Справа № 712/6283/16-ц
Провадження № 2/712/1614/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2016 року Соснівським районним судом м. Черкаси в складі:
головуючого судді - ТОКОВОЇ С.В.
при секретарі - ТКАЧ А.В.
з участю прокурора - АЛЄКСЄЄНКО О.А., ПОТАПЕНКО А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування м. Черкаси в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
Позивач звернувся з заявою до суду до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, вказуючи, що відповідачка є матір'ю малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про батька в свідоцтво про народження малолітньої внесені відповідно до ч. І ст. 135 СК України. 04 квітня 2013 року до служби у справах дітей надійшла інформація адміністрації Черкаської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 17, що протягом тривалого часу малолітня ОСОБА_1 не відвідує навчання, у зв'язку зі станом здоров'я. Родина малолітньої в жовтні 2012 року поставлена на внутрішкільний облік, як кризова, у зв'язку з низьким рівнем житлово-побутових умов проживання та скрутним матеріальним становищем. Додатково в інформації зазначено, що мати дитини, ОСОБА_2, перебуває на заробітках в м. Москва (Росія). До виконання своїх батьківських обов'язків ставиться безвідповідально, малолітня протягом 2012-2013 навчального року не навчалася. Дитина ОСОБА_1 перебувала в медичному корсеті, у зв'язку із травмою хребта, але мати відмовлялася оформити індивідуальне навчання для доньки. З'ясовано, що малолітня проживає в родині, де мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, лікуванню та утриманню малолітньої. Дитина проживає в антисанітарних умовах. Догляд за дитиною здійснює баба ОСОБА_2 13 червня 2013 року малолітня в супроводі матері ОСОБА_2, каретою швидкої допомоги доставлена до Черкаської міської дитячої лікарні. Попередній діагноз, за висновками лікарів, гломеролонефріт. На момент влаштування малолітньої до лікарні, її мати ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, поводила себе неадекватно, зверхньо. Того ж дня, на громадянку ОСОБА_2 був складений адміністративний протокол за ч.1 ст. 184 КУпАП. Малолітня ОСОБА_1 була поставлена на облік в службу у справах дітей Черкаської міської ради, як дитина, що перебуває складних життєвих обставинах, відповідно до наказу по службі від 20.06.2013 № 133/с. Родина малолітньої була передана під супровід Черкаського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді. Протягом березня-жовтня 2014 року громадянка ОСОБА_2 не виявила бажання повернути малолітню ОСОБА_1 на виховання в родину, а тому 06.10.2014 року оперуповноваженим відділу кримінальної міліції Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області Вороною О.В., складений Акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 17.10.2014 року малолітній ОСОБА_1 наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 05.11.2014 року малолітня влаштована під опіку громадянці ОСОБА_3 Протягом жовтня 2014 листопада 2015 громадянка ОСОБА_2 не цікавиться життям, здоров'ям, духовним та моральним розвитком доньки, свідомо діє всупереч інтересам дитини, тим самим позбавила її права на належне батьківське виховання та утримання. Малолітня ОСОБА_1 не заперечує проти позбавлення матері батьківських прав та додала що не бажає повертатися на виховання до біологічної матері, оскільки мати продовжує вживати спиртні напої, не працює, не має засобів для існування. Ініціює зустрічі з донькою лише для того щоб взяти в борг. Оскільки, відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, вважає, що є підстави для позбавлення її батьківських прав, тому звернулися до суду з даним позовом.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила суд позбавити відповідачку батьківських прав та стягнути з неї на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку до досягнення дитини повноліття, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідачка до судового засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена, причини неявки суду не повідомила.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2016 року по справі залучена в якості третьої особи ОСОБА_3.
Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Як встановлено в судовому засіданні, громадянка ОСОБА_2 є матір"ю малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про батька в свідоцтві про народження малолітньої внесені відповідно до ч. І ст. 135 СК України.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
04 квітня 2013 року до служби у справах дітей надійшла інформація адміністрації Черкаської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 17, що протягом тривалого часу малолітня ОСОБА_1 не відвідує навчання, у зв'язку зі станом здоров'я.
Родина малолітньої в жовтні 2012 року поставлена на внутрішкільний облік, як кризова, у зв'язку з низьким рівнем житлово-побутових умов проживання та скрутним матеріальним становищем. Додатково в інформації зазначено, що мати дитини, ОСОБА_2, перебуває на заробітках в м. Москва (Росія). До виконання своїх батьківських обов'язків ставиться безвідповідально, малолітня протягом 2012-2013 навчального року не навчалася. Дитина ОСОБА_1 перебувала в медичному корсеті, у зв'язку із травмою хребта, але мати відмовлялася оформити індивідуальне навчання для доньки.
Малолітня проживає в родині, де мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, лікуванню та утриманню малолітньої. Дитина проживає в антисанітарних умовах. Догляд за дитиною здійснює баба ОСОБА_2
Як пояснила в судовому засіданні представник позивача, 13 червня 2013 року малолітня в супроводі матері ОСОБА_2, каретою швидкої допомоги доставлена до Черкаської міської дитячої лікарні. Попередній діагноз, за висновками лікарів, гломеролонефріт. На момент влаштування малолітньої до лікарні, її мати ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, поводила себе неадекватно, зверхньо. Того ж дня, на громадянку ОСОБА_2 був складений адміністративний протокол за ч. 1ст. 184 КУпАП.
Малолітня ОСОБА_1 була поставлена на облік в службу у справах дітей Черкаської міської ради, як дитина, що перебуває складних життєвих обставинах, відповідно до наказу по службі від 20.06.2013 № 133/с. Родина малолітньої була передана під супровід Черкаського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді.
За інформацією Центру громадянка ОСОБА_2 не працює, не перебуває на обліку в центрі зайнятості, разом з донькою проживає в аварійному будинку, який перебуває в антисанітарному стані.
Відповідно до медичного висновку від 22.10.2012 року малолітня ОСОБА_1 має діагноз: хронічна хвороба нирок, хронічний гломерулонефрит та потребує регулярного лікування, яке мати, через своє безвідповідальне ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків, не могла забезпечити.
В результаті проведеної працівниками служби у справах дітей та фахівцями Центру роботи, було прийнято рішення про доцільність передачі малолітньої ОСОБА_1 на виховання в родину родичів, що передбачено ч. 2 ст. 151 СК України.
01 жовтня 2013 року відповідачкою ОСОБА_2 було написано нотаріально посвідчену заяву про те, що до березня 2014 року передає малолітню ОСОБА_1 на виховання в родину ОСОБА_3 В нотаріальній заяві громадянка ОСОБА_2 зобов'язувалася щомісячно надавати кошти на утримання дитини. Проте свої зобов'язання не виконувала, не цікавилася донькою, не брала участі у її утриманні.
Малолітня ОСОБА_1 неодноразово проходила лікування у Черкаській дитячій міській лікарні, у зв'язку з хворобою нирок, та згідно з медичним висновком № 217 від 10.10.2013 року про дитину-інваліда останній оформлена інвалідність.
В квітні 2014 року родина ОСОБА_2 в черговий раз була передана під супровід Черкаського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді, з метою повернення малолітньої ОСОБА_1 на виховання в біологічну родину.
Однак, за інформацією Центру ситуація в родині ОСОБА_2 не змінилася. Громадянка ОСОБА_2 не працювала, не перебувала на обліку в центрі зайнятості, не змінила своє відношення до виконання батьківських обов'язків по вихованню, навчанню та лікуванню малолітньої доньки, продовжувала проживати в аварійному будинку.
Протягом березня-жовтня 2014 року відповідачка не виявила бажання повернути малолітню ОСОБА_1 на виховання в родину, а тому 06.10.2014 року оперуповноваженим відділу кримінальної міліції Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області Вороною О.В., складений Акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку.
Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 17.10.2014 року малолітній ОСОБА_1 наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 05.11.2014 року малолітня влаштована під опіку громадянці ОСОБА_3

У відповідності до ч. 2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов'язками з боку батька, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору.

Протягом жовтня 2014 листопада 2015 громадянка ОСОБА_2 не цікавилася життям, здоров'ям, духовним та моральним розвитком доньки, свідомо діяла всупереч інтересам дитини, тим самим позбавила її права на належне батьківське виховання та утримання.

Крім того, малолітня ОСОБА_1 не заперечує проти позбавлення матері батьківських прав та додала, що не бажає повертатися на виховання до біологічної матері, оскільки мати продовжує вживати спиртні напої, не працює, не має засобів для існування. Ініціює зустрічі з донькою лише для того щоб взяти в борг.

Згідно висновку виконавчого комітету Черкаської міської ради мати тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, все це є підставами для позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітньої доньки.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини.

Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, як підстава для позбавлення батьківських права має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

З пояснень наданих опікуном ОСОБА_3 та родичами опікуна з'ясовано, що ОСОБА_2 не цікавиться донькою, не вітає її зі святами та днями народження, не приймає участі у її вихованні, своєю поведінкою негативно впливає на духовний розвиток дитини.

Відповідно до ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку утримувати дитину.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10,60.212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст.150,155,164,165, 166, 170 Сімейного кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Черкаси, непрацюючої, проживаючої АДРЕСА_1, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особовий рахунок кожної дитини у відділенні державного Ощадного банку України, щомісячно і до досягнення дитини повноліття, починаючи з 31 травня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету судовий збір в сумі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

ГОЛОВУЮЧИЙ: