Справа № 502/769/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

в складі:

головуючого - судді Ібадової Н. П.,

за участю секретаря судового засідання - Фоміної О. В.,

прокурора - Порущенко Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

Кілійської районної державної адміністрації відділу з питань усиновлення, опіки, піклування та розвитку сімейних форм виховання служби у справах дітей до відповідача ОСОБА_1, «Про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів»,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Кілійська районна державна адміністрація відділ з питань усиновлення, опіки, піклування та розвитку сімейних форм виховання служби у справах дітей звернулася до Кілійського районного суду Одеської області, 04.04.2016 року, з позовом до відповідача ОСОБА_1, «Про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів». В позовній заяві позивач вказує, що відповідач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, а проживає за адресою: АДРЕСА_2, має малолітнього сина, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4. Відомості про батька дитини вказані зі слів матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Малолітній, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 з 08.04.2015 року, був влаштований до Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини, терміном на шість місяців за заявою матері в зв'язку з тяжким матеріальним становищем в сім'ї, відсутністю умов для проживання дитини та на підставі розпорядження в. о. голови райдержадміністрації від 18.03.2015 року № 99. Термін перебування дитини в Ізмаїльському спеціалізованому будинку дитини, було продовжено ще на 6 місяців, згідно розпорядження голови райдержадміністрації від 16.10.2015 року № 352, за заявою матері у зв'язку з тим, що матеріальне становище сім'ї та житлові умови не покращились. До теперішнього часу, як вказує позивач, ОСОБА_1, не вжила жодних заходів для повернення дитини в сім'ю, до служби у справах дітей райдержадміністрації з проханням повернути сина в сім'ю, не зверталась. Відповідач неодноразово запрошувалась до служби у справах дітей райдержадміністрації для проведення бесіди та з'ясування її намірів, щодо подальшого місця перебування її сина, але на запрошення до служби вона не з'являлась. Спеціалістами виконкому Трудівської сільської ради неодноразово проводились профілактичні бесіди з ОСОБА_1, під час яких матері роз'яснювались її батьківські права та обов'язки, з'ясовувались її наміри щодо подальшої долі дитини, її було неодноразово попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків, але результату це не дало, мати не вжила жодних заходів для повернення дитини в сім'ю. До теперішнього часу ОСОБА_1 не вжила жодних заходів для повернення дитини в сім'ю, до служби у справах дітей райдержадміністрації з проханням повернути сина в сім'ю не зверталася. ОСОБА_1 неодноразово запрошувалась до служби у справах дітей райдержадміністрації для проведення бесіди та з'ясування її намірів щодо подальшого місця перебування її сина, але на запрошення до служби вона не з'являлась. Спеціалістами виконкому Трудівської сільської ради неодноразово проводились профілактичні бесіди з гр. ОСОБА_1, під час яких матері роз'яснювались її батьківські права та обов'язки, з'ясовувались її наміри щодо подальшої долі дитини, її було неодноразово попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків, але результату це не дало. Мати не вжила жодних заходів для повернення дитини в сім'ю. Коли ОСОБА_1 звернулася до служби у справах дітей райдержадміністрації з проханням допомогти тимчасово влаштувати її сина до будинку дитини у зв'язку з тяжким матеріальним становищем, їй було роз'яснено, що вона все одно повинна приймати активну участь у вихованні дитини, відвідувати сина в будинку дитини, цікавитися його станом здоров'я та долею. Мати була попереджена про відповідальність за ухилення від виховання дитини та виконання своїх батьківських обов'язків, про що була складена відповідна довідка-попередження про відповідальність за ухилення від утримання та виховання дитини від 12.03.2015 року. Але згідно з актом Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини про результати відвідування та піклування дитиною, за весь час перебування малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в будинку дитини, тобто з 08.04.2015 року по теперішній час, мати жодного разу його не відвідала, не цікавилась станом здоров'я та розвитком дитини, тобто фактично самоусунулась від його виховання та утримання. Гр. ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується як безвідповідальна жінка. Вона ніде не працює, іноді підробляє по найму. Проживає в будинку свого співмешканця, який також постійного місця роботи не має. На її утриманні перебуває ще одна малолітня дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6. Житлово-побутові умови проживання гр. ОСОБА_1 незадовільні. Будинок складається з двох житлових кімнат, коридору та кухні. Сім'я проживає в одній маленькій кімнаті. В кімнаті брудно, білизна невипрана, речі скидані в одну кучу. Запас продуктів харчування обмежений. Для повернення ОСОБА_2 з будинку дитини в сім'ю ніяких умов не створено. Малолітні ОСОБА_3, 2012 р.н. та ОСОБА_2, 2015 р.н. з 2015 року перебувають на профілактичному обліку служби у справах дітей райдержадміністрації як діти, які проживають в сім'ї, що опинилась в складних життєвих обставинах. Враховуючи викладене, позивач просить суд винести рішення про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, стягнення аліментів у розмірі 350 гривень зі стягненням судових витрат по справі.

