Справа № 750/2080/16-ц
Провадження № 2/750/1101/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Рахманкулової І.П.,

із секретарем Разумейко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

02 березня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій загинула її донька - ОСОБА_3, а сама позивач отримала тяжкі тілесні ушкодження. Позивач просила стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на її користь 13128 грн. на відшкодування моральної шкоди, 1375 грн. 83 коп. витрат на лікування та 10890 грн. понесених витрат на спорудження надгробного пам'ятника. З відповідача ОСОБА_2 позивач просила стягнути 70 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Також позивач просила покласти на відповідачів понесені судові витрати на правову допомогу.

Провадження у справі в частині вимог до Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» у зв'язку з затвердженням мирової угоди закрито, про що Деснянським районним судом м. Чернігова 12 травня 2016 року постановлено ухвалу.

Обґрунтовано позов тим, що 30 квітня 2012 року відповідач, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по автодорозі сполученням «м. Носівка - с. Мрин Носівського району» зі сторони с. Мрин в напрямку м. Носівка. Приблизно о 15 год. на відстані приблизно 61 м від стовпчика № 29 лісової ділянки зазначеної автодороги, ОСОБА_2 проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, перетнув осьову суцільну лінію дорожньої розмітки, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, чим порушив вимоги п.п. 2.3 б, 10.1, розділ 34 п. 1.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої дочка позивача - ОСОБА_3, яка була пасажиром автомобіля марки «ВАЗ-21013», реєстраційний номер НОМЕР_1, отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 померла в Чернігівській обласній лікарні. Внаслідок неправомірних дій відповідача, що призвели до смерті дочки позивача - ОСОБА_3 позивачу було завдано моральної шкоду.

Крім того, позивачу, яка також була пасажиром вказаного вище автомобіля, та також потрапила в дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої отримала тяжкі тілесні ушкодження, протиправними діями відповідача було завдано моральну шкоду, що полягала у фізичних болях душевних стражданнях, яких позивач зазнала в результаті ушкодження її здоров'я. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у 70000 грн.,які просить стягнути з ОСОБА_2

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що, підтримує та просить задовольнити позовні вимоги до ОСОБА_2 щодо стягнення моральної шкоди.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення позову, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 30 квітня 2012 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по автодорозі сполученням «м. Носівка - с. Мрин Носівського району» зі сторони с. Мрин в напрямку м. Носівка. Приблизно о 15 год. на відстані приблизно 61 м від стовпчика № 29 лісової ділянки зазначеної автодороги, ОСОБА_2 проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, перетнув осьову суцільну лінію дорожньої розмітки, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, чим порушив вимоги п.п. 2.3 б, 10.1, розділ 34 п. 1.1 Правил дорожнього руху України та виїхав на зустрічну смугу для руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Opel-Record», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, який рухався по правій смузі для руху в напрямку с. Мрин.

Пасажир автомобіля марки «ВАЗ-21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: забій головного мозку, дифузне аксональне пошкодження, що ускладнилося явищами набряку набухання головного мозку та тетраплегією (клінічно), які згідно висновку судово-медичної експертизи № 597 від 29.07.2012 р. в своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 померла в Чернігівській обласній лікарні.

Пасажир автомобіля марки «ВАЗ-21013» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми у вигляді закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку, закритий уламковий перелом обох стегнових кісток зі зміщенням уламків, закриті переломи кісток тазу: правої лонної, лівої сідничної і надвертлужний перелом лівого стегна, закритий відрив голівки лівого плеча зі зміщенням, відрив суставної западини лопатки, множинні переломи 3-6 ребер зліва зі зміщенням уламків, ушкодження супроводжувалися травматичним шоком тяжкого ступеню, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 331 від 20.06.2012 р., в своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 04.06.2015 року встановлено, що порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.п.2.3 б, 10.1, розділу 34 п.1.1 Правил дорожнього руху України стало причиною та умовою виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв'язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП (а/с 6-7).

На момент дорожньо-транспортної пригоди, тобто 30.04.2012 року, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «ВАЗ-21013» реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована згідно полісу серії АВ № 5727066 в страховика Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (а/с 8).

Позивач є матір'ю ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а/с 12).

Позивач в позовній заяві зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій загинула її донька, а сама позивач отримала тяжкі тілесні ушкодження, їй було завдано моральної шкоди, яка полягала в душевних стражданнях, пов'язаних з втратою близького родича, фізичних та душевних стражданнях внаслідок ушкодження здоров'я позивача.

Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Статтею 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я , протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Матеріалами справи підтверджується завдання позивачу моральної шкоди з вини відповідача ОСОБА_2 При цьому суд враховує, що загальний розмір моральної шкоди, заявлений позивачем до ОСОБА_2 та ПАТ «НАСК «Оранта» становить 83128 грн., з яких 13128 грн. позивач обґрунтовано просила стягнути зі страхової компанії, а 70000 грн. - з винного у ДТП ОСОБА_2

Проте, між позивачем та ПАТ НАСК «Оранта» 19.04.2016 року укладено мирову угоду з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок, яка визнана судом згідно ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.05.2016 року.

Враховуючи вимоги закону та глибину душевних страждань позивача, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 70000 грн.

Позивачем до заяви додано копію квитанції від 23 листопада 2015 року про сплату адвокату ОСОБА_5 3000 грн. за надані послуги згідно договору від 23.11.2015 року про надання правової допомоги. До калькуляції вартості правової допомоги включено: юридична консультація, ознайомлення з матеріалами справи; правовий аналіз дій відповідача по справі, підготовка документів, оформлення позовної заяви, подача її до суду, інші підготовчі дії до судового розгляду; участь в судових засіданнях.

У рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 р. № 23-рп/2009 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення положень ст. 59 Конституції України (справа про правову допомогу), висловлена правова позиція щодо правової допомоги, згідно з якою правова допомога є багатоаспектною і включає, крім інших її видів, також представництво в судах. Вибір форми та суб'єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. У частині першій ст. 59 Конституції України не міститься обмежень стосовно кола суб'єктів надання правової допомоги та вимог щодо їх професійної підготовки, а у частині другій передбачено, що для забезпечення права на захист та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура. Такі витрати підлягають компенсації відповідно до положень ст.ст. 84, 88 ЦПК України і з урахуванням вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення

окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 роз'яснено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Враховуючи категорію складності справи, а також те, що провадження у справі щодо вимог позивача до відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» закрито і за умовами мирової угоди позивач відмовилася від стягнення з ПАТ НАСК «Оранта» на її користь судових витрат, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача половину витрат на правову допомогу, надану адвокатом при складанні позовної заяви та участі у судових засіданнях у розмірі 1500 грн., в розрахунку 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи, як це передбачено Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за задоволену вимогу про стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 70000 грн. (сімдесят тисяч гривень) на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1500 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 700 грн. судового збору за задоволені вимоги позивача про стягнення моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: