АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.,

суддів Максюти Ж.І., Прозорової М.Л.,

при секретарі Самокиші О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Бонметон» та компанії «Oramendo Limited» на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» до ОСОБА_1, компанії «Oramendo Limited», третя особа: реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про встановлення факту нікчемності правочину щодо відчуження нерухомого майна та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2012 року ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1, компанії «Oramendo Limited», про встановлення факту нікчемності правочину щодо відчуження нерухомого майна та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

А також у грудні 2013 року ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» звернулось до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просили накласти арешт на офісне приміщення поз.6, розташоване в будинку багатофункціонального призначення (офісному центрі), що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глинки, буд. 2.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2014 року заяву задоволено та постановлено накласти арешт на офісне приміщення поз.6, розташоване в будинку багатофункціонального призначення (офісному центрі), що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глинки, буд. 2.

В апеляційних скаргах ТОВ «Бонметон» та компанія «Oramendo Limited» просять ухвалу суду скасувати, посилаючись на те, що судом порушено норми процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про накладення арешту, районний суд виходить з того, що з урахуванням існування спору щодо вказаного нерухомого майна та того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте із зазначеним висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

А згідно розяснень, викладених у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

А згідно вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном, здійсненні опечатування або вилученні його у боржника та переданні на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису. Види, обсяги і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Разом з цим, заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору, наприклад укладати договір, проводити платежі, передавати майно. При цьому не допускається заборона дій, вчинення яких не утруднює виконання рішення в майбутньому. Зокрема, не допускається забезпечення позову шляхом заборони органам управління юридичних осіб приймати рішення, виконувати статутні функції, здійснювати господарську діяльність.

З матеріалів справи вбачається, що офісне приміщення, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глинки, буд.2 перебуває в оренді у ТОВ «ІНШААТ-ІНВЕСТ», відповідно до умов договору найму нежитлового приміщення №1 від 01 вересня 2013 року (а.с. 62-68), тобто в даному випадку здійснюється господарська діяльність третьої особи, а оскільки забезпечення позову шляхом накладення арешту можуть перешкоджати у веденні господарській діяльності третіх осіб, що може призвести до порушення їх прав, але суд першої інстанції інші види забезпечення позову в даному випадку не розглядав та не вирішував.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена передчасно з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бонметон» та компанії «Oramendo Limited» - задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2014 року - скасувати та передати питання до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: