Номер провадження: 22-ц/785/3994/16
Головуючий у першій інстанції Гандзій Д. М.
Доповідач Ісаєва Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді: Ісаєвої Н.В.,

суддів: Журавльова О.Г, Комлевої О.С.,

при секретарі: Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Овідіопільського районного суду Одеської області від 28 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та додаткових витрат на дитину та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання шлюбу недійсним, -

Встановила:

4 лютого 2016 року, ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їхньої малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, у розмірі частини заробітку відповідача у твердій грошовій сумі, але не менше 4000 грн. до повноліття дитини, починаючи з 15.08.2015 р. (фактична дата припинення шлюбних відносин), а також стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на утримання малолітньої дитини у розмірі 2000 грн. до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи це, тим що дитина проживає разом із нею окремо від відповідача та знаходиться тільки на її утриманні, вона самостійно займається вихованням доньки, в той час, як відповідач періодично і нерегулярно сплачує кошти на утримання дитини, а її матеріальне становище не дозволяє повноцінно утримувати дитину і відмовляється від сплати додаткових витратах на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6, якій потрібне лікування у зв'язку з інфекційним зараженням крові та має спастичний синдром, при якому необхідно регулярно проводити масажі та плавання в спеціальних басейнах.

В судовому засіданні позивачка повністю підтримала позов та просила його задовольнити.

Відповідач категорично заперечував проти задоволення позову, вважаючи його безпідставним і необґрунтованим і направленим на особисте збагачення позивачки, яка переслідувала цю мету при укладенні з ним шлюбу, а не для утримання малолітньої дитини, батьком якої він себе не вважає і звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4, в якому просив суд, визнати недійсним шлюб, укладений між ним та відповідачкою 18.04.2015 р. (актовий запис № 478) Відділом ДРАЦСу у Київському районі Реєстраційної служби ОМУЮ та повернути відповідачці дошлюбне прізвище «ОСОБА_4», мотивуючи це тим, що вказаний шлюб укладався відповідачкою без мети створення сім'ї і побудови нормальних сімейних відносин, а лише для особистого збагачення відповідачки, яка як до, так і після укладення шлюбу вела аморальний спосіб життя, розважаючись з іншими чоловіками.

Відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_4 зустрічний позов не визнала повністю і наполягала на задоволенні свого первісного позову.

Рішенням суду первісний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та додаткових витрат на дитину частково задоволено, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання шлюбу недійсним відмовлено.

На рішення суду представник ОСОБА_4 приніс апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити її позов, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а також, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Рішення суду в частині зустрічного позову не оскаржено, тому в цій частині не переглядається.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У судовому засіданні встановлено наступне.

Позивачка та відповідач офіційно уклали шлюб 18.04.2015 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від і 8.04.2015 р. виданого Відділом ДРАЦСу у Київському районі Реєстраційної служби ОМУЮ, в якому у подружжя народилася малолітня донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 р., що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 28.05.2015р. ВДРАЦСом у м. Одесі реєстраційної служби ОМУЮ, в якому батьком дитини записаний відповідач ОСОБА_5,

Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Одночасно, стаття 183 СК України зазначає - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із приписами ст. 184 СК Україні. - якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача - може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі - підлягає індексації відповідно до Закону.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана - зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), розмір яких, у разі спору, визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, а саме : стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей і т.і.

Суд встановив, що позивачка та відповідач офіційно уклали шлюб 18.04.2015 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від і 8.04.2015 р. виданого Відділом ДРАЦСу у Київському районі Реєстраційної служби ОМУЮ, в якому у подружжя народилася малолітня донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 р., що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 28.05.2015р. ВДРАЦСом у м. Одесі реєстраційної служби ОМУЮ, в якому батьком дитини записаний відповідач ОСОБА_5

В судовому засіданні було встановлено, що починаючи з 15.08.2015 р., подружжя фактично припинило спільне проживання і позивачка разом з малолітньою дитиною залишились проживати разом із матір'ю (позивачкою) у її квартирі за адресою : АДРЕСА_2, а відповідач став проживати окремо за адресою : АДРЕСА_1, що підтвердили сторони в судовому засіданні.

Також, суд з'ясував, що відповідач, працюючи інструктором керування автомобілем в ПМП «Таврія» офіційно, починаючи з 2013 р. і підприємство не нараховує і не видає йому заробітну плату, що підтверджується довідкою ПМП «Таврія» № 9 від 11.03.2016 р., Одночасно, відповідач в судовому засіданні підтвердив суду, що на сьогоднішній день він працює неофіційно інструктором водіїв і має нерегулярний, мінливий дохід, отримуючи тимчасові заробітки приблизно 1000-1500 грн. щомісячно, у зв'язку з цим, враховуючи приписи ст. 184 СК України та майновий стан відповідача, як платника аліментів, суд частково задовольнив первісний позов ОСОБА_4 і стягнув з відповідача на її користь на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дати подачі позову - 4 лютого 2016 р. і до повноліття дитини, а не з дати фактичного припинення шлюбних відносин 15.08.2015 р., як просить позивачка, що повністю відповідає приписам ст. 191 СК України.

Крім того, суд обгрунтовано відмовив у задоволенні первісного позову ОСОБА_4 в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на малолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 р., які пов'язані з нібито особливими обставинами : її хворобою з посиланням на довідки лікаря мікробіолога, що малолітня дитина потребує лікування у зв'язку з інфекційним зараженням крові та посиланням на довідки лікаря - невропатолога, що малолітня дитина має спастичний синдром, при якому необхідно регулярно проводити масажі та плавання в спеціальних басейнах - з урахуванням того, що позивачкою не було надано жодних належних та допустимих документальних підтверджень (доказів), передбачених ст.ст. 57- 60 ЦПК України будь-якої хвороби дитини, будь-яких належним чином посвідчених довідок лікарів, виписок з історії хвороби дитини, листів-призначення лікарів чи лікування, особливих режимів і взагалі, будь-яких доказів хвороби дитини з встановленими діагнозами і потреби у її лікуванні з вищевказаних підстав.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до апеляційного суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують та задоволенню не підлягають, підстави для ухвалення нового рішення відсутні.

Судова колегія, розглянувши справу, прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Овідіопільського районного суду Одеської області від 28 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак її може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий- суддя Н.В.Ісаєва

Судді: О.Г. Журавльов

О.С.Комлева