Справа № 333/6497/16-ц
Провадження № 2-о/333/405/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Герасименко С.Г.,

народних засідателів Тугай Л.А.,

ОСОБА_1

при секретарі Уляницькій Д.О.,

за участю прокурора Березовської А.В.,

представника лікарні ОСОБА_2,

лікаря-психіатра ОСОБА_3,

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку ОСОБА_4,

законного представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву головного лікаря КУ «Обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 про госпіталізацію у психіатричну лікарню у примусовому порядку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

ВСТАНОВИВ:

Головний лікар КУ «Обласна психіатрична лікарня» ЗОР ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою, в якій просить госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у психіатричну лікарню у примусовому порядку.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_4, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, є інвалідом II групи безстроково по психічному захворюванню. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2010 року визнаний недієздатним. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2011 року опікуном призначена сестра - ОСОБА_5. Із анамнезу відомо, що спостерігається у лікаря-психіатра з 1982 року з діагнозом: «Виражений розлад особистості унаслідок черепно-мозкової травми із зниженням інтелекту (до ступеня легкої розумової відсталості). У клінічній картині захворювання психопатоподібні форми поведінки з агресивними тенденціями. Багаторазово (близько 10 разів) лікувався стаціонарно у КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. У 2010 році визнаний інвалідом II групи безстроково. Остання виписка із стаціонару 15.10.2010 року. Після виписки підтримуюче амбулаторне лікування не приймав, дільничного психіатра не відвідував. Зі слів опікуна, психічний стан змінився протягом останнього тижня: став дратівливим, погано спить, не дозволяє матері розтопити в будинку піч, займатися іншими господарськими справами, категорично відмовляється виконувати гігієнічні процедури, на зауваження стає агресивним, нецензурно виражається. В день госпіталізації замахувався на опікуна молотком, кричав: «Я убю себе, убю усіх!». 23.11.2016 року доставлений бригадою спеціалізованої медичної допомоги в приймальне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. Оглянутий черговим лікарем, який кваліфікував стан, як загострення хронічного психічного розладу, у звязку з чим був госпіталізований в примусовому порядку. 23.11.2016 року о 9 год. 30 хв. оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду: доступний украй формальному контакту, на питання відповідає вибірково, фон настрою нестійкий. Емоційно лабільний. Мислення грунтовне, тугоподвижне. Легко гарячиться, афективно заряджений в адресу рідних, заявляє: «Навіщо топити піч,ще сніг не випав, невідомо скільки продовжиться зима... ну і що, я не мився 8 місяців,і що тепер…зараз холодно, щоб купатися...». При згадці про загрозу опікунові молотком, оздоблюється: «Вони мене дістали! Повбиваю всіх!». Інтелектуально знижений. Галюцинаторно-маячної симптоматики не виявляє. Критика до хвороби відсутня. Теперішній стан можна кваліфікувати, як важкий психічний розлад у формі вираженого розладу особистості унаслідок черепно-мозкової травми зі зниженням інтелекту, з агресивними тенденціями та високою вірогідністю скоєння суспільно-небезпечного діяння по відношенню до себе та оточуючих (проявляє агресію до рідних, загрожує вбити, висловлює аутоагресивні тенденції). Лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.

У суді представник заявника та лікар-психіатр підтримали заяву, надавши пояснення що хворий потребує обовязкової госпіталізації.

Прокурор не заперечує проти задоволення заяви.

Законний представник хворого не заперечує проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши представника лікарні, лікаря-психіатра, висновки прокурора, законного представника хворого, вивчивши матеріали справи, висновок лікарів-психіатрів від 23.11.2016 року вважає, що заява, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Законом України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 23.11.2016р., встановлено, що ОСОБА_4 страждає на тяжкий психічний розлад у формі вираженого розладу особистості унаслідок черепно-мозкової травми зі зниженням інтелекту. Внаслідок хвороби являє високу потенційну соціальну небезпеку для себе та оточуючих.

Керуючись ст. ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 280, 281, 282 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву Комунального підприємства «Обласна психіатрична лікарня» задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у КУ «Обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради (м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 6) у примусовому порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області, через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Г. Герасименко

Народні засідателі Л.А. Тугай

ОСОБА_1