У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДьоміної О.О.,
суддів: Дем'яносова М.В., Ситнік О.М.,
Леванчука А.О., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на частку у спадковому майні та виділ частки в нерухомому майні, за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на ідеальну частку у спадковому майні, за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно, встановлення порядку користування майном, припинення права власності на частки в нерухомому майні, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 21 квітня 2016 року, за касаційною скаргою ОСОБА_7 та її представників ОСОБА_10, ОСОБА_11 на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 21 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_12

Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке складається з Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_2, Ѕ частини земельної ділянки для обслуговування вказаного будинку, площею 0,863 га, та 1/5 частини квартири АДРЕСА_1, часток вкладів у Чернівецькій філії ПАТ КБ «ПриватБанк», які оформлені на ім'я ОСОБА_7, на суму 13 тис. грн та на суму 5 тис. євро.

Вказувала, що спадкоємцями майна ОСОБА_12, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, є його дружина ОСОБА_7, вона, як донька, та син - ОСОБА_8

Зазначала, що вона для оформлення своїх спадкових прав зверталася до Першої чернівецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва у зв'язку з тим, що розмір спадково майна змінився та не можливо визначити, яке майно на час смерті належало померлому.

З огляду на викладене, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:

− визнати за кожним із співвласників, які право брали участь у приватизації, у тому числі і за нею, право власності на ідеальну частку у розмірі 1/5 частини квартири АДРЕСА_1;

− визнати за нею право власності у розмірі 1/6 частини у спадщині після смерті її батька ОСОБА_12, а саме: на 1/15 частини квартири АДРЕСА_1; на 1/6 частини земельної ділянки по АДРЕСА_2; 1/6 частини житлового будинку АДРЕСА_2, виділивши їй в натурі: приміщення: 2-3, площею 17 кв. м, вартістю 152 703 грн, 2-5, площею 4,8 кв. м, вартістю 43 116 грн, 2-7, площею 10,7 кв. м, вартістю 96 113 грн, 2-8, площею 17,3 кв. м, вартістю 155 398 грн, 2-6, площею 9,5 кв. м, вартістю 25 537 грн, а разом загальною площею 59,3 кв. м, вартістю 472 867 грн; а також господарські споруди - Ѕ вигрібної ями літ. І, Ѕ частини колодязя літ. К, Ѕ частини огорожі № 1, Ѕ воріт № 2, Ѕ частини огорожі № 3, всього на 120 078 грн, а разом - 592 945 грн, що на 62 945 грн більше за ідеальну частку.

Враховуючи, на її думку, її право на 1/6 частини грошових вкладів, які складають 834 євро та 2 167 грн, просила зарахувати ці кошти у рахунок її часткової компенсації за різницю у ідеальних частках, стягнути з неї на користь ОСОБА_7 39 305 грн різниці в ідеальних частках.

У січні 2014 року ОСОБА_7, ОСОБА_8 подали до суду позов до ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно, встановлення порядку користування майном, припинення права власності на частки в нерухомому майні, посилаючись на те, що вони, як спадкоємці за законом першої черги після смерті ОСОБА_12, зверталися до Першої чернівецької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину.

З огляду на викладене, з урахуванням уточнених позовних вимог, просили:

− визнати право власності ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 на спадкове майно кожного в порядку спадкування після ОСОБА_12, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що складається з 1/6 частини у квартири № 1 по АДРЕСА_2, з 1/6 частини у квартирі № 2по АДРЕСА_2, з 1/15 ідеальної частки квартири АДРЕСА_1; 1/6 частини земельної ділянки, площею 0,0863 га, по АДРЕСА_2;

− поділити спадкове майно шляхом зобов'язання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сплатити ОСОБА_6 грошову компенсацію вартості за 1/6 частини у праві власності на квартиру № 1 по АДРЕСА_2 у розмірі 78 926 грн 81 коп. та 1/6 частини у праві власності на квартиру № 2 по АДРЕСА_2 у розмірі 73 090 грн 80 коп.; 1/6 частини у праві власності на земельну ділянку, площею 0,0863 га, по АДРЕСА_2 у розмірі 13 606 грн 67 коп.;

− залишити у їхній власності 1/6 часткини у праві власності на квартири № 1 і № 2 по АДРЕСА_2 за кожним окремо; на земельну ділянку, площею 0,0863 га, по АДРЕСА_2;

− припинити право власності ОСОБА_6 на 1/6 частини квартир № 1 і № 2 по АДРЕСА_2; на земельну ділянку, площею 0,0863 га, по АДРЕСА_2;

− встановити порядок користування 1/5 ідеальної частки квартири АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю ОСОБА_12, залишивши у спільному користуванні ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6

У квітні 2015 року ОСОБА_9 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання за ним права власності на 1/5 частини квартири АДРЕСА_1. Вимоги мотивував тим, що він є особою, яка брала участь у приватизації зазначеної квартири, а відсутність вказівки про його право власності на цю частку перешкоджає йому зареєструвати його право власності на належну йому частку у спірній квартирі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 5 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Визнано право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_12, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, за ОСОБА_6 у розмірі 1/6 частини спадкового майна, яке складається з 1/6 частини житлового будинку АДРЕСА_2, з 1/15 частки квартири АДРЕСА_1.

Визнано право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_12, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вигляді 5/6 частини спадкового майна, яке складається з 5/6 частини житлового будинку АДРЕСА_2 та з 1/15 частини квартири АДРЕСА_1 за кожним окремо.

Визнано право власності за кожним із співвласників квартири АДРЕСА_1 по 1/5 частини квартири, зокрема за ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9

У зв'язку зі смертю ОСОБА_12 визнано право спільної часткової власності на його частку у квартирі по 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6

Поділено спадкове майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_2 і виділено в натурі ОСОБА_6 згідно з висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 22 січня 2015 року № 379 1/6 частини житлового будинку, яке складається з 2-4 коридору, площею 5,9 кв. м, вартістю 52 997 грн; приміщення 2-5 санвузла, площею 4,8 кв. м, вартістю 43 116 грн; приміщення 2-6 веранди, площею 7-2 кв. м, вартістю 64 674 грн, приміщення кухні, площею 10,7 кв. м, вартістю 96 113 грн; приміщення 2-7 кімнати, площею 17,3 кв. м, вартістю 155 398 грн; з господарських приміщень - Ѕ ями вигрібної літ І, вартістю 8 460 грн, Ѕ колодязя літ. К, вартістю 8 011 грн; Ѕ огорожі № 1, вартістю 80 059 грн, Ѕ воріт № 2, вартістю 18 812 грн, Ѕ огорожі № 3, вартістю 4 736 грн, всього вартістю 532 336 грн, що в загальній вартості становить 17/100 часток.

