Ухвала

іменем україни

19 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Мазур Л.М., ПисаноїТ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання недійсним кредитного договору та витребування грошових коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») про визнання недійсним кредитного договору та витребування грошових коштів.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 19 жовтня 2012 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір про надання кредиту на власні потреби, банк надав йому суму кредиту у розмірі 14 000 грн строком на 27 місяців з процентною ставкою 9,99 % річних. Згідно договору плата за обслуговування кредитної заборгованості становила 2,99 % щомісячно від суми кредиту. Зазначав, що оспорюваний договір є таким, що укладений з суттєвими порушеннями істотних умов договору, встановлених діючим законодавством України, що регулює спірні правовідносини, які необхідні для його укладання, з використанням елементів нечесної підприємницької практики. Вказував, що відповідач приховав, вводячи його в оману, збільшений розмір процентів, назвавши їх комісією за користування кредитної заборгованості, а вказана умова є нікчемною.

Враховуючи наведене, позивач просив стягнути завдані йому збитки у подвійному розмірі 12 558 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 березня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що як на час укладення кредитного договору, так і протягом дії цього договору позивач був згодний з умовами договору та вільним у виборі фінансових установ для отримання кредиту і у виборі форми кредитування. Крім того, суди дійшли правильних висновків, що позивачем не доведено, що під час укладання кредитного договору до нього були включені несправедливі умови та порушено вимоги ст. ст. 11, 18, 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

Т.О.Писана