АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 688/1375/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1040/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Власенка О.В.,

суддів: Костенка А.М., Ярмолюка О.І.,

секретар: Шевчук Ю.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 квітня 2016 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення збитків.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення збитків в сумі 6632,82 грн.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 квітня 2016 року провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 квітня 2016 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а ухвала судді - скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 березня 2016 року відкрито провадження у справі.

13 квітня 2016 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області постановлено ухвалу про закриття провадження у справі.

Головуючий у першій інстанції - Березова І.О. Провадження № 22-ц/792/1040/16

Доповідач - Власенко О.В. Категорія № ухвала

Постановляючи дану ухвалу, суд першої інстанції виходив з положень ст. 17 КАС України та п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, зазначаючи, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є юридичною особою публічного права, а тому даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

03 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення збитків. Позовні вимоги мотивував тим, що 20 червня 2014 року йому стало відомо про те, що Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 49 від 16.06.2014 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ "Банк Форум" з 16 червня 2014 року.

14 липня 2014 року ОСОБА_1 надіслав заяву відповідачу про визнання його кредитором за всіма залишками та нарахованими відсотками по рахунках, які відкриті на його ім'я в ПАТ "Банк Форум", та включення його до реєстру кредиторів. Загальна сума коштів згідно з договорами банківських вкладів становить 132400,00 грн. 25 червня 2014 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатив йому 146761 грн. 35 коп. За підрахунками позивача загальна сума нарахованих прострочених відсотків, з врахуванням індексу інфляції і 3 % річних за період з 15 березня 2014 року по 29 лютого 2016 року, становить 6632 грн. 82 коп. Оскільки відповідач відмовився йому виплатити вказані відсотки, ОСОБА_1 звернувся з позовом про захист своїх прав та стягнення цих грошових коштів в судовому порядку.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Поряд з цим, пунктом 21 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" № 3 від 01.03.2013 року роз'яснено судам, що враховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що відносини, які склалися між ОСОБА_1 та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, випливають з договору банківського вкладу та спрямовані на зміну або припинення цивільних прав позивача.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що між ОСОБА_1 та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб виник спір про право цивільне, а тому, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, спір не є публічно-правовим і має розглядається у порядку цивільного судочинства.

Проте, постановляючи ухвалу від 13 квітня 2016 року, суд першої інстанції вказаних обставин не врахував та прийшов до помилкового висновку про закриття провадження у справі.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, оскільки апелянт просив у разі скасування ухвали суду про закриття провадження у справі, направити її для повторного розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 квітня 2016 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення збитків на підставі п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 квітня 2016 року про закриття провадження скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий /підпис/ О.В. Власенко

Судді: /підпис/ А.М. Костенко

/підпис/ О.І. Ярмолюк

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.В. Власенко