Виділено в натурі майно у вигляді 5/6 частини житлового будинку АДРЕСА_2 згідно з висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 22 січня 2015 року № 379 ОСОБА_7 та ОСОБА_8, яке складається з приміщення 1-1 коридору, площею 21,5 кв. м, вартістю 193 125 грн; приміщення 1-2 кімнати, площею 19,6 кв. м, вартістю 176 058 грн; приміщення 1-3 кухні, площею 27,4 кв. м, вартістю 246 122 грн; приміщення 1-4 коридору, площею 3,6 кв. м, вартістю 32 337 грн; приміщення 1-5 комори, площею 2,5 кв. м, вартістю 22 456 грн; приміщення 1-6 санвузла, площею 6,4 кв. м, вартістю 57 488 грн; приміщення 1-7 коридору, площею 6,6 кв. м, вартістю 59 265 грн; приміщення 1-8 комори, площею 3,3 кв. м, вартістю 29 642 грн; приміщення 1-9 кімнати, площею 15,5 кв. м, вартістю 139 230 грн; приміщення 1-10 кімнати, площею 31,7 кв. м, вартістю 284 747 грн; приміщення 1-11 тамбура, площею 3,5 кв. м, вартістю 76 775 грн; приміщення 2-1 тамбура, площею 3,5 кв. м, вартістю 76 774 грн; приміщення 2-2 кімнати, площею 18,8 кв. м, вартістю 168 872 грн; приміщення 2-3 кімнати, площею 17 кв. м, вартістю 152 703 грн; приміщення 2-6 веранди, площею 2,3 кв. м, вартістю 20 660 грн; приміщення 2-9 кімнати, площею 30,3 кв. м, вартістю 272 107 грн; приміщення 2-10 передпокою, площею 22,5 кв. м, вартістю 202 107 грн; з господарських будівель - підвал літ. «пд», вартістю 66 591 грн; сарай літ. Б, вартістю 250 402 грн; Ѕ частини ями вигрібної літ. І, вартістю 8 460 грн; Ѕ колодязя літ. К, вартістю 8 011 грн; Ѕ частини огорожі № 1, вартістю 80 059 грн; Ѕ частини воріт № 2, вартістю 18 812 грн; Ѕ частини огорожі № 3, вартістю 4 736 грн, всього вартістю 2 647 623 грн, що становить 83/1000 частини.

Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 різницю в долях в грошовому вигляді в спадковому майні в сумі 103 624 грн, оскільки її частка менше за ідеальну частку саме на цю суму.

Встановлено порядок користування 1/5 частини квартири АДРЕСА_1, яка залишилася як спадкове майно після смерті ОСОБА_12 у спільному користуванні ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частинах позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 21 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині:

− визнання права власності за ОСОБА_6 на 1/6 частини спадкового майна, яке складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані по АДРЕСА_2, за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на 5/6 частини спадкового майна, яке складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані по АДРЕСА_2;

− виділу в натурі ОСОБА_6 1/6 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані по АДРЕСА_2;

− виділу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в натурі майна у вигляді 5/6 часток житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані по АДРЕСА_2;

− стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 різниці в частках у грошовому виразі у спадковому майні у розмірі 103 624 грн; визнання за ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_12 права власності за кожним на 1/5 частки квартири АДРЕСА_1;

− встановлення порядку користування 1/5 часткою квартири АДРЕСА_1;

− відмови в позові про визнання за ОСОБА_6 права власності на 1/6 частини вкладу у Чернівецькій філії ПАТ КБ «ПриватБанк» на суму 13 тис. грн;

− про визнання права власності за ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 за кожним на 1/6 частини земельної ділянки по АДРЕСА_2 скасовано.

Визнано за ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 право власності на спадкове майно, а саме за кожним на 1/6 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані по АДРЕСА_2, та яке складається з приміщень у житловому будинку: 1-1 коридору, площею 21,5 кв. м, 1-2 кімнати, площею 19,6 кв. м, 1-3 кухні, площею 27,4 кв. м, 1-4 коридору, площею 3,6 кв. м, 1-5 комори, площею 2,5 кв. м, 1-6 санвузла, площею 6,4 кв. м, 1-7 коридору, площею 6,6 кв. м, 1-8 комори, площею 3,3 кв. м, 1-9 кімнати, площею 15,5 кв. м, 1-10 кімнати, площею 31,7 кв. м, 2-2 кімнати, площею 18,8 кв. м, 2-3 кімнати, площею 17 кв. м, 2-4 коридору, площею 5,9 кв. м, 2-5 санвузла, площею 4,8 кв. м, 2-7 кухні, площею 10,7 кв. м, 2-9 кімнати, площею 30,3 кв. м, 2-10 передпокою, площею 22,5 кв. м, підвал літ. «пд», з господарських будівель - Ѕ частини вигрібної ями літ. І, Ѕ частини колодязя літ. К, Ѕ частини огорожі № 1.

Визнано за ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 право власності на спадкове майно, а саме за кожним на 1/6 частини земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_2, площею 0,0863 га.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/6 частини вкладу «Стандарт», який відкритий у Чернівецькій філії ПАТ КБ «ПриватБанк» на суму 13 тис. грн згідно з договором від 04 лютого 2008 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7

У задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про виділ 1/6 частини в нерухомому майні відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про припинення часток в житловому будинку, господарських будівель та спорудах, земельній ділянці, які розташовані по АДРЕСА_2, та встановлення порядку користування часткою в квартирі АДРЕСА_1 відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати, справу направити на новий судовий розгляд.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_7 та її представники ОСОБА_10, ОСОБА_11, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять рішення апеляційного суду скасувати.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2014 року.

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_6, задоволення позову ОСОБА_9, виходив із того, що поділ спірних будівель, які розташовані по АДРЕСА_2, необхідно здійснити згідно з п. 7 висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 22 січня 2015 року № 379, оскільки такий варіант поділу є оптимальним, а сторони будуть забезпечені як житловими приміщеннями так і допоміжними.

З врахуванням технічних, санітарних та інших норм поділ спірних будівель на дві частини та з урахування того, що одній стороні належить 1/6 ідеальна частка, а другій 5/6 часток технічно можливий.

Спірне нерухоме майно підлягає поділу в натурі, оскільки ОСОБА_6 не має іншого житлового приміщення для проживання, крім того, остання проживала в даному будинку разом з покійним батьком ОСОБА_12

За життя ОСОБА_12 ні він, ні його спадкоємці не зверталися до міської ради чи до суду про визнання за ними права власності на 1/5 частини квартири за кожним.

Кожному спадкоємцю належить по 1/5 частини квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_9 не є спадкоємцем, а тому за ним необхідно залишити його долю в цій квартирі, та визнати право власності саме на 1/5 частини цього нерухомого майна.

Також суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_7 і ОСОБА_8, виходив із того, вимоги останніх про визнання за ними права власності на все спірне нерухоме майно та стягнення з них грошової компенсації не ґрунтуються на законі, оскільки грошову компенсацію може бути сплачено тільки у виняткових випадках та при згоді іншої сторони.

Оскільки частки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у нерухомому майні в грошовому виразі перевищують вартість частки ОСОБА_6, то з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 необхідно стягнути на користь ОСОБА_6 різницю у розімір 103 624 грн.

Суд першої інстанції зазначив, що помилковими є доводи ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про те, що будинок, який розташований по АДРЕСА_2 є двоквартирним будинком, а тому поділу підлягає кожна квартира окремо, оскільки на момент виникнення права на спадкування існував єдиний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами.

1/5 частинквартири АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, залишаються за ними, а також їм належить по 1/15 частини вказаного спадкового майна з 1/5 частини, яка належали померлому ОСОБА_12

Оскільки реально спадкове майно в квартирі неможливо поділити, то ці частки слід залишити в спільному користуванні сторін.

Земельна ділянка, яка виділена для обслуговування житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_2 не є спадковим майном та належить на праві власності ОСОБА_7

При виділенні спадкового майна у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами спадкоємцям, їм автоматично переходить право на земельну ділянку для обслуговування тієї частки будинковолодіння, яке їм виділено.

Банківські вклади, які були внесені ОСОБА_7 04 лютого 2008 року та 22 вересня 2008 року, є особистою власністю останньої та не є спадковим майном.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині визнання права власності за ОСОБА_6 на 1/6 частини спадкового майна, яке складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані по АДРЕСА_2, за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на 5/6 часток спадкового майна, яке складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані по АДРЕСА_2, виділу в натурі ОСОБА_6 1/6 частки житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані по АДРЕСА_2, виділу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в натурі майна у вигляді 5/6 часток житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані по АДРЕСА_2, стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 різниці в частках у грошовому виразі в спадковому майні у розмірі 103 624 грн, визнання за ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_12 права власності за кожним на 1/5 частки квартири АДРЕСА_1, встановлення порядку користування 1/5 часткою квартири АДРЕСА_1, відмови в позові про визнання за ОСОБА_6 права власності на 1/6 частини вкладу у Чернівецькій філії ПАТ КБ «ПриватБанк» на суму 13 тис. грн, про визнання права власності за ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 за кожним на 1/6 частини земельної ділянки по АДРЕСА_2, та ухвалюючи нове рішення, виходив із того, що на підставі ст. 60 СК України, ч. 4 ст. 120 ЗК України подружжю ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності належало майно: житловий будинок АДРЕСА_2 (до проведеної після смерті ОСОБА_12 ОСОБА_7 реконструкції 2011 року), земельна ділянка по АДРЕСА_2, відтак частки кожного із подружжя є рівними згідно вимог ч. 1 ст. 70 СК України. Після смерті ОСОБА_12 відкрилася спадщина на все майно, що йому належало.

Відмовляючи у частині виділу у натурі ОСОБА_6 1/6 частки будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані по АДРЕСА_2, апеляційний суд зазначив те, що, у порушення вимог чинного законодавства, відсутній дозвіл виконавчого комітету органу місцевого самоврядування на переобладнання та перепланування спірного житлового будинку, ОСОБА_6 не надала належних та допустимих доказів, на підтвердження того, що зі спірного житлового будинку можна виділити 1/6 частини в натурі в окрему квартиру, яка б відповідала будівельним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам.

ОСОБА_7 є власником Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_2 та успадкувала право на 1/6 частку цього майна після смерті ОСОБА_12, як і інші спадкоємці - ОСОБА_8 та ОСОБА_6 - успадкували те ж по 1/6 частини кожний вказаного житлового будинку.

Апеляційний суд також вказав, що 1/5 частини квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_12 як особі, яка брала участь у приватизації, є спадковим майном, відтак вказана частка підлягає поділу між спадкоємцями.

Крім того, депозитний вклад у Чернівецькій філії ПАТ КБ «ПриватБанк» на суму 13 тис. грн, який оформлений на ім'я ОСОБА_7, був зроблений під час знаходження у шлюбі ОСОБА_12 і ОСОБА_7, відтак є спадковим майном, та кожному із подружжя належало Ѕ його частина.

З висновком апеляційного суду про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про виділ в натурі 1/6 частки житлового будинку, господарських будівель і споруд та за позовом ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про припинення права власності на частки у нерухомому майні погодитись не можна, оскільки ці висновки не ґрунтуються на матеріалах справи.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду в частині позовних вимог ОСОБА_6 про виділ в натурі 1/6 частини житлового будинкуне відповідає.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом установлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_12 перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 серпня 1969 року по день смерті ОСОБА_12, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13, 171, т. 1).

Після смерті ОСОБА_12 відкрилася спадщина на майно, яке належало йому.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_12 є його дружина - ОСОБА_7, донька - ОСОБА_6 та син - ОСОБА_8

За час знаходження у шлюбі подружжя ОСОБА_8 збудувало житловий будинок АДРЕСА_2, який був введений в експлуатацію у жовтні 2005 року, та на який 10 листопада 2005 року ОСОБА_7 отримала свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно у вигляді житлового будинку, який складався з семи кімнат, загальною площею 286,30 кв. м, з належними до нього надвірними спорудами - вигрібна яма І, криниця літ. К, огорожа № 1 (а. с. 18, 19, т.1).

Згідно з рішенням 40 сесії ІV скликання Чернівецької міської ради від 22 грудня 2005 року № 917 ОСОБА_7 є власником земельної ділянки, площею 0,0863 га, у АДРЕСА_2, на підставі чого останній видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, зареєстрований за № 17 (а.с. 21, т. 1).

За таких обставин, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що житловий будинок АДРЕСА_2 на підставі ст. ст. 60, 70 СК України, ст. 368 ЦК України є спільною сумісною власністю подружжя, частки якого є рівними. Крім того, ОСОБА_12 належала Ѕ частини земельної ділянки, на якій знаходиться зазначений житловий будинок, відповідно до вимог ч. 4 ст. 120 ЗК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відтак, суд апеляційної інстанції обґрунтовано визнав за ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 право власності на спадкове майно, а саме за кожним на 1/6 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані по АДРЕСА_2; визнав за ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 за кожним право власності на спадкове майно на 1/6 частку земельної ділянки, площею 0,0863 га, у АДРЕСА_2.

Ухвалюючи рішення про визнання за ОСОБА_6 права власності на 1/6 частини депозитного вкладу «Стандарт», який відкритий 04 лютого 2008 року ОСОБА_7 у Чернівецькій філії ПАТ КБ «ПриватБанк» на суму 13 тис. грн, апеляційний суд правильно застосував норми матеріального і процесуального права.

Крім того, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін у частині задоволення позову ОСОБА_9 про визнання за ним права власності на 1/5 частини квартири АДРЕСА_1, а також у частині визнання права власності на 1/5 частини цієї квартири за ОСОБА_6, апеляційний суд вірно погодився з висновком суду першої інстанції про те, що вказані особи були особами, які брали участь у приватизації зазначеної квартири, разом із ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Також апеляційний суд правильно погодився із рішенням суду першої інстанції про те, що після смерті ОСОБА_12 право спільної часткової власності на його частку в квартирі АДРЕСА_1 мають по 1/15 його спадкоємці - ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_6

Частинами 1 та 2 ст. 364 ЦК України визначено, щоспіввласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Проте апеляційний суд, усупереч положенням ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, а також ст. 364 ЦК України, дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про виділ у натурі 1/6 частини житлового будинку, господарських будівель і споруд, яку вона успадкувала після смерті батька ОСОБА_12 та не перевірив доводів апеляційної скарги представників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у цій частині.

Колегія суддів не погоджується із рішенням апеляційного суду щодо відмови у задоволенні позову ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про припинення частки у житловому будинку, господарських будівлях та спорудах, земельній ділянці, які розташовані по АДРЕСА_2 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України, оскільки не перевірив у повному обсязі доводи апеляційної скарги щодо оскарження відмови судом першої інстанції у задоволенні вказаної частини позову ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Колегія суддів вважає, що відмовляючи ОСОБА_6 у виділенні частки у спільній власності з підстав того, що таке виділення не можливе та відмовляючи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у позові про припинення частки ОСОБА_6 у спірному житловому будинку апеляційний суд дійшов до взаємовиключних висновків, допустивши протиріччя у мотивах.

З огляду на викладене, судом апеляційної інстанції, у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин справи у частині вирішення позовних вимог ОСОБА_6 про виділ в натурі 1/6 частини житлового будинку, господарських будівель і споруд, яку вона успадкувала після смерті батька ОСОБА_12 та у частині позовних вимог ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про припинення частки у житловому будинку, господарських будівлях та спорудах, земельній ділянці, які розташовані по АДРЕСА_2 були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи у цій частині, що є підставою для скасування ухваленого у справі апеляційним судом судового рішення в цій частині та передачі справи на новий розгляд в цій частині до апеляційного суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_6, ОСОБА_7 та її представників ОСОБА_10, ОСОБА_11 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 21 квітня 2016 року скасувати у частині вирішення позовних вимог ОСОБА_6 про виділ у натурі 1/6 частини житлового будинку, господарських будівель і споруд, яку вона успадкувала після смерті батька ОСОБА_12, та у частині позовних вимог ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про припинення права власності на частки в нерухомому майні, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 5 листопада 2015 року в іншій нескасованій частині та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 21 квітня 2016 року в іншій частині залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.О. Дьоміна
Судді: М.В. Дем'яносов
А.О. Леванчук
О.М. Ситнік
О.В. Ступак