Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 330/713/16 головуючий у 1 інстанції Гусарова В.В.
провадження № 22-ц /778/4154/16 суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Гончар М.С., Дзярук М.П.,

за участю секретаря судового засідання Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 11 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Горківської сільської ради Запорізької області, третя особа - ОСОБА_3, про визнання розпорядження сільського голови про звільнення з роботи незаконним, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 рокуОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом, зазначивши, що з 17 серпня 1992 року вона працювала на посаді директора Горьківського сільського будинку культури Якимівського району Запорізької області. В останні роки позивач хворіла на захворювання хребта, а саме міжхребцеву грижу, в жовтні 2015 року таке захворювання загострилося та з 29 жовтня 2015 року позивачу лікувальними закладами було встановлено тимчасову непрацездатність у зв'язку з чим станом на 25 квітня 2016 року позивачу було видано листки непрацездатності у кількості 8 штук. Лікування позивач проходила у лікувальних закладах смт Якимівка., м. Запоріжжя та м. Дніпроперовськ. Листки непрацездатності видавалися уповноваженими на те особами, такі листки позивачем пред'являлися за місцем своєї роботи для визнання поважності її відсутності на робочому місці.

09 квітня 2016 року під час перебування позивача на лікуванні в Запорізькій обласні клінічній лікарні її чоловіком за місцем проживання було отримано трудову книжку позивача, із змісту останнього запису в такій книжці вбачається, що позивач відповідно до розпорядження № 9 від 31 березня 2016 року Горьківського сільського голови ОСОБА_3 звільнена із займаної посади за п.5 ст.40 КЗпП України за неявку на роботу більш ніж 4-х місяців внаслідок тимчасової непрацездатності. В зазначений час позивач перебувала в Запорізькій обласній клінічній лікарні, із записом в трудовій книжці ознайомилася 14 квітня 2016 року після свого прибуття додому.

Позивач вважає дії посадової особи, яка її звільнила з роботи незаконними, розпорядження як таке, що підлягає скасуванню з наступного:

- у відповідності до вимог ст.40 п.5 КЗпП України звільнення з роботи допускається у випадку неявки на роботі на протязі 4-х місяців якщо законодавством не встановлено більш тривалий строк збереження місця роботи при певному захворюванні. Позивач дійсно хворіє більш ніж 4-ри місяці та у зв'язку з цим не з'являється на роботі у зазначений час. Але листки непрацездатності їй видані уповноваженим органом медично-експертною комісією, яка уповноважена вчиняти такі дії, а саме видавати листки непрацездатності за умови хвороби особи тривалістю більш ніж 4 місяці. За думкою позивача, видача листків непрацездатності позивачу у зв'язку з неможливістю тимчасово працювати є підставою для її неприбуття на роботу оскільки в ст.40 п.5 КЗпП України містяться вимоги щодо надання права встановлення більш тривалого строку-нез'явлення працівника на роботі більш ніж 4-ри місяці. Відповідачем таке питання, а саме надання права позивачу нез'явлення на роботі більш ніж 4-ри місяці, взагалі не досліджувалося;

- вимогами ст. 43 КЗпП України передбачено, що звільнення працівника за ст.40 п.5 КЗпП України допускається за попередньою згодою профспілкового органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Такої згоди профспілкової організації працівників закладів культури, членом якої є позивач, відповідач не отримував, взагалі до такої організації ніякого звернення із зазначеного питання не провадив.

Уточнивши позовні вимоги позивач просила суд скасувати розпорядження № 19 від 31 березня 2016 року про її звільнення за ст.40 п.5 КЗпП України, вважати поважними причини строку звернення до суду та поновити цей строк, поновити позивача на роботі, стягнути з ідповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, судові витрати.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 11 серпня 2016 року у задоволені позову відмовлено.

ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність рішення суду, просить його скасуватита ухвалити нове про задоволення її позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що з 17 серпня 1992 р. по 31 береєня 2016 року ОСОБА_2 працювала на посаді директора Горьківського сільського будинку Якимівського р-ну Запорізької області / а.с.4 /.

Оскільки з 28 жовтня 2015 р. по 15.04.2016 року позивачка знаходилась на лікарняному, тобто її тимчасова безперервна непрацездатність тривала 5 місяців та 18 днів/ а.с.8-16 /, розпорядженням Горьківського сільського голови Якимівського району Запорізької області № 19 від 31 березня 2016 року ОСОБА_2 звільнено за ст.40 п.5 КЗпП України у звязку з неявкою на роботу протягом більше 4-х місяців внаслідок тимчасової непрацездатності / а.с.101 /.

Враховуючи, що позивачка хворіла хворобою, яка не звязана з трудовим каліцтвом або професіональним захворюванням, а законодавством не встановлений триваліший строк збереження місця роботи при захворюванні, на яке хворіла позивачка /а.с.94,85,84, 47-48 /, суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що голова сільської ради - відповідно до п.6.1. Положення про Горьківський СБК / а.с.104 / мав право на підставі ст. 40 п.5 КЗпП України звільнити позивачку.

В матеріалах справи мається протокол зборів профспілкової організації працівників Горьковської сільської ради і працівників Горьковського сільського будинку культури від 24 березня 2016 року № 02 , за яким більшістю голосів вирішено надати попередню згоду на звільнення позивачки / а.с.100 /, яка була членом цієї профспілки, що підтверджується відрахуванням останнею внесків до профкому за своєю заявою, копією відповідного профспілкового квітка № 30593427, підписанням нею як членом цієї профспілки колективного договору / а.с. 50-61 /.

За таких обставин справи, колегія суддів вважає, що ухвалене у цій справі рішення суду відповідає вимогам нормам матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не мається.

З доводами апеляційної скарги про неврахування судом того, що її тривала відсутність на місці роботи відбулася з поважних причин, а саме: внаслідок її хвороби, підтвердженої лікарнями листами погодиться неможливо, оскільки судом з посиланням на відповідні вимоги законодавства зазначено про неможливість збереження місця праці за позивачкою при тривалісті її хвороби понад чотирі місяці.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд помилково зазначив про наявність згоди профспілки на її звільнення прийняти до уваги неможливо, бо це спростовуються матеріалами справи/ а.с. 50-61,100 /, які були предметом зясування судом. При цьому суд правильно послався на рішення Конституційного Суду України по справі № 1-31/98 від 29.10.1998 року № 14-рп/98, у якому зазначено, що профспілки, які діють на одному й тому ж підприємстві, в установі, організації, мають рівні права і є рівними перед законом. Тобто профспілковою організацією працівників Горьковської сільської ради і працівників Горьковського сільського будинку культури згідно до протоколу своїх зборів від 24 березня 2016 року № 02 правомірно було вирішено питання щодо надання попередньої згоди на звільнення позивачки.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 11 серпня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: