Справа № 462/548/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 травня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Кирилюк А.І.

при секретарі Фрейдун А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в лютому 2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить розірвати договір довічного утримання на ? квартири за адресою: АДРЕСА_1 укладеного 02.10.2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посвідченого Першою Львівською державною нотаріальною конторю під реєстровим № 4-1512 та покласти судові витрати на відповідача. Свої вимоги вона мотивує тим, що 02 жовтня 2006 р. між нею та відповідачкою було укладено договір довічного утримання, за яким вона передала у власність ОСОБА_2 ? частину квартири АДРЕСА_2, натомість відповідачка ОСОБА_2 прийняла зазначену частину квартири та зобов'язалася довічно забезпечувати позивачку харчуванням, одягом і взуттям, доглядом, необхідною допомогою, в тому числі належним медичним обслуговуванням і безоплатним проживанням в цій відчужуваній частині квартирі, при цьому вартість матеріального забезпечення складає 100 грн. в місяць. Однак, відповідачка своїх обов"язків за договором довічного утримання не виконує, жодного матеріального забезпечення та догляду ОСОБА_1 не надає, не виконує жоден пункт укладеного договору, а отже в односторонньому порядку самоусунулась від виконання обов'язків за договором довічного утримання. Відповідачка приходила лише двічі ще у 2006 році. Позивачка постійно змушена була звертатися за допомогою до сусідів, які купували їй продукти, медикаменти, за її кошти. У зв'язку із наведеним, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивачка та представник позивача позов підтримали, дали пояснення аналогічні наведеному, просять позов задовольнити. Додатково пояснили, що відповідачка жодним чином не цікавиться ОСОБА_1, не виконує покладених на неї обов'язків, не цікавиться станом її здоров'я, матеріальної допомоги не надає. У зв'язку із чим позивачка постійно звертається по допомогу до сусідів, оскільки сама не може дати ради, а тому просить розірвати договір довічного утримання.

Суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку, без відповідачки, яка без поважних причин у судове засідання не прибула, хоча була належним чином повідомлений про час і місце судового засідання. Однак матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Статтями 749, 750, 751 ЦК України встановлено, що у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Якщо обов'язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності.

Судом встановлено, що 02 жовтня 2006 року між ОСОБА_1 (відчужувач) та ОСОБА_2 (набувач майна) укладено договір довічного утримання, посвідчений Першою Львівською державною нотаріальною конторою та зареєстрований в реєстрі за № 4-1512 /а.с.6-7/.

Згідно умов п. 1 вказаного Договору відчужувач передає у власність набувачу належну йому на праві приватної власності 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 взамін чого набувач майна зобов'язується забезпечувати ОСОБА_1 утриманням та доглядом довічно.

Відповідно до п. 7 Договору набувач майна зазначену частину квартири приймає і зобов'язується пожиттєво повністю утримувати ОСОБА_1, забезпечувати її житлом, шляхом збереження права безоплатного по життєвого проживання у відчужуваній частині квартири, без конкретного визначення частини помешкання, забезпечувати її щоденним 3-разовим харчуванням (сніданок, обід та вечеря) та необхідними продуктами харчування, забезпечувати придатними для носіння одягом та взуттям, здійснювати догляд та надавати необхідну допомогу, надавати побутові послуги (прибирання в квартирі, прання особистих постільної білізни), забезпечити її потреби у відпочинку, забезпечити її згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами, у разі виникнення потреби забезпечити іншими видами матеріального забезпечення та доглядом, у разі смерті відчужувача - поховати її. /а.с. 6 зворот /

Відповідно до п. 8 Договору вартість матеріального забезпечення визначено сторонами в розмірі 100 гривень в місяць. Причому, сторони можуть окремо домовлятись в майбутньому про збільшення або зменшення вартості матеріального забезпечення з врахуванням можливої інфляції або індексації цін у порядку встановленому законом. /а.с. 6 зворот /

У відповідності до положення статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 12 Договору цей договір може бути розірваний за згодою сторін, а у випадку невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання одного зі сторін - в судовому порядку. /а.с. 6 зворот /

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 20.09.2001 р.. /а.с.3/, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_3.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.08.2004 р. посвідченого державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 отримала ? частку квартири АДРЕСА_4./а.с.5/

Відповідно витягу про право власності на нерухоме майно від 25.10.2006 р. ОСОБА_2 стала власником ? частки квартири АДРЕСА_4 на підставі договору довічного утримання від 02.10.2006р., реєстраційний № 4-1512. /а.с.4, 9/

З пояснень свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 встановлено факт того, що ОСОБА_2. з 2006 року жодного разу не навідувалась до ОСОБА_1, не забезпечувала її харчуванням, доглядом і необхідною допомогою, не опікується позивачкою, матеріальної допомоги не надає та станом здоров'я позивачки не цікавиться, що.

З наведеного вище випливає висновок про те, що відповідачкою було порушено вимоги п.п. 7, 8 договору.

Положеннями ст. 755 ЦК України передбачено, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Згідно з ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

За наведеного суд приходить до переконання, що договір довічного утримання укладений 02 жовтня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори., зареєстрований в реєстрі за № 4-1512, слід розірвати у зв'язку з невиконанням відповідачкою обов'язків за цим договором.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 14, 60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 525, 611, 628-629, 744, 749-751, 755-756 , суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений 02 жовтня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 4-1512.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя: / підпис /

З оригіналом згідно.

Суддя: А.І. Кирилюк