Представники позивача за довіреністю, ОСОБА_4, та ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні.

Прокурор Ізмаїльської місцевої Прокуратури, Порущенко Є. В. проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Відповідач, ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала.

Допитана в судовому засіданні, в якості свідка, ОСОБА_7, працююча на посаді секретаря Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області, вказала, що знайома з відповідачем, з початку народження дитини. ОСОБА_1, проживала зі своїм співмешканцем в одній кімнаті, умов для проживання новонародженої дитини у відповідача не створено. Після пологів, стало питання про поміщення дитини до спеціального закладу, щоб відповідач могла обладнати усім необхідним місце проживання новонародженої дитини. Однак до цього часу, відповідач нічого не зробила та повідомила, що не може піти на роботу, так як на її утриманні знаходиться малолітня дитина.

Допитана в якості свідка, ОСОБА_8, суду пояснила, що працює соціальним робітником та протягом довгого часу знайома з відповідачем. ОСОБА_1, проживала разом зі своєю сестрою, однак потім перейшли жити до другого будинку. За місцем проживання відповідача, погані житлово - побутові умови, та відсутні умови для місця проживання малолітньої дитини. Наскільки відомо свідку, працювала, відповідач, неофіційно.

ОСОБА_9, допитана в якості свідка, пояснила суду наступне, що ОСОБА_1, знає протягом 8 років, остання дуже часто змінювала місце проживання. Примусово проходила медичні обстеження. Офіційно ніде не працювала, вела аморальний спосіб життя.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2, виданого 11.03.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_2, народився ІНФОРМАЦІЯ_4, батьками записані ОСОБА_10 та ОСОБА_1 /а. с. 6/

Відомості про батька дитини, записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України № 5 від 11.03.2015 року /а. с. 7/

Згідно висновку та рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно її малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, за вих. № 75 від 23.03.2016 року, Трудівська сільська рада вважає, що позбавлення батьківських прав проводиться в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 /а. с. 3 - 4/

Довідкою за вих. № 73 від 22.03.2016 року, виданою виконавчим комітетом Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області, встановлено, що ОСОБА_1, проживає в АДРЕСА_2, і до складу її сім'ї входять:

-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, син;

-ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, син.

Розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації № 99 від 18.03.2015 року, влаштовано малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, до будинку дитини, терміном на шість місяців на повне державне забезпечення /а. с. 9/

Також, розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації № 352 від 16.10.2015 року, продовжено термін перебування малолітньому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, до будинку дитини, на повному державному забезпеченні /а. с. 10/

ОСОБА_1, 12.03.2015 року попереджено про відповідальність за ухилення від утримання та виховання дитини, що підтверджується відповідною довідкою - попередженням /а. с. 11/

Актом про результати відвідування та піклування дитиною, складеним 11.03.2016 року за № 02/06-8 Ізмаїльським спеціалізованим будинком дитини, встановлено, що малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який перебуває на повному державному забезпеченні в Будинку дитини з 08.04.2015 року, мати ОСОБА_1 не відвідувала, не цікавилась станом здоров'я та розвитком дитини, тобто фактично самоусунулась від його виховання та утримання /а. с. 12/

Відповідно до повідомлень консультативно - діагностичного відділення Кілійської ЦРЛ від 28.04.2016 року, ОСОБА_1, 1991 року народження, на обліку в психіатричному та неврологічному кабінеті Кілійської ЦРЛ, не стоїть /а. с. 45/

Відповідно до характеристики відносно ОСОБА_1, 1991 року народження, наданої Трудівською сільською радою Кілійського району Одеської області за вих. № 74 від 22.03.2016 року, встановлено, що остання одинока мати, має неповнолітнього сина, не працює, в даний момент домогосподарка. Мала зауваження від виконкому відносно виховання та утримання малолітнього сина. За характером безвідповідальна. В свій час до вагітності поставилась невідповідально, внаслідок чого до проживання в сім'ї новонародженої дитини була неготова. За її заявою була влаштована дитини до будинку дитини в м. Ізмаїл. За час перебування дитини, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в державній установі, ОСОБА_1, ні разу не відвідала сина, як мати не турбувалась про його здоров'я та умови перебування в закладі, не проявляла до нього любові та турботи /а. с. 13/

Згідно акту обстеження житлово - побутових умов сім'ї від 10.01.2015 року, встановлено, що санітарно - побутові умови для проживання вагітної жінки та дитини нормальні, але матір ОСОБА_1 не слідкує за порядком в будинку, жінка веде аморальний спосіб життя /а. с. 17/

Також згідно акту обстеження житлово - побутових умов сім'ї від 10.02.2016 року, встановлено, що сім'я ОСОБА_1, проживає в одній кімнаті, якій розміщене ліжко та стіл. Постільна білизна невипрана, приміщення не прибране та не провітрене, умов для проживання та утримання немовляти - немає /а. с. 17/

Актом обстеження житлово - побутових умов сім'ї від 10.03.2015 року, встановлено що в будинку де проживає ОСОБА_1, антисанітарія, запасів продуктів харчування не має, опалюється одна кімната, матеріально та фінансово не забезпечена, що також підтверджується актами обстеження житлово - побутових умов сім'ї ОСОБА_1 від 25.09.2015 року, від 15.03.2016 року 16.03.2016 року /а. с.20-24/

Також неодноразово зі ОСОБА_1, проводились бесіди, щодо прав та обов'язків її, як матері дитини, що вона все одно повинна приймати активну участь у вихованні дитини, відвідувати сина в будинку дитини, цікавитися його станом здоров'я та долею. Мати була попереджена про відповідальність за ухилення від виховання дитини та виконання своїх батьківських обов'язків, відповідний факт підтверджується протоколами бесіди /а. с. 14,18,21,23/

Відповідно до повідомлення Кілійського районного центру зайнятості від 28.04.2016 року за № 294/04/04, встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 28.04.2016 року, на обліку не перебуває /а. с. 46/

За повідомленням Управління соціального захисту населення Кілійської РДА за вих. № 21-03/963 від 28.04.2016 року, ОСОБА_1, отримувала:

-допомогу на дітей одиноким матерям з 01.10.2012 року по 01.02.2014 року, на дитину ОСОБА_3, 2012 року народження;

-допомогу при народженні дитини з 01.087.2012 року по 01.09.2014 року на дитину ОСОБА_3, 2012 року народження;

-державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям, з 01.10.2012 року по 01.04.2013 року /а. с. 47/

Згідно висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 28.04.2016 року, встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, має ураження головного мозку не уточненої етіології G 93.9 /а. с. 50/

Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Окремого рішення суду на підтвердження цього факту не потрібно. Ухилення батьків від виховання своїх обов'язків має місця коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних цінностей та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно Конвенції «Про права дітей», ратифіковану Верховною Радою України 27.02.1991 року, у ст. 2 зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У ст. 9, зазначеної конвенції, Україна взяла на себе зобов'язання, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.

Згідно ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст.150 Сімейного кодексу батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя

Відповідно до п. п. 1, 2 ч.1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини та протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Обставини справи свідчать про те, що відповідач, яка є матір'ю дитини, фактично самоусунулась від належного утримання та виховання дитини і не бажає змінити своє ставлення до її виховання, незважаючи на бесіду стосовно необхідності змінити відношення до виховання своєї дитини, відповідач не вжила жодних заходів стосовно поліпшення її умов проживання та догляду, подальше знаходження дитини з матір'ю, загрожує її фізичному та духовному розвитку, а також здоров'ю, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про свідоме нехтування ОСОБА_1 своїми батьківськими обов'язками та, відповідно, про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні її неповнолітньої дитини.

Відповідно до ст.ст. 180, 184 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки відповідач не має постійного доходу, аліменти належить стягнути з твердій грошовій сумі. Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212-215, 367 ЦПК України , ст. ст. 180, 182, 183,184,164-166 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Позбавити, громадянку України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП:НОМЕР_1, аліменти в розмірі 350 гривень на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4. , щомісяця, починаючи з 04.04.2016 року і до досягнення дитиною віку повноліття, на особовий рахунок дитини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП:НОМЕР_1, судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., який підлягає зарахуванню до спеціального фонду Державного бюджету України.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кілійського районного суду Н. П. Ібадова