Справа № 151/321/16-ц
Провадження № 2/151/160/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2016 року

Чечельницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Моцного В.С.

при секретарі: Яценко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чечельник Вінницької області справу за позовом ОСОБА_1 до Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької області та ОСОБА_2, про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно мотивуючи тим, що він в 2004 році придбав житловий будинок у ОСОБА_2 в с.Стратіївка по вул. Мазурівка, 21а передавши гроші та отримавши розписку, а також договір купівлі продажу житлового будинку без технічної документації. На даний час згідно довідки Стратіївської сільської ради №126 від 30.03.2016 року правовстановлюючих документів на житловий будинок та зареєстрованих жителів за вищезазанченою адресою відсітні. Проживаючи на протязі 12 років в будинку та володіючи ним не може набути права власності на вищезазаначений житловий будинок. Просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на цей будинок.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився звернувшись до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав просив задовольнити.

Сільський голова Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької області в судове засідання не з'явився звернувшись до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі, позов визнає не заперечує проти його задоволення.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився звернувшись до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі, підтверджує факт продажу в 2004 році ОСОБА_1 житлового будинку в с. Стратіївка, Чечельницького району, вінницької області по вул. Мазурівка, 21а та земельної ділянки біля будинку розміром 0,42 га.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази вважає, що позов підлягає задоволенню по слідуючих обставинах.

Відповідно до договору купівлі продажу будинку від 19 березня 1987 року зареєстрованого Стратіївською сільською радою та зареєстровано в реєстрі за №9 ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_3 житловий будинок який знаходиться в с. Стратіївка і розташований на земельній ділянці 281кв.м. з сараєм та погрібом, який належить продавцю на підставі запису в гоподарській книзі виконавчого комітету Стратіївської сільської ради за №458.

Як вбачається із розписки від 11 жовтня 2004 року с. Стратіївка ОСОБА_2 продав належний йому будинок ОСОБА_4 за 5000 грн.

Відповідно до довідки №126 від 31.03.2016 року виданої Стратіївською сільською радою про те, що в житловому будинку, що знаходиться за адресою: вул.Мазурівка, 21а в селі Стратіївка, Чечельницького району, Вінницької області з 2005 року зареєстрованих жителів немає.

Згідно довідки №127 від 31.03.2016 року виданої Стратіївською сільською радою про те, що ОСОБА_1 з 1992 року проживає без реєстрації на території села Стратіївка, Чечельницького району, Вінницької області.

Згідно довідки №151 від 20.04.2016 року виданої Стратіївською сільською радою про те, що рішенням 3 сесії 7 скликання від 26.01.2016 року №28 вулицю Жовтнева перейменовано на вулицю Мазурівка.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п.24 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Приймаючи до уваги, що житловий будинок набутий позивачем правомірно, а другим шляхом визнати за ним право власності неможливо, через відсутність документів, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю.

Керуючись ст. ст. 344 ЦК України , ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд -

РІШИВ :

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 57,8 кв.м., житловою площею 19,5 кв.м. позначеного на плані літерою "А", веранда - "а", сарай - "Б", огорожа - "1-2", які розташовані в с. Стратіївка по вул.Мазурівка, №21а, Чечельницькогого району, Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може подаватися до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення буде складено 25 травня 2016 року.

Суддя: