БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/96/16
Справа № 356/758/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2016 Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючий суддя Капшученко І. О.,

за участю секретаря Мамей Н.І.

предстаника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, просила визнати житловий будинок з господарськими будівлями по вулиці Філатова, 26 у м. Березань, Київської області обєктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2; визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Філатова,26 у м. Березань, Київської област Вимоги мотивуються тим, що 20.11.1999 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Під час перебування у шлюбі на спільні грошові кошти було придбано житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Філатова,26 у м. Березань, Київської області, згідно договору купівлі - продажу від 01.04.2002. Рішенням Березанського міського суду Київської області від 08.01.2014 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилалась на ч.4ст.368 ЦК України, ст.60, 70 СК України, позовні вимоги просила задовольнити.

У судове засідання позивач не зявилась, надіслала заяву про розгляд цивільної справи у її відсутність , позовні вимоги підтримує.

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав у повному обсязі, обґрунтувавши доводами викладеними у позовній заяві, позов просив задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, вказав, що підпис на позовній заяві не належить позивачу.

Відповідач позовні вимоги визнав, пояснив, що спірний будинок по вул. Філатова, 26 у м. Березань був придбаний на спільні кошті позивача та відповідача, будинок належить ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, проти поділу та визнанням за ОСОБА_4 ? частини будинку не заперечує, але саме на момент придбання будинку 01.04.2002, згідно договору купівлі продажу.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, представників позивача та відповідача, та дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

20.11.1999 сторони, ОСОБА_2 та ОСОБА_4Ю перебували в зареєстрованому шлюб, який було між ними розірвано 08.01.2014 рішенням Березанського міського суду Київської області, яке набрало законної сили. (а.с.10).

За час перебування в шлюбі було придбано на ім'я відповідача житловий будинок цегляний з господарськими будівлями (сарай, погріб) за адресою м. Березань, вул. Філатова,26 житловою площею 23,60 кв.м, за договором купівлі-продажу від 01.04.2002 серії АЕР № 323634, посвідчений державним нотаріусом Березанської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрований у Переяслав- Хмельницькому БТІ 02.04.2002 (а.с. 46).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6, пояснила, що вона є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_2, батьки ділять спільний придбаний будинок.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчаня, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1,3 ст.368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст.61 СК України).

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Зважаючи на те, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ст. 68 Сімейного кодексу України), житловий будинок належать сторонам на праві спільної сумісної власності.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Незважаючи на той факт, що вищевказаний житловий будинок був зареєстрований лише на ім'я відповідача (як одного з подружжя), це майно вважається спільним майном подружжя.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором або рішенням суду (ст. 70 Сімейного кодексу України, ст. 372 Цивільного кодексу України).

Домовленості про добровільний поділ спірного будинку, що є спільною сумісною власністю подружжя, між сторонами не досягнуто.Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Під час розгляду справи встановлено, що сторонами, як подружжям, за час шлюбу 01.04.2002 за відплатною цивільно-правововою угодою купівлі-продажу, набуто у власність нерухоме майно: на житловий будинок за адресою Київська області, м. Березань, вул. Філатова, 26 з житловою площею 23,60 кв.м., господарськими будівлями (сарай, погреб) який відповідно до ч.1 ст. 60 СК України, є спільною сумісною власністю подружжя.

На нерухоме та рухоме майно, відповідно до ст.63 СК України, сторони, як подружжя, мають рівні права на володіння, користування і розпорядження цим майном, а згідно ч.1 ст.70 цього Кодексу, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

При встановлених обставинах, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі, та визнати спірний житловий будинок, що знаходиться за адресою вул. Філатова 26 у м. Березань з житловою площею 23,60 кв.м., господарськими будівлями (сарай, погреб) спільною сумісною власністю подружжя позивача та відповідача придбаний згідно договору купівлі- продажу від 01.04.2002; за позивачем визнати право власності на будинок за адресою Київська області, м. Березань, вул. Філатова, 26 з житловою площею 23,60 кв.м., господарськими будівлями (сарай, погреб) на 1/2 його частину, згідно договору купівлі - продажу від 01.04.2002.

За таких обставни, позов є обґрунтованим , підставним та підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючис, ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 325, 365, 368-370, 372 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 209,212, 213,215, 224-229 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати жилий будинок з господарськими будівлями по вулиці Філатова, 26 у м. Березань, Київської області обєктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарькими будівлями по вул. Філатова,26 у м. Березань, Київської області.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. О. Капшученко