Суддя Саркісян О. А.
Справа № 644/9104/15-ц
Провадження № 2/644/372/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2016 р. м.Харків

Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого - судді Саркісян О.А.

при секретарі- Зоріній Н.В.,

за участю представника позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, його представника- ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась з позовом до відповідача, в якому просить захистити її честь та гідність та спростувати негативні відомості, що порочать її честь та ділову репутацію, а саме звернутись до Харківського міського голови та голови Харківської обласної державної адміністрації з заявою, в якій спростувати направлене раніше повідомлення, а також до органів податкової міліції із заявою про спростування раніше направленого повідомлення про злочин.

Крім того, просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 977 грн. 26 к., та 15000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, , що з 08.12.2014 року по 29.05.2015 року відповідач, який є її колишнім чоловіком, працював на підприємстві «Магнат» Харківської обласної радим (регіонального осередку) всеукраїнської організації інвалідів «Союз організації інвалідів України» на посаді менеджера зі збуту з оплатою праці згідно штатного розкладу. Звільнився за станом здоровя. Вона працювала та працює там же головним бухгалтером. За час роботи відповідач за власним бажанням не отримував заробітну плату, мотивувавши це тим, що отримує нормальну пенсію, а заробітну плату казав, щоб забирала його колишня дружина, яка працює на тому ж підприємстві на посаді головного бухгалтера, на утримання їх спільної дитини. Пояснення, що за нього ніхто не має право отримати заробітну плату, ігнорував. Під час звільнення з роботи забрав трудову книжку, а заробітну плату знов відмовився отримати, пояснивши що не має часу на паперову тяганину. Таким чином, його заробітну плату підприємство мусило депонувати без встановлення строку. Після звільнення, відповідач звернувся з заявою до Харківського міського голови про те, що на підприємстві «Магнат» нею, як головним бухгалтером, було привласнена його заробітна плата. На підставі цього звернення на підприємстві начальником відділу соціально-трудових відносин управління праці та соціального захисту населення в Ленінському районі м.Харкова була проведена перевірка по вказаним обставинам, однак за результатами перевірки була складена довідка, якою порушень в діяльності підприємства не виявлено. 03 серпня 2015 року відповідач надав на підприємство заяву про виплату йому депонентів, яка була задоволена. Крім того, відповідач звернувся з повідомленням про злочин за даними обставинами до оперативного управління ДПІ у Дзержинському районі м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області. Однак, ця заява не була внесена до єдиного реєстру досудових розслідувань через відсутність ознак складу злочину.

Викладені відповідачем обставни не відповідали дійсності та нанесли шкоду її- позивачці- діловій репутації, а також честі.

В результаті негативного впливу та стресової ситуації у неї загострилася хронічна хвороба, на лікування якої вона витратила 977 грн.26 к., а також їй спричинена моральна шкода в сумі 15000 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Сама позивачка в судове засідання не з*явилася, направивши свого представника та подавши заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач та його представник заперечували проти позовних вимог. Відповідач пояснив, що він звертався з заявами до Харківського міського голови та до ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області не з метою поширити недостовірну інформацію, а за захистом свої прав на отримання заробітної плати. Крім того, позивачка не довела наявність спричинення їй моральної та матеріальної шкоди, а також причинний зв*язок між її хворою та направленням ним вищевказаних заяв.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, оцінивши надані докази в сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що з 08.12.2014 року по 29.05.2015 року відповідач ОСОБА_2 працював на підприємстві «Магнат» Харківської обласної радим (регіонального осередку) всеукраїнської організації інвалідів «Союз організації інвалідів України» на посаді менеджера зі збуту. За час роботи відповідач заробітну плату, яка йому нараховувалась, не отримував.

Позивачка, яка є колишньою дружиною відповідача, працює головним бухгалтером на підприємстві «Магнат» Харківської обласної ради (регіонального осередку) всеукраїнської організації інвалідів «Союз організації інвалідів України».

06.07.2015 року ОСОБА_4 направив заяви Харківському міському голові, Харківській обласній державній адміністрації з приводу невиплати йому заробітної плати за час роботи на підприємстві «Магнат» та заяву про злочин відносно ОСОБА_5, як головного бухгалтера «Магнат», яка не виплачувала йому заробітну плату, до органів Державної податкової інспекції.

05.08.2015 року заробітна плата ОСОБА_4 була виплачена підприємством поштовим переказом (а.с.19).

Постановою ВСУ від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», зокрема п. 16, роз*яснено, що відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Таким чином, направлення ОСОБА_4 заяви Харківському міському голові про проведення перевірки за фактом невиплати йому заробітної плати за час роботи на підприємстві «Магнат» ( а.с.6-7), в результаті чого структурним підрозділом департаменту праці та соціального захисту населення ХМР - Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Ленінського району м.Харкова була проведена перевірка по вказаним обставинам, за результатами якої була складена довідка і з якої вбачається, що порушень в діяльності підприємства «Магнат» не виявлено, а також подання ОСОБА_4 до органів Державної податкової інспекції заяви про злочин, який на думку заявника був вчинений ОСОБА_5, як головним бухгалтером підприємства «Магнат» ( а.с.104-105), не є поширенням недостовірної інформації, оскільки вказані органи влади та місцевого самоврядування мають відповідний обсяг компетенції для перевірки інформації, яка була викладена відповідачем у заявах, адресованих цим органам влади.

Так як суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_4 відсутня неправомірність щодо розповсюдження недостовірної інформації, що порочить честь та гідність та ділову репутацію позивачки, то відповідно, не підлягають відшкодуванню матеріальна та моральна шкода, зазначена позивачкою. Більш того, позивачкою не доведений також факт наявності матеріальної шкоди ( не надані оригінали чеків), а також причинний зв*язок між загостренням хронічної хвороби- остеохондрозу. Яким вона тривалий час страждає відповідно до виписки з амбулаторної карти і діями відповідача щодо направлення відповідних заяв до Харківського міського голови , органів Державної податкової інспекції.

Позивачкою також не доведений факт спричинення їй моральної шкоди в результаті направлення відповідачем заяв до Харківського міського голови , органів Державної податкової інспекції та її розмір.

Виходячи з викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані, не ґрунтуються на законі, не підтверджені доказами, а тому відмовляє в їх задоволенні.

Керуючись ст..ст..10-11,88,213-215, ЦПК України, ст..ст..277,297, 1166,1167 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності, відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ: