У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

АмелінаВ.І., Касьяна О.П., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики.

16 серпня 2010 року представник позивача - ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на відчуження нерухомого майна боржника та обмеження ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2010 року заява була задоволена.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу.

Заборонено ОСОБА_5 до закінчення провадження у справі виїзд з України. Строк пред'явлення до виконання три роки, починаючи з 28 липня 2010 року.

Дану ухвалу суду 20 листопада 2015 року оскаржив до апеляційного суду ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_7

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 02 грудня 2015 року поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2010 року та відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2015 року апеляційна скарга ОСОБА_5, подана його представником ОСОБА_7, задоволена частково.

Змінено ухвалу судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2010 року в частині забезпечення позову про заборону виїзду ОСОБА_5 з України. Ухвалено в цій частині відмовити ОСОБА_4, в особі представника ОСОБА_6, в задоволенні заяви про заборону ОСОБА_5 у виїзді з України.

В іншій частині ухвала судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2010 року залишена без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2015 року, залиши в силі ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2010 року, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку про відхилення касаційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом види забезпечення позову. Перелік видів забезпечення позову визначений у ст. 152 ЦПК. Серед видів такого забезпечення у ст. 152 ЦПК не передбачено вжиття судом тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Тому, враховуючи, що в цивільному процесі відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 151 - 153 ЦПК, застосовувати такий вид забезпечення позову, як тимчасове обмеження у виїзді за межі України, слід дійти висновку, що суди не можуть застосовувати зазначений спосіб забезпечення позову на стадії розгляду цивільної справи про стягнення заборгованості та виконання інших зобов'язань, оскільки це порушує норми ЦПК та свідчить про вихід суду за межі своїх процесуальних повноважень, порушення принципу верховенства права, проголошеного Конституцією, та вимог ст. 6 Конвенції щодо вирішення справи судом, встановленим законом.

Питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України вирішується в порядку статті 377-1 ЦПК України.

Ухвала суду щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України може бути оскаржена в апеляційному порядку (пункт 241 частини першої статті 293 ЦПК України).

Водночас стаття 324 ЦПК України містить норму, яка визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвал апеляційного суду щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у цій статті, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Доводи касаційної скарги є необґрунтованими.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Амелін В.І., Касьян О.П., Попович О.В.