Справа № 138/1493/16-ц
Провадження №:2/138/490/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року м. Могилів Подільський

Суддя Могилів Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Реєстраційна служба Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області про визнання права власності на фермерське господарство, як юридичну особу, в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

21.04.2016 судом отримано вказаний вище позов.

Ухвалою суду від 25.04.2016 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк пять днів для усунення недоліків вказаних в ухвалі суду і така ухвала суду отримана позивачем 06.05.2016.

Разом з тим, лише 16.05.2016 через канцелярію суду, суду надано заяву на виконання вимог ухвали суду. До заяви позивач додала, зокрема, копію державного акту на земельну ділянку.

Тобто, враховуючи строк, який суд надав для усунення недоліків, а саме пять днів з дня отримання копії ухвали суду, що є максимальним строком передбаченим ЦПК України, для усунення недоліків позовної заяви, та дату отримання такої ухвали, а саме 06.05.2016 останнім днем для усунення недоліків та виконання вимог ухвали суду було 11.05.2016.

Таким чином, в наданий судом строк позивач недоліки не усунула.

З метою забезпечення позивачу права на доступ до правосуддя суд вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі дослідив надані суду із запізненням документи на виконання вимог ухвали суду, однак встановив, що позивач не усунула в повній мірі недоліки про які вказав суд.

В ухвалі суду від 25.04.2016 було вказано, що ОСОБА_2 просить визнати її власником фермерського господарства «ОСОБА_2 плюс», що розташоване в с. Яруга Могилів-Подільського району Вінницької області. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство».

Частина 1 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» визначає, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та

реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Частина 1 ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» визначає, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство» до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Так, позивач не вказала ціну позову, хоча звернулась до суду із вимогою майнового характеру. Не зазначила також вартість складових частин фермерського господарства або господарства, як цілісного майнового комплексу.

При чому судовий збір сплачено позивачем лише в розмірі 551,20 грн. за ставкою для позовів немайнового характеру п.1.2., що вказано в квитанції про сплату судового збору від 21.04.2016.

Відсутності ціни позову і відсутність сплати судового збору за предявлення позову майнового характеру унеможливлює вирішення питання про відкриття провадження у справі, оскільки вказаний недолік неможливо усунути шляхом проведення попереднього судового засідання відповідно до ст. 130 ЦПК України. Жодних заяв клопотань з приводу судового збору, зокрема, з приводу звільнення від його сплати, розстрочки чи відстрочки такої сплати позивач суду не надавала.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України, у разі, якщо позивач у встановлений строк не усуває недоліки зазначені в ухвалі суду, позовна заява ухвалою суду повертається та вважається не поданою.

Зважаючи на вказані вище обставини суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу.

Відповідно до ч.5 ст.121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

При вирішенні питання про можливість відкриття провадження у справі суд також встановив, що у вступній частині ухвали Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25.04.2016 про залишення даного позову без руху було допущено описку при написанні імені судді, яка її постановила, а тому таку описку слід виправити, згідно ст. 2019 ЦПК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 219 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Враховуючи викладене та зміст ст.ст. 1, 19, 23 Закону України «Про фермерське господарство», керуючись ст.ст. 121, 209, 210 219 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Реєстраційна служба Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - вважати не поданою та повернути позивачу.

Виправити описку допущену в ухвалі Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25.04.2016, а саме у вступній частині ухвали суду імя судді з «ОСОБА_5Ю.» виправити на «ОСОБА_1Б.».

Дана ухвала суду є невідємною частиною ухвали суду від 25.04.2016.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя: Т.Б.Жикевич