Провадження № 2/761/4490/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 травня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГНАТЕК-ФОРТ» про стягнення вихідної допомоги при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач працювала у відповідача на посаді фінансового директора зп трудовим договором від 01.10.2013 року. Позивача було звільнено за угодою сторін. Наказом відповідача № 001-ОД від 31.01.2016 р. прийнято рішення провести ОСОБА_1 виплату вихідної допомогипр звільненні у розмірі 300 000,00 грн., здійснивши виплату в термін до 29.02.2016 р. Виплата вихідної допомоги передбачено ст.. 44 КЗпП України та умовами трудового договору. Проте у вказаний у наказі термін виплати не були проведені. За таких обставин представник позивача просить суд стягнути на користь ОСОБА_2 суму у розмірі 300 000,00 грн.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги, просив долучити докази, які свідчать про правомірність вимог позивача та задовольнити позов.Надав згоду на ухвалення заочно рішення.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило.

Суд, керуючись положеннями ст.ст. 169,224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду представника позивача.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 працювала в ТОВ «МАГНАТЕК-ФОРТ» на посаді фінансового директора, про що свідчить трудова книжка позивача, копія якої долучено до матеріалів справи.

Позивача було звільнено з посади відповідно до наказу відповідача № 2-к від 31.01.2016р. за угодою сторін.

Як свідчить п. 5.7. трудового договору, укладеного 01.10.2013 р. між ТОВ «МАГНАТЕК-ФОРТ» та ОСОБА_1 роботодавець виплачує фінансовому директору вихідну допомогу при звільненні , незалежно від ініціатора та причини звільнення (крім п.9.2.2.,9.2.3, 9.3.2.2, 9.3.3, 9.3.4 даної угоди) в розмірі 300 000,00 грн. після вирахування податків.

31.01.2016 р. ТОВ «МАГНАТЕК»-ФОРТ» видано наказ про нарахування ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільнені в термін до 29 лютого 2016 р. відповідно до п. 5.7 трудового договору від 01 жовтня 2013 року у розмірі 300 000,00 грн. після утримання податків.

З довідки ТОВ «МАГНЕТЕК-ФОРТ» від 03.03.2016 р. вбачається, що вихідна допомога при звільненні, згідно до п. 5.7. трудового договору від 01.10.2013 р. у розмірі 300 000,00 грн. не виплачена станом на 01.03.2016 р. у зв»язку із відсутністю обігових коштів.

За приписами ст. 116 КЗпП України справи при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства,установи, організації, провадиться в день звільнення.

В свою чергу відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази суд приходить до висновку щодо відсутності спору про розмір виплат, що мають бути здійсненні позивачеві.

Доказів про те, що вимоги чинного трудового законодавства виконані відповідачем на день розгляду справи отримано не було.

Беручи до уваги встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає за можливе застосувати положення ст. 117 КЗпП України та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 з ТОВ «МАГНЕТЕК-ФОРТ» суму у розмірі 300 000,00 грн.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,11,56,60,88,169,212-215,224-226 ЦПК України, ст.ст. 116,117 КЗпП України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГНАТЕК-ФОРТ» на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 300 000 грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГНАТЕК-ФОРТ» в дохід держави судовий збір у розмірі 3 000 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя: