Справа № 428/2109/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря - Бондаренко І.С.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, в якому просила про наступне:

- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на її користь кошти в розмірі вартості подарункового сертифікату в сумі 300,00 грн.;

- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на її користь пеню за ненадання послуг в розмірі 180,00 грн.;

- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на її користь заподіяну моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн.

В обґрунтування позову позивач вказала, що нею отримано подарунковий сертифікат на процедуру в салоні краси «ІНФОРМАЦІЯ_2» в сумі 300 грн. Даних щодо дати продажу сертифікату, П.І.Б. отримувача послуг, строку дії даного сертифікату на бланку подарункового сертифікату не вказано. Для отримання інформації щодо дії подарункових сертифікатів позивач звернулась до Інтернет-сайту салону краси «ІНФОРМАЦІЯ_2», де на сторінці «Подарочные сертификаты» вказано, що дія сертифікату становить - 12 місяців. Таким чином, подарунковий сертифікат є документом (договором), на підставі якого виникають зобов'язання сторін та який встановлює права та обов'язки між надавачем послуг - ФОП ОСОБА_2 (салон краси «ІНФОРМАЦІЯ_2») та отримувачем презента (власником сертифікату) - ОСОБА_1 08.02.2016 року позивач звернулась до салону краси «ІНФОРМАЦІЯ_2» для отримання косметологічної процедури. Однак, ФОП ОСОБА_2, яка є керівником салону, їй було відмовлено в наданні послуг, мотивуючи тим, що строк дії подарункового сертифікату сплив 01.01.2016 року. ОСОБА_2 особисто письмово зробила відповідний запис на зворотній стороні бланку сертифікату. Ніяких документів, щодо підтвердження своїх слів їй надано не було. З інформації працівників салону їй стало відомо, що даний сертифікат в салоні придбано 02.03.2015 року на ім'я ОСОБА_3 Тобто, керуючись інформацією з Інтернет-сайту салону краси «ІНФОРМАЦІЯ_2», строк дії сертифікату закінчується 02.03.2016 року. Таким чином, відмова ФОП ОСОБА_2 в задоволенні законних вимог позивача щодо виконання косметологічної процедури в строки, встановлені інформацією (рекламою) на офіційному Інтернет-сайті салону, грубо порушує її права споживача, передбачені ст.ст. 4, 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, ФОП ОСОБА_2 зобов'язана повернути їй кошти в розмірі вартості подарункового сертифікату в сумі 300 гривень. Окрім того, строк дії сертифікату закінчується 02.03.2016 року, тобто в період з 08.02.2016 року до 02.03.2016 року (20 днів) салон умисно не виконав роботу. Керуючись п. 5 ст. 10 Закону позивач вважає, що відповідач за невиконання роботи (надання послуги) зобов'язаний сплатити пеню в сумі 180 гривень (3 % від 300 грн. = 9 грн.; за 20 днів прострочення: 20 х 9 грн. = 180,00 грн.). Крім того, внаслідок порушення її законних прав споживача незаконними винними діями відповідача, позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає в приниженні честі та гідності та у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою, що призвело до необхідності відстоювати свою правоту в суді, яку позивач оцінює в 2000,00 грн.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, які викладені у позові, просила позов задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні. Також пояснила, що існували особливі умови угоди щодо придбання 03 березня 2015 року певною особою 30 сертифікатів в салоні краси «ІНФОРМАЦІЯ_2» на суму 300 грн. кожний. Зокрема, при укладенні угоди було вирішено, що строк дії неіменних сертифікатів складатиме 2 або 3 місяці. 08.02.2016 року вона особисто в письмовій формі на сертифікаті позивача відмовила в наданні послуг починаючи з 01.01.2016 року, адже закінчився строк дії сертифікату. Веб-сайт салону «ІНФОРМАЦІЯ_2» був створений в 2014 році і відомості про те, що сертифікат щодо надання послуг в салоні має строк дії 12 місяців мав місце на сайті салону, проте згодом вона забула надати розпорядження щодо зміни інформації на веб-сайті стосовно строку дії сертифікатів у розділі «Сертифікати». Вона, ОСОБА_2, визнає, що станом на 08.02.2016 року на веб-сайті салону одночасно було вказано про строк дії сертифікатів 6 місяців та 12 місяців в двох різних розділах.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що він працює в.о. заступника керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури. Позивач ОСОБА_1 перебувала раніше в його підпорядкуванні, а зараз - не перебуває. З нагоди 8-го Березня в 2015 році він та інші працівники установи вирішили придбати неіменні сертифікати на суму 300,00 грн. на надання послуг в салоні краси «ІНФОРМАЦІЯ_2». Який був тоді строк дії цих сертифікатів та чи обумовлювався взагалі якийсь спеціальний строк дії сертифікатів, він не пам'ятає. При придбанні сертифікатів йому була надана знижка в розмірі 5%, при цьому він придбав приблизно 30 сертифікатів на суму 300,00 грн. кожний.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 зареєстрована в якості фізичної особи підприємця, при цьому основним видом її економічної діяльності є надання послуг перукарнями та салонами краси (код КВЕД 96.02). Вона здійснює управління та керівництво салоном краси «ІНФОРМАЦІЯ_2», який розташований у м. Сєвєродонецьку.

В березні 2015 року позивач ОСОБА_1 отримала неіменний подарунковий сертифікат на процедуру в салоні краси «ІНФОРМАЦІЯ_2» в сумі 300,00 грн., який був придбаний ОСОБА_3 03 березня 2015 року з метою привітання позивача та інших працівників органу прокуратури з нагоди свята 8-го Березня.

08.02.2016 року ОСОБА_2 письмово на сертифікаті ОСОБА_1 відмовила в наданні послуг починаючи з 01.01.2016 року, у зв'язку із закінченням, на її думку, строку дії сертифікату.

Вищевказані обставини не є спірними та визнані сторонами в судовому засіданні.

З роздруківки інформації з веб-сайту в мережі Інтернет салону краси «ІНФОРМАЦІЯ_2», розділ «Подарункові сертифікати» вбачається, що станом на 08.02.2016 року в салоні краси «ІНФОРМАЦІЯ_2» мається можливість придбати подарункові сертифікати номінацією: 350,00 грн., 500,00 грн., 1000,00 грн., 1500,00 грн., 2000,00 грн., 2500,00 грн. Дія сертифікатів розповсюджується на всі товари та послуги, що реалізуються Салоном. Сертифікат має тривалий строк дії - 12 місяців (а.с. 6, 7).

Разом з тим, з роздруківки інформації з веб-сайту в мережі Інтернет салону краси «ІНФОРМАЦІЯ_2» вбачається, що з 16.02.2015 року у п. 4 розділу «Правила придбання та використання подарункових сертифікатів» наявна інформація про те, що подарунковий сертифікат діє протягом 6 місяців з дня придбання. У випадку, якщо до вказаного строку подарунковий сертифікат не був використаний, він вважається недійсним (а.с. 23).

Згідно із п. 19 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», продукція - будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на, зокрема:

- належну якість продукції та обслуговування;

- необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця);

- відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону;

- звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Суд зазначає, що на подарунковому сертифікаті, який знаходився у володінні позивача, була відсутня будь-яка доступна та достовірна інформація про строк дії сертифікату. При цьому інформація щодо строку дії подарункового сертифікату, яка містилася на веб-сайті в мережі Інтернет салону краси «ІНФОРМАЦІЯ_2», станом на час звернення позивача до салону краси, тобто станом на 08 лютого 2016 року, була суперечливою: в одному розділі було вказано про строк дії сертифікатів тривалістю 6 місяців, а в іншому розділі - 12 місяців.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 визнала, що станом на 08.02.2016 року на веб-сайті салону одночасно було вказано про строк дії сертифікатів 6 місяців та 12 місяців в двох різних розділах. За її твердженням, вказана ситуація мала місце внаслідок недбалості і реальний строк дії подарункових сертифікатів з 16.02.2015 року складав 6 місяців.

Отже, ОСОБА_1, яка є споживачем у спірних правовідносинах, не мала можливості отримати достовірну інформацію про строк дії подарункового сертифікату з іншого джерела, окрім як з веб-сайту в мережі Інтернет салону краси «ІНФОРМАЦІЯ_2». При цьому на вказаному веб-сайті інформація про строк дії подарункового сертифікату станом на 08.02.2016 року була суперечливою, зокрема ОСОБА_1 дізналася про строк дії сертифікату тривалістю 12 місяців.

На підставі викладеного, судом встановлено, що станом на час звернення позивача із подарунковим сертифікатом до салону краси, тобто станом на 08.02.2016 року, строк дії вказаного сертифікату складав 1 рік і ще не сплив, адже на самому сертифікаті була відсутня інформація про строк його дії, а на веб-сайті салону краси, серед іншого, містилася інформація про строк дії подібних сертифікатів тривалістю 12 місяців.

Таким чином, цивільне право споживача ОСОБА_1 на отримання послуги за подарунковим сертифікатом в салоні краси «ІНФОРМАЦІЯ_2» було порушене з боку ФОП ОСОБА_2

Відповідно статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

- втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

- доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Суд приймає до уваги положення статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а також приймає до уваги абзац другий частини третьої статті 22 ЦК України, згідно із яким якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Позивач для відновлення свого порушеного права на отримання послуги за подарунковим сертифікатом на суму 300 грн. має зробити аналогічні витрати, в той час як відповідач одержала дохід у сумі 300 грн. продавши подарунковий сертифікат та не надавши послуги позивачу, у зв'язку із чим з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути кошти в розмірі вартості подарункового сертифікату в сумі 300 грн. 00 коп.

Стосовно позовних вимог про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь позивача суми пені за ненадання послуг в розмірі 180 грн., суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може (не хоче) виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день прострочення, споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

З наведеної норми вбачається, що пеня у розмірі трьох відсотків сплачується в разі невиконання конкретно обумовленої роботи або в разі ненадання конкретно обумовленої послуги в конкретно визначений час або при настанні конкретно визначеної події.

ОСОБА_1 не надала доказів того, що нею в салоні краси «ІНФОРМАЦІЯ_2» у м. Сєвєродонецьку було заздалегідь особисто, засобами телефонного зв'язку або іншим чином замовлено надання конкретно обумовленої послуги в конкретно визначений час, а отже у спірних правовідносинах не настало прострочки виконання в розумінні ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів пені за ненадання послуг в розмірі 180 грн., у зв'язку із чим у задоволенні таких вимог належить відмовити.

Вирішуючи питання про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 2000 грн., суд зазначає наступне.

Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в статтях 23, 1167 ЦК України.

Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови Пленуму від 31 березня 1995 р. № 4 із змінами, надав роз'яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Згідно з чинною редакцією п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

У ст. 1 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» поняття шкоди визначено як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.

Підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг), передбачені § 3 глави 82 ЦК.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Аналогічна думка викладена у Витягу з аналізу судової практики з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів, підготовленого Верховним Судом України.

У спірних правовідносинах відсутня шкода завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, у зв'язку із чим позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд у відповідності до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог, виходячи із розміру ставки судового збору за подання позову майнового характеру фізичною особою (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551 грн. 20 коп.)

Отже, з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог майнового характеру (300 грн. задоволених вимог від 480 грн. заявлених вимог майнового характеру складає 62,5 %) в сумі 344 грн. 50 коп. (мінімальна ставка судового збору 551 грн. 20 коп. х 62,5 % / 100 = 344 грн. 50 коп.)

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів - задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 суму коштів в розмірі 300 (триста) грн. 00 коп.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України суму судового збору в розмірі 344 (триста сорок чотири) грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д. Б. Баронін