Номер провадження: 22-ц/785/5046/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1І
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Погорєлової С.О.

суддів - Цюри Т.В., Сидоренко І.П.

при секретарі - Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Справедливість-12» на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 28 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Справедливість-12», Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, третя особа ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання рішення загальних зборів Товариства недійсним,

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання рішення загальних зборів Товариства від 24.03.2016 року недійсним та заявою про забезпечення цього позову (а. с. 1-4).

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 28 квітня 2016 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено, заборонено ТОВ «Справедливість-12», посадовим особам ТОВ та їх уповноваженим вчиняти реєстраційні дії, а саме: вносити зміни до статуту ТОВ, вчиняти будь-які дії щодо зміни складу засновників ТОВ, зміни директора ТОВ, складу, компетенції та повноважень виконавчого органу ТОВ до розгляду справи по суті (а. с. 39).

В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу скасувати, в задоволенні заяви відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (а. с. 41-44).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ТОВ «Справедливість-12» підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В порядку ст. 152 ЦПК України, способами забезпечення позову є: накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов'язку вчинити певні дії; заборона іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору. При цьому не допускається заборона дій, вчинення яких не утруднює виконання рішення в майбутньому. Зокрема, не допускається забезпечення позову шляхом заборони органам управління юридичних осіб приймати рішення, виконувати статутні функції, здійснювати господарську діяльність.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Справедливість-12», Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області про визнання рішення загальних зборів Товариства від 24.03.2016 року недійсним та зобовязати Роздільнянське міжрайонне управління юстиції в Одеській області скасувати запис про реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «Справедливість-12», внесений 28.03.2016 року про призначення директора ТОВ «Справедливість-12» ОСОБА_3

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд виходячи із того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, заборонив ТОВ «Справедливість-12» - посадовим особам ТОВ «Справедливість-12» та їх уповноваженим вчиняти реєстраційні дії, а саме: вносити зміни до статуту ТОВ «Справедливість-12», вчиняти будь-які дії щодо зміни складу засновників ТОВ «Справедливість-12», зміни директора товариства, складу, компетенції та повноважень виконавчого органу ТОВ «Справедливість-12» до розгляду справи по суті.

Проте, погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна, оскільки вони не відповідають приписам процесуального законодавства.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів, оскільки обмеження можливості господарюючого суб'єкта іноді призводить до незворотних наслідків.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначене не врахував, належним чином не з'ясував правову сутність виниклих між сторонами правовідносин та межі забезпечення, не прийняв до уваги інтереси осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Виносячи ухвалу про вжиття заходів до забезпечення позову, суд в порушенні приписів процесуального законодавства не перевірив чи перебувають заходи забезпечення позову, які обрані судом, у необхідному (обов'язковому) правовому зв'язку із позовними вимогами, їх предметом та положеннями ЦПК України.

За таких обставин, судова колегія вважає, що ухвала Роздільнянського районного суду Одеської області від 28 квітня 2016 року не може вважатись законною та обґрунтованою, у звязку з чим питання про забезпечення позову необхідно направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Справедливість-12» задовольнити частково.

Ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 28 квітня 2016 року скасувати, питання про забезпечення позову передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Погорєлова

Судді Т.В.Цюра

ОСОБА_5