АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Марцинкевич В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо-центр», на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 червня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо-центр» про повернення коштів,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06 червня 2016 року позов ОСОБА_2. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо-центр» (далі - ТОВ «Кредо-центр») про повернення коштів задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Кредо-центр» на користь ОСОБА_2 заборгованість (чистий платіж) у сумі 15750 грн.

Стягнуто з ТОВ «Кредо-центр» на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 104,23 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Кредо-центр» просить змінити вказане рішення суду в частині розміру присудженої до стягнення заборгованості, присудивши до стягнення з ТОВ «Кредо-центр» на користь позивача заборгованість у сумі 11 835 грн. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції було ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи. Поза увагою суду залишилося те, що ТОВ «Кредо-центр» достроково розірвало договір про надання послуг від 29 травня 2012 року №002133, надіславши на адресу ОСОБА_2 відповідний лист-повідомлення №10/178 від 31 жовтня 2013 року. У п.п. а) п. 10.2 ст. 10 додатку №2 до договору зазначається, що у випадку розірвання договору компанія здійснює повернення чистих платежів, сплачених клієнтом за такою процедурою: із загальної суми сплачених чистих внесків утримується штраф у вигляді 3 чистих платежів. Пунктом п. 10.3 ст. 10 додатку №2 до договору визначено, що при розірванні договору товариство не відшкодовує клієнту сплачені ним реєстраційний платіж, комісійний платіж та адміністративні витрати ні за яких умов. Таким чином, із суми, яку сплатив позивач, має бути відраховано наступні платежі: реєстраційний платіж у сумі 13 500,00 грн., адміністративні витрати в сумі 7 560,00 грн., неоплачені адміністративні витрати за вересень 2013 року в сумі 540,00 грн. та штрафні санкції у вигляді 3 чистих платежів в сумі 3 375,00 грн. Згідно квитанцій про сплату коштів позивач сплатив чисті платежі у сумі 15 750,00 грн., тому у зв'язку з розірвання договору за ініціативою ТОВ «Кредо-центр»,останнє має повернути позивачу кошти в сумі 11 835 грн.

В апеляційній інстанції представник ТОВ «Кредо-центр» підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 та його представник просять відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 травня 2012 року між ТОВ «Кредо-центр» (компанія) та ОСОБА_2 (клієнт) було укладено договір про надання послуг №002133, предметом якого було надання відповідачем, який діє від свого імені і за рахунок клієнта, системи послуги спрямованих на придбання клієнтом товару, зазначеного в додатку №1 до цього договору - об'єкта нерухомого майна орієнтовною вартістю 270 000 грн. згідно Загальних умов програми «Кредо-Центр», які є додатком №2 до договору.

Відповідно до п.1.3 ст.1 Додатку №2 до договору про надання послуг, послуги надаються ТОВ «Кредо-центр» шляхом формування об'єднання клієнтів Загальної програми «Кредо-центр», метою яких є придбання товару, зазначеного у Додатку №1 до договору.

Статтею 3 договору визначено зобов'язання клієнта. Відповідно до п. п. 3.1., 3.2 ст. 3 договору позивач зобов'язався:

сплатити одноразово реєстраційний платіж при підписанні договору та комісійний платіж відповідно до відсотку зазначеного в додатку №1 до договору, на оформлення всіх необхідних документів за проведення заходів, пов'язаних з виконанням умов договору, проведенням видачі коштів, придбання товару клієнтом та оформлення відповідної документації;

щомісячно сплачувати:

а) чистий платіж - це платежі, за рахунок яких компанія здійснює оплату товару, розмір яких визначається шляхом ділення вартості товару на кількість платежів, зазначених у графіку платежів (Додаток № 1 до договору);

б) адміністративні витрати - плата за послуги компанії, пов'язані з організацією діяльності. Компанія надає можливість сплачувати цю плату щомісячними внесками, розмір кожного з яких складає зазначений у Додатку №1 до договору відсоток від орієнтовної вартості ціни товару, визначеної у п.1.3. цього договору, разом з чистим платежем.

У Додатку №2 до Договору роз'яснюється, що щомісячний платіж, який складається із суми чистого платежу та адміністративних витрат, і підлягає оплаті клієнтом в порядку і терміни, визначені даним договором та додатками до нього - це загальний платіж.

В додатку №1 до договору визначено розміри: реєстраційного платежу - 13500 грн.; адміністративних витрат - 540 грн.; чистого платежу - 1125 грн.; загального платежу - 1665 грн.; комісійного платежу - 13500 грн.

Відповідно до п. 3.5 ст. 3 Додатку №2 до договору, оплата обов'язкових платежів та адміністративних витрат здійснюється відповідно до реквізитів, вказаних компанією не пізніше 15 (п'ятнадцятого) числа кожного календарного місяця. Зобов'язання щодо оплати щомісячного загального платежу виникає у клієнта з першого числа наступного календарного місяця за тим, в якому був укладений договір.

Згідно наданих суду квитанцій на виконання умов договору позивачем було сплачено на рахунок ТОВ «Кредо-центр» наступні суми: реєстраційний платіж в сумі 13 500,00 грн., чисті платежі в період з липня 2012 року по липень 2013 року на загальну суму 15 750,00 грн. та адміністративні витрати на загальну суму 7 560,00 грн.

Починаючи з вересня 2013 року позивач перестав сплачувати загальні платежі.

У зв'язку з простроченням сплати ОСОБА_2 платежів 31 жовтня 2013 року ТОВ «Кредо-центр» направило останньому лист-повідомлення про розірвання договору в односторонньому порядку.

28 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що у вересні 2013 року він захворів та став неплатоспроможним, оскільки йому потрібні були кошти на лікування. У жовтні 2013 року у зв'язку з простроченням сплати ним платежів ТОВ «Кредо-центр» розірвало з ним договір. 10 квітня 2014 року він звернувся із вимогою до ТОВ «Кредо-центр» з прохання повернути сплачені кошти, проте, його вимога була залишена без задоволення. Просив зобов'язати ТОВ «Кредо-центр» повернути сплачені ним кошти на загальну суму 36 810,00 грн., з яких: чистий платіж - 15 750,00 грн., адміністративні послуги - 7560,00 грн., реєстраційний платіж - 13500,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та стягнув з ТОВ «Кредо-центр» на його користь кошти у сумі 15750 грн., що складає сплачену ним суму чистого платежу.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не повному обсязі дослідив умови укладеного між сторонами договору та неправильно визначив розмір грошової суми, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_2,

Так, відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Пунктом 8.2 ст. 8 укладеного між сторонами договору передбачено, що договір може бути розірвано достроково за ініціативою однієї зі сторін. При достроковому розірванні договору сторони зобов'язані виконати взаємні розрахунки в порядку, передбаченому умовами діяльності.

Відповідно до п. 11.4 ст. 11 додатку №2 до договору про надання послуг, у випадку, якщо клієнт, який не отримав товар, не вніс у зазначений цими умовами термін хоча б один загальний платіж, то такий клієнт не допускається до видачі коштів, доки від не сплатить прострочені загальні платежі та компанія має право розірвати договір достроково, про що повідомляє клієнта письмово. У цьому разі клієнту, який прострочив сплату загальних платежів, повертаються сплачені ним чисті платежі у відповідності до викладеного у п.п. а) п. 10.2 та п.10.3 ст. 10 додатку №2 до договору.

У п.п. а) п. 10.2 ст. 10 додатку №2 до договору зазначається, що у випадку розірвання договору компанія здійснює повернення чистих платежів, сплачених клієнтом за такою процедурою: із загальної суми сплачених чистих внесків утримується штраф у вигляді трьох чистих платежів. Поверненню підлягає сума, яка отримана в результаті описаного вище розрахунку.

Пунктом 10.3 ст. 10 додатку №2 до договору визначено, що при розірванні договору товариство не відшкодовує клієнту сплачені ним реєстраційний платіж, комісійний платіж та адміністративні витрати ні за яких умов.

Ураховуючи умови договору з суми чистих платежів, які підлягають стягненню з ТОВ «Кредо-центр» на користь ОСОБА_2 суд мав утримати штраф у вигляді з (трьох) чистих платежів у сумі 3375,00 грн. (1125 грн. х 3).

Відтак, з ТОВ «Кредо-центр» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 12 375,00 грн. (15750 грн. - 3375,00 грн.).

Колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на те, що з вказаної суми підлягає відрахуванню додатково неоплачені адміністративні витрати за вересень 2013 року в сумі 540,00 грн., оскільки це не відповідає умовам договору. За умовами п. 10.2. ст. 10 додатку №2 до договору при розірванні договору передбачено як відповідальність утримання лише штрафу у вигляді трьох чистих платежів.

Враховуючи вищенаведене, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 червня 2016 року підлягає зміні шляхом зменшення суми коштів, що підлягає стягненню з ТОВ «Кредо-центр» на користь ОСОБА_2 внаслідок розірвання договору про надання послуг від 29 травня 2012 року з 15750 грн. до 12 375,00 грн.

Відповідно, підлягає зміні рішення суду і в частині визначення розміру судового збору, що підлягає стягненню з ТОВ «Кредо-центр».

Згідно з ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог ТОВ «Кредо-центр» підлягає відшкодуванню 123,75 грн. судового збору.

В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо-центр», задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 червня 2016 року змінити в частині визначення розміру суми коштів та судового збору, що підлягає стягненню з ТОВ «Кредо-центр» на користь ОСОБА_2

Зменшити суму коштів, що підлягає стягненню з ТОВ «Кредо-центр» на користь ОСОБА_2 внаслідок розірвання договору про надання послуг від 29 травня 2012 року з 15750 грн. до 12 375,00 грн.

Змінити розмір судового збору що підлягає стягненню з ТОВ «Кредо-центр» на користь ОСОБА_2 з 104,23 грн. до 123,75 грн.

В іншій частині рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 червня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді