У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 травня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кремінського районного суду Луганської області від

2 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 28 березня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про усунення від права на спадкування, в обґрунтування якого зазначила, що з лютого 1981 року вона стала мешкати однією сім'єю із ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1, а 12 січня 2004 року вони уклали шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік помер. Померлий заповіту не залишив, тому у відповідно до вимог Цивільного законодавства майно після його смерті спадкують особи за законом. Проте, коли позивач звернулась у встановлений законом термін до нотаріальної контори її повідомили, що доньки спадкодавця від першого шлюбу, які є спадкоємцями першої черги, також звернулися із заявами про прийняття спадщини. Зазначала, що в період з 2008 року її чоловік сильно хворів, потребував постійного догляду та перебував у безпорадному стані. Останні 10 років відповідачі не піклувалися про свого батька, не відвідували його, ухилялися від надання йому допомоги, яку той потребував, не брали участі в похованні, а тому, на її переконання, повинні бути усунені від права на спадкування.

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від

2 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 28 березня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями ОСОБА_2 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд вірно керувався положеннями ст. 214 ЦПК України та висновками, що викладені у п. 6 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у п.4 листа від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» та виходив із того, що ОСОБА_2 не надано достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачі умисно уникали обов'язку забезпечення підтримки та допомоги спадкодавцю. Позивачем також не доведено факти щодо безпорадного стану спадкодавця, його потреби отриманні допомоги від доньок (які проживали окремо) за умови надання допомоги дружиною та ухилення відповідачів від надання допомоги батьку.

Так, суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову про усунення від права на спадкування.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Кремінського районного суду Луганської області від

2 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 28 березня 2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кремінського районного суду Луганської області від

2 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 28 березня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна