суду першої інстанції.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2016 року справу призначено до судового розгляду.

Розпорядженням керівника апарату Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 липня 2016 року № 153/0/32-16 призначено повторний автоматичний розподіл справ у зв'язку з відставкою судді ОСОБА_6, у результаті чого 22 липня 2016 року зазначену справу передано судді-доповідачу Ступак О.В.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_3, суд першої інстанції, із висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що указана справа не підсудна Подільському районному суду м. Києва, оскільки місце проживання відповідача не зареєстроване в Подільському районі м. Києва. Згідно з відповіддю адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Закарпатській області від 24 липня 2015 року ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Залишаючи ухвалу суду першої інстанції без змін, апеляційний суд відхилив доводи апеляційної скарги позивача про порушення судом вимог ч. 8 ст. 110 ЦПК України, зазначивши, що вказана норма процесуального закону надає позивачу право вибору підсудності у разі пред'явленняпозову, що виникає з договору, в якому зазначено місце виконання, або виконувати який через його особливість можна тільки в певному місці, однак в даному випадку сторони в договорі не визначили конкретне місце виконання договору, а обмежились лише вказівкою на те, що місцем виконання є м. Київ, що унеможливлює визначити, якому саме місцевому районному суду у м. Києві підсудна дана справа на підставі ч. 8 ст. 110 ЦПК України.

У зв'язку із цим апеляційний суд дійшов висновку, що позов повинен бути поданий за загальним правилом підсудності, визначеним ч. 1 ст. 109 ЦПК України, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача.

Однак із зазначеними висновками неможливо погодитися, виходячи з такого.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 532 ЦК України місце виконання зобов'язання встановлюється у договорі.

Якщо місце виконання зобов'язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов'язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов'язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов'язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов'язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов'язаних із зміною місця виконання.

Частиною 8 ст. 110 ЦПК України установлено, що позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

Відповідно до п. 2 укладеного між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 договору позики від 15 грудня 2014 року № 1, місце виконання зобов'язань щодо повернення позики - місто Київ.

За таких обставин та з підстав, передбачених зазначеними нормами процесуального права, помилковим є висновок Подільського районного суду м. Києва про непідсудність цьому суду указаної справи та необхідність подання позову за зареєстрованим місцем проживання відповідача згідно з положеннями ч. 1 ст. 109 ЦПК України.

Залишаючи ухвалу суду першої інстанції без змін, апеляційний суд не звернув достатньої уваги на допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права, у достатньому обсязі не перевірив доводів апеляційної скарги та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, чим також порушив норми процесуального права.

Незазначення в договорі конкретного місця його виконання у м. Києві апеляційний суд помилково визнав таким, що утруднює визначення місцевого районного суду у м. Києві, якому підсудна справа на підставі ч. 8 ст. 110 ЦПК України, крім того, апеляційний суд не зазначив обставин і фактів на спростування доводів щодо можливості розгляду справи Подільським районним судом м. Києва.

Такі висновки суду не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на захист порушених прав, свобод та інтересів згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи також вимоги ст. 1 ЦПК України, згідно з якою завданнями цивільного судочинства є, зокрема, своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а постановлені у справі ухвали судів першої й апеляційної інстанцій - скасуванню з передачею до суду першої інстанції питання про відкриття провадження згідно з вимогами ст. 342 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_3, задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: А.О. Леванчук

І.К. Парінова

О.М.Ситнік

О.В.Ступак