Справа № 457/65/16-ц
провадження №2/457/150/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Марчука В.І.

при секретарі - Словіцькій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача - ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13.01.2014 року він за власні кошти придбав у відповідача ОСОБА_2, автомобіль марки ВАЗ - 210994-20, 2009 року випуску, кузов НОМЕР_2, р.н. НОМЕР_1. Вказаний автомобіль він купив за 42000 грн., про що свідчить розписка відповідача, тобто фактично був укладений договір купівлі-продажу. При укладенні цього договору відповідач наддав позивачу копію довіреності, згідно якої він діяв в інетересах третьої особи - ОСОБА_3, тобто мав право продавати цей автомобіль за ціною і на умовах на свій розсуд. Позивач зазначає, що на даний час у нього виникла необхідність провести перереєстрацію автомобіля на своє ім'я, але відповідач з ним не спілкується, уникає зустрічей, і відповідно відмовляється від переоформлення данного автомобіля. Тому у даний час у нього немає можливості повноцінно використовувати куплений автомобіль на власний розсуд за цільовим призначенням. Тобто порушуються його права власника, передбачені цивільним законодавством. При придбанні автомобіля відповідачем було передано позивачу всі документи на цей транспортний засіб, а сааме технічний паспорт серії НОМЕР_3, виданий на ОСОБА_3, сам автомобіль. На підставі вказаних дій був складений письмовий договір купівлі-продажу автомобіля від 13.01.2014 року та акт прийому передачі від 13.01.2014 року та розписка, написана власноруч відповідачем про отримання коштів за цей автомобіль.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В судовому засіданні встановлено, що 13 січня 2014 року між ОСОБА_2, який діяв в інтересах та від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_1, в простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки ВАЗ - 210994-20, 2009 року випуску, кузов НОМЕР_2, р.н. НОМЕР_1, підтвердженням чого є договір купівлі-продажу автомобіля від 13.01.2014 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи, поясненнями позивача в судовому засіданні. Згідно умов договору предметом купівлі-продажу став вищезазначений транспортний засіб, у виконання договору купівлі-продажу позивачем була сплачена відповідачу узгоджена грошова сума в розмірі 42000 (сорок дві тисячі) грн., підтвердженням чого є розписка написана ОСОБА_2 від 13.01.2014 рок.

Згідно акту приймання-передачі автомобіля від 13.01.2014 року, ОСОБА_3 від імені та інтересах якого виступав ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_1 прийняв автомобіль марки ВАЗ - 210994-20, 2009 року випуску, кузов НОМЕР_2, р.н. НОМЕР_1, технічний паспорт серії НОМЕР_3, виданий Дрогобицьким ВРЕВДАІ ГУМВСУ у Львівській області 16.03.2010 року у належному технічному стані.

Відповідно до ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Положеннями ст.ст. 655, 656 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Суд вважає, що договір купівлі-продажу автомобіля, укладений сторонами відповідно до вимог ст. ст. 203, 207,208 ЦК України. Даний договір відповідає вимогам ст. ст. 626-628, 632, 638, 641, 642, 655,656, 691,692 ЦК України. При укладенні договору купівлі-продажу, сторони досягли істотних умов договору а саме: щодо предмету договору та його ціни, а також дотримались обов'язкової письмової форми договору. На виконання вказаного договору продавець передав предмет договору покупцеві, а покупець прийняв дане майно і сплатив за нього обумовлену грошову суму.

Статтею 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухилився від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля, чим позбавив позивача права оформити належним чином своє право власності на рухоме майно шляхом реєстрації а органах ДАІ, в порядку, передбаченому Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок, моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 7 вересня 1998 року.

Слід зазначити, що вказаним Порядком /п.п.6,7/передбачено, що власники транспортних засобів, юридичні та фізичні особи або їх представники (далі власники) зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 днів після придбання або митного оформлення, тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою внесення змін до реєстраційних документів. Реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості; правомірність придбання транспортних засобів, вузлів і агрегатів, які мають ідентифікаційні номери, підтверджується документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданою суб'єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки, митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами-виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ, а також угодами, укладеними на товарних біржах. Для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім названих документів, додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Відчуження, передача власником придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах ДАІ, не проводиться.

Згідно з приписами ч.2 ст.218 ЦК України якщо правочин, для якого встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання; такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Суд вважає, що невизнане право власності позивача на автомобіль підлягає захисту шляхом визнання на нього права власності, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Визнаючи право власності на автомобіль за позивачем суд виходить з положень ст. 392 ЦК України, згідно якої власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, що позивач отримав у користування вищезазначений автомобіль з правом повного ним розпорядження згідно генеральної довіреності, між сторонами було укладено письмовий договір-купівлі-продажу автомобіля, позивачем була сплачена відповідачу обумовлена між ними сума вартості автомобіля, вони досягли усіх істотних умов договору купівлі-продажу цього рухомого майна, крім цього позивачем було отримано ключі та документи на автомобіль, майже три роки позивач володів та користувався даним транспортним засобом, реєстрація транспортного засобу в органах ДАІ не відбулася не з вини позивача, а тому є всі підстави вважати, що позивач набув право власності на даний автомобіль.

Враховуючи правомірність відчуження відповідачем ОСОБА_2 вказаного автомобіля позивачу, для поновлення прав останнього, за захистом яких він звернувся до суду, необхідно визнати за ним право власності на даний автомобіль.

Керуючись ст.ст. 10,60,130,179,212-215,218ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на автомобіль марки ВАЗ - 210994-20,2009 року випуску, кузов НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. І. Марчук