Номер провадження: 22-ц/785/6403/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: судді Парапана В.Ф.

Суддів: Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.

За участю секретаря Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» про поновлення строку звернення до суду, визнання акту та рішень незаконними, визнання наказу недійсним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

23.03.2015р. ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що наказом № 91л від 06.05.2015р. його було незаконно звільнено з посади змінного помічника капітана - змінного механіка рейдового катеру «Марс» госпрозрахункового відособленого структурного підрозділу «Підмінний екіпаж» приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство», (далі - ПАТ «УДП») на підставі п.20 Статуту про дисципліну робітників морського транспорту за знаходження на робочому місці в нетверезому стані 12.04.2015р.

Просив суд поновити йому строк звернення до суду з цим позовом, визнати незаконними акт робочої групи аварійного штабу ПАТ «УДП» від 13.04.2015р., постанову профспілкового комітету від 05.05.2015р., наказ про його звільнення та скасувати наказ № 91-к від 06.05.2015р., стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 42 101,07 грн. і моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., розмір якої визначає з посиланням на хворобу в результаті незаконних дій відповідача.

Представники відповідача проти позовних вимог заперечували з посиланням на те, що позивач звернувся до суду з позовом з пропуском місячного строку з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки, а докази про поважність пропуску цього строку відсутні. Також пояснили, що під час розслідування аварійного випадку 12.04. 2015р. на рейді 91,5 км. ріки Дунай за результатами зіткнення катера «Марс» під керуванням позивача з баржею NR-1223 було встановлено знаходження позивача у стані алкогольного сп'яніння і цей факт він визнавав. Вказана обставина була підставою для недоцільності проведення медичного обстеження. Позивач був відсторонений від виконання обов'язків, на його місце була залучена інша особа.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.07.2016р. у позові відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення його позову, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням судом норм матеріального права.

У запереченнях на апеляційну скаргу відповідач, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить про її відхилення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги й заперечення проти неї, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Статутом «Про дисципліну робітників морського транспорту», який є спеціальною нормою для правовідносин між сторонами встановлено, що дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення може бути застосовано за появу на роботі в нетверезому стані.

За положеннями п.7 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного спяніння.

Судом установлено, що ОСОБА_3 з 23.12.2014р. працював на посаді змінного помічника капітана змінного механіка рейдового катеру «Марс» госпрозрахункового відособленого структурного підрозділу «Підмінний екіпаж» ПАТ «УДП».

12.04.2015р. під час виконання позивачем своїх обов'язків на рейді 91,5 км. ріки Дунай було допущено зіткнення катера «Марс» з баржею NR-1223 та встановлено, що позивач перебував на робочому місці у стані алкогольного сп'яніння, проти чого позивач не заперечував і відмовився від пропозиції проходити медичне обстеження.

Суд першої інстанції, урахувавши положення ст. 57 ЦПК України та розяснення, надані в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.201992р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», дійшов обгрунтованого висновку, що нетверезий стан працівника може бути підтверджений як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд повинен дати відповідну оцінку. При цьому доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, інших представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Наказом № 91л від 06.05.2015р. позивача звільнено з роботи у відповідності до п.20 Статуту про дисципліну робітників морського транспорту за знаходження на робочому місці в нетверезому стані 12.04.2015р.

Так, з акту робочої групи аварійного штабу ПАТ «УДП» від 13.04.2015р. у складі 7 осіб, що проводила дослідження обставин аварії судна, допит учасників аварії та свідків встановила, що при допиті змінного помічника капітана ОСОБА_3, скоївшего навал, встановлено, що він перебував у стані алкогольного спяніння (у нього з рота йшов різкий запах алкоголю, не зрозуміла річ, хитка хода). На пропозицію керівника робочої групи пройти медичне дослідження на предмет вживання алкоголю, ОСОБА_3 у присутності робочої групи, у робочому кабінеті, визнав факт вживання алкоголю (150 гр. горілки) 12.04.215р. на робочому місці про що він зазначив у своїх поясненнях, які він написав добровільно, без примусу, т. 1, а/с. 67.

З пояснень відповідача від 13.04.2015р. убачається, що ОСОБА_3 визнав те, що він 12.04.2015р. в обід прийняв 150 гр. горілки, т. 1, а/с. 68.

У акті розслідування аварійної події, яка сталася з судном «Марс», судновласник ПАТ «УДП» від 27.04.2015р. зазначено, що основною причиною аварії є порушення трудової дисципліни 2.1.6, яка виразилася у знаходженні на зміні у нетверезому стані змінного механіка ОСОБА_2, т. 1, а/с. 71-120.

Факт знаходження позивача у стані алкогольного сп'яніння підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які проводили розслідування за фактом аварійної пригоди. Також вони пояснили, що через визнання позивачем факту вживання алкогольних напоїв і відмови від медичного дослідження, відпала необхідність дослідження в медичному закладі, яке у свою чергу було проведено щодо інших членів команди, що у свою чергу підтвердили свідки ОСОБА_10 і ОСОБА_11, які спростували пояснення позивача щодо тиску членів комісії на команду катера в частині встановлення обставин аварії. Повноваження вказаних осіб, які пов'язані з аварійними ситуаціями, підтверджені інструкціями та сторонами не оскаржувалися.

Сукупність наведених доказів, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, спростовують доводи апеляційної скарги позивача про те, що 12.04.2015р. він не перебував на робочому місці у стані алкогольного спяніння, що пояснення він написав під тиском та покази свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які також підтвердили в суді, шо він 12.04.2015р. не перебував на роботі у стані алкогольного спяніння.

Оскільки висновки суду першої інстанції щодо появи ОСОБА_3 роботі в стані алкогольного спяніння є такими, що відповідають обставинам справи та підтверджені належними й допустимими доказами, його звільнення з роботи є законним та обґрунтованим, у звязку з чим суд правильного відмовив у задоволенні його позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права при постановленні рішення не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують, за таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області В.Ф.Парапан

ОСОБА_12

ОСОБА_13