Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

справа 415/5176/16-ц

провадження 2/415/2210/16

08.11.16 р. Лисичанський міський суд Луганської області

у складі: головуючого - судді Бойко С.Л.

при секретарі Тимофієвій О.В.

без присутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на спадщину, яка складається з 2/6 частки квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3

Позивач у судове засідання не з'явилася, позов підтримала, просила справу розглядати у її відсутність, про що надала заяву.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася, позов визнала, просила справу розглянути за її відсутності, про що надала відповідну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини "Кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

У відповідності до цивільного законодавства України однією з умов виникнення прав та обов'язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що 13 лютого 1952 р. одружилися ОСОБА_2 та ОСОБА_5, про що зроблено запис № 100, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_6, її батьками є - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2.(а.с.8).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого 18.04.2007 р. відділом РАЦС Лисичанського МУЮ, 30.04.1984 р. зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, про що зроблено запис № 311. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_7. (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого 31.10.1996 р. Лисичанським відділом РАГС, ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Лисичанську Луганської області, помер ОСОБА_2, про що зроблено актовий запис № 1784 (а.с.12).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 виданого ІНФОРМАЦІЯ_3. відділом РАГС Лисичанського МУЮ Луганської області, ІНФОРМАЦІЯ_3. померла ОСОБА_3, про що зроблено запис № 1202.(а.с.13).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22.11.1993 р. виданого Лисичанським міськвиконкомомАДРЕСА_1 в будинку АДРЕСА_2 належить на праві спільної власності ОСОБА_2 та членам його сім'ї ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) від 19.11.1993 р. №419.

Згідно довідки про склад сім'ї від 13.02.2016 р. № 1926/10-02, станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_2, до складу сім'ї (зареєстрованих) входять: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_9.(а.с.15).

Відповідно до відповіді на запит від 16.09.2016 р. № 847/01-21, наданої Луганським обласним державним нотаріальним архівом, надати інформацію до майна померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неможливо, оскільки архівний фонд знаходиться в м.Луганську на тимчасово окупованій території, яка на даний час не підконтрольна Україні.(а.с.11).

26 серпня 2016 року постановою державного нотаріуса Лисичанської державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у видасі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у звязку з тим, що неможливо отримати інформацію необхідну для вчинення нотаріальної дії.(а.с.10).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 72528074 від 08.11.2016 р., за вказаними параметрами запиту інформація відсутня.

З заяви ОСОБА_11 від 08.11.2016 р. вбачається, що вона є рідною сестрою ОСОБА_1 та не заперечує проти її подачі заяви про визнання права власності на АДРЕСА_2. З заявою про прийняття спадщини ОСОБА_11 не зверталася та звертатися не буде.

Згідно ст. 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до приписів ст.ст. 1218, 1268 - 1269 ЦК України усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті, переходять до його спадкоємців, які прийняли спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини протягом строку, встановленого у ст. 1270 ЦК України, а тими, які на момент відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем, - якщо вони протягом зазначеного у ній строку не заявили про відмову від спадщини.

Згідно ст. 1218 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0-13 від 16.05.2013 року, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. в постанові «Про судову практику у справах про спадкування» вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців.

Таким чином, суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 1261, 1268, 1296 та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 88, 212-215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_2 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_3. матері ОСОБА_3 право власності на 2/6 частки квартири АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський суд шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги.

Суддя - головуючий: С.Л.Бойко