Справа № 127/6381/13-ц Провадження № 22-ц/772/1819/2016Головуючий в суді першої інстанції Гуменюк К. П.
Категорія 59Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої: Марчук B.C.

Суддів: Жданкіна В.В., Ковальчука О.В.

при секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження при примусовому виконанні виконавчого листа за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 квітня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд зі скаргою на постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Скарга мотивована тим, що 14.03.2016 року скаржником було отримано копію постанови про відкриття виконавчого провадження разом з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.03.2016 року винесені державним виконавцем Староміського ВДВС Вінницького МУЮ Чуднєцовою В.Ю. Як стверджує ОСОБА_2 постанова від 04.03.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню з підстав, що дана постанова винесена 04.03.2016 року одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. При цьому у постанові від 04.03.2016 року про відкриття виконавчого провадження зазначено про те, що ОСОБА_2 має до 11.03.2016 року виконати самостійно вимоги, зазначені у виконавчому листі №127/6381/13-ц від 12.09.2013 року. Разом з тим, копія постанови про відкриття виконавчого провадження була направлена ОСОБА_2 рекомендованим листом лише 10.03.2016 року та отримано ним 14.03.2016 року. Тому, як вказує скаржник, він фізично не мав можливості виконати до 11.03.2016 року вимоги даної постанови.

Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що у постанові державний виконавець вказує на те, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення, буде розпочате примусове виконання цього рішення зі стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. Однак, в даному випадку примусове виконання рішення суду було розпочато 04.03.2016 року одночасно із винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, накладення арешту на все майно ОСОБА_2 та заборону на його відчуження в межах усієї суми стягнення позбавляє його на правомірних підставах вільно користуватись своїм майном, тому заявник просив суд визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Староміського ВДВС Вінницького МУЮ Чуднєцової В.Ю. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.03.2016 року по виконавчому провадженню №50399268.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.04.2016 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 було відмовлено.

Не погодившись з даною ухвалою суду, ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку, як незаконну та необґрунтовану, постановлену з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просив суд скусавати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити в повному обсязі його скаргу про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького МУЮ Чуднєцової В.Ю. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.03.2016 року при примусовому виконанні виконавчого листа по виконавчому провадженню №50399268, згідно якої було накладено арешт на все майно.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07 травня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 05 серпня 2014 року, по цивільній справі № 127/6381/13-ц з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» в особі Вінницького регіонального управління стягнуто солідарно заборгованість по договору № 18/04/2008/840-АП/205 від 18 квітня 2008 року у розмірі 24 279,98 доларів США, що еквівалентно 194069 грн. 88 коп., а також 1940 грн. 69 коп. судового збору.

З метою звернення вказаного рішення суду до примусового виконання, стягувачем ПАТ КБ «Надра» було отримано виконавчий лист про стягнення боргу з боржника ОСОБА_2

В подальшу, зазначений виконавчий лист за заявою ПАТ КБ «Надра» віл 19 лютого 2016 року було пред`явлено до виконання до Староміського ВДВС ВМУЮ, у якій стягувач просив відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості, а також накласти арешт на майно та кошти, що належать боржнику ( а/с 25 т.2).

Постановою державного виконавця Староміського ВДВС ВМУЮ від 04 березня 2016 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 127/6381/13-ц, виданого 12 вересня 2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість по договору у розмірі 196010 грн. 57 коп. та судового збору (а/с6 т.2).

Цього ж числа, 04 березня 2016 року, державним виконавцем було винесено постанову, яка затверджена начальником Староміського ВДВС ВМУЮ, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, у відповідності до якої було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2, а також заборонено відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику (а/с 4 т.2).

За таких обставин суд послався на Закон України «Про виконавче провадження», зокрема, на його ч.2 ст. 25 і дійшов правильного висновку про правомірність дій державного виконавця, щодо одночасності винесення постанови про накладення арешту на майно боржника з постановою про відкриття виконавчого провадження, адже, відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

На думку колегії суддів, державний виконавець також правомірно наклав арешт на все майно боржника з огляду на розмір заборгованості, норми ч.3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» та того, що заявник не надав доказів про перевищення вартості арештованого майна в порівнянні з розміром суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і можливих штрафів.

Щодо доводів про заставу автотранспортного засобу вартістю 175000,00 грн., а також посилання апелянта на солідарне стягнення з ОСОБА_4 заборгованості на користь ПАТ «КБ «Надра» вони є безпідставними, оскільки це право стягувача, яким чином повернути заборгованість.

З огляду на викладене, ухвала постановлена з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги її не спростовують, тому оскаржувану ухвалу суду необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - відхилити, в силу норми п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.. ст.. 303, 307, 312 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та з цього ж моменту протягом 20 днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді/підписи/

З оригіналом вірно

суддя: В.С. Марчук