Провадження №2/359/522/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 квітня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Гомолі О.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

за участю представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стяг-нення грошових коштів,

встановив:

В грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунто-вує його тим, що 4 липня 2013 року позивач уклав з ОСОБА_2 попередній договір, за яким відповідач зобовязався до 31 грудня 2013 року продати ОСОБА_4 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по провулку Котовського, 11 в с. Рогозів Бориспільського району та земельну ділянку площею 0,30 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що роз-ташовується по провулку Котовського, 11 в с. Рогозів Бориспільського району. Під час укладення попереднього договору ОСОБА_4 сплатив відповідачу аванс в розмірі 136000 гривень, іншу частину грошових коштів в розмірі 56000 гривень позивач зобовя-зався сплатити ОСОБА_2 під час укладення договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки. В обумовлений строк відповідач не продав ці обєкти не-рухомого майна та ухиляється від повернення грошових коштів ОСОБА_4 Тому пози-вач просить суд стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 136000 гривень.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та просить суд задовольнити його.

Відповідач та його представник ОСОБА_3 не визнають позов та заперечують проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вони посилаються на те, що договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки не був укладений з вини ОСОБА_4 У такому випадку підстави для повернення йому грошових коштів відсутні. Тому ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 просять суд відмовити у задово-ленні позову.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, допитавши свідка та до-слідивши письмові докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до та-ких висновків.

Встановлено, що 4 липня 2013 року ОСОБА_4 уклав з відповідачем попередній договір (а.с.4), за яким ОСОБА_2 зобовязався до 31 грудня 2013 року продати пози-вачу житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по провулку Котовського, 11 в с. Рогозів Бориспільського району та земельну ділянку площею 0,30 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських буді-вель і споруд, що розташовується по провулку Котовського, 11 в с. Рогозів Бориспіль-ського району.

Зі змісту абз.2 п.2.1 попереднього договору вбачається, що під час його укладення ОСОБА_4 сплатив відповідачу аванс в розмірі 136000 гривень. Іншу частину грошових коштів в розмірі 56000 гривень позивач зобовязався сплатити ОСОБА_2 під час укла-дення договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки.

Відповідно до ч.3 ст.635 ЦК України зобовязання, встановлене попереднім догово-ром, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), вста-новленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Як розяснив Верховний Суд України у справі №6-176цс12, внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобовязання може мати місце лише в разі наявності зобовязання, яке виникає на підставі договору. Якщо договір між сторонами не укладе-ний, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана однією зі сторін грошова сума є авансом, який підлягає поверненню.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала, що відповідач є влас-ником лише 5/6 часток в житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами по провулку Котовського, 11 в с. Рогозів Бориспільського району. ОСОБА_2 не набув право власності на іншу 1/6 частку в цьому обєкті нерухомого майна. Крім того, він не оформив за собою право власності на земельну ділянку площею 0,30 га з цільовим приз-наченням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташовується по провулку Котовського, 11 в с. Рогозів Бориспільського району. Тому 31 грудня 2013 року відповідачу не уклав з ОСОБА_4 договір купівлі-продажу.

Ці обставини свідчать про те, що 1 січня 2014 року попередній договір припинився, у ОСОБА_2 виник обовязок повернути позивачу грошові кошти в розмірі 136000 гри-вень.

Відповідач відмовляється добровільно виконати цей обовязок.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача належить при-мусово стягнути грошові кошти в розмірі 136000 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України якщо сторони звільнені від оплати судових ви-трат, вони компенсуються за рахунок держави.

Встановлено, що ОСОБА_4 сплатив судовий збір в розмірі 1360 гривень. Ця об-ставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений ним позов задоволений в пов-ному обсязі. Однак відповідач є інвалідом ІІ-ої групи та звільнений від сплати судового збору.

З огляду на це суд вважає, що за рахунок держави належить компенсувати позивачу сплачений ним судовий збір в розмірі 1360 гривень.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ст.ст.213-215, ч.1 ст.218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 136000 гривень.

Зобовязати Бориспільське управління Державної казначейської служби України в Київській області повернути ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 1360 гривень, сплачений згідно квитанції від 7 грудня 2015 року (рахунок: 00 04, , банк одержувача: ГУ ДКСУ у Київській області, код банку отримувача МФО: 821018).

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_7