Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2016 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Швидкій І.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказував ті обставини, що 25.03.2015 ОСОБА_3 Феофаноич, близько 11.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння прийшов до місця проживання позивача, за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Новоселівка, вул. Зелена, 10, де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_1 близько 10 ударів руками та ногами у різні частини тіла, а також один удар металевим відром із землею по правому передпліччю, чим спричинив позивачу тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому хірургічної шийки правої плечової кістки зі зміщенням уламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1021 від 09.06.2015 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я.

Вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2015 року, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання, проте вироком апеляційного суду Черкаської області від 12.01.2016 року вирок Черкаського районного суду було скасовано в частині призначення покарання та постановлено новий вирок, яким ОСОБА_2 помякшено покарання.

Злочином ОСОБА_1 була завдана матеріальна шкода, оскільки внаслідок отриманих ушкоджень позивач змушений був звертатися за медичною допомогою, що також призвело до грошових витрат повязаних з лікуванням.

Крім матеріальної шкоди позивачу була завдана і моральна шкода, що полягає у моральних та фізичних стражданнях.

У звязку з тим, що відповідач по справі не відшкодував збитки повязані з лікуванням та іншими витратами, що поніс позивач внаслідок злочинних дій останнього, ОСОБА_1 змушений був звернутися до суду з вказаним позовом та просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду в сумі 7691,53 грн., моральну шкоду в розмірі 10000 грн. та судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач зменшив позовні вимоги і просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну та моральну шкоду, завдану злочином в сумі 10000 грн.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що на злочинні дії його спровокував ОСОБА_1, а тому вважає себе невинним у нанесенні тілесних ушкоджень позивачу. Також зазначив, що немає коштів на відшкодування матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_1

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

Згідно вироку Черкаського районного суду від 10 листопада 2015 року ОСОБА_2 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання у виді 2-х років обмеження волі, а на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк в 1 рік. З вироку Черкаського районного суду вбачається, що 25.03.2015 ОСОБА_3 Феофаноич, близько 11.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння прийшов до місця проживання потерпілого ОСОБА_1, за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Новоселівка, вул. Зелена, 10, де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно наніс останньому близько 10 ударів руками та ногами у різні частини тіла, а також один удар металевим відром із землею по правому передпліччю, чим спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому хірургічної шийки правої плечової кістки зі зміщенням уламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1021 від 09.06.2015 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я.

Вироком апеляційного суду Черкаської області від 12 січня 2016 року скасовано вирок Черкаського районного суду від 10.11.2015 року відносно ОСОБА_2 в частині призначення покарання і звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та ухвалено новий вирок за яким ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та останньому призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі, а на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. В решті вирок Черкаського районного суду залишено без змін.

Згідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Виходячи з наведеної норми, суд вважає, що винність відповідача у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_1 доведена і на підставі ч. 1, ч. 2 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. (ст. 1166 ЦК)

Суд вважає, що розмір матеріальної шкоди доведений позивачем належними та допустимими доказами, зокрема копіями товарних чеків та квитанцій, які містяться в матеріалах справи. Загальна сума зазначена в чеках, які підтверджують витрати позивача на лікування відповідає сумі матеріальної шкоди, вказаній в позові.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч.1 ст. 1167ЦК).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п.п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. зі змінами від 25.05.2001р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Аналізуючи вищезазначені норми та надані суду матеріали справи, що обґрунтовують позов суд зазначає, що позивачем надано достатні та переконливі докази того, що відповідачем було завдано йому моральної шкоди, позивачу необхідно докладати значних зусиль та витрат на відновлення стану здоровя, життя позивача після вказаних подій змінилось, позивачем понесено моральні страждання з приводу ушкодження здоровя, а тому суд приходить до висновку, що вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню.

Твердження відповідача щодо відсутності в його діях умислу на завдання тілесних ушкоджень позивачу та вчинення неправомірних дій у звязку з провокацією, спростовуються матеріалами справи, а посилання ОСОБА_2 на відсутність коштів необхідних на відшкодування шкоди також не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки даний факт не є підставою для відмови в позові.

Оскільки під час подачі позову ОСОБА_1 був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати необхідно стягнути з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 22, 23, 1166-1168, 1177 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60,61, 79, 88, 209, 212, 213, 215, 223 ЦПК України, п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. зі змінами від 25.05.2001р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_1 а, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп., з яких 7691 грн. 53 коп. матеріальна шкода, 2308 грн. 47 коп. моральна шкода.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у даній справі у сумі 551 грн. 20 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції, а особою, яка не була присутня під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 16 травня 2016 року.

Суддя: ОСОБА_4