РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/1867/16-ц

Провадження № 2/643/2576/16

25.05.2016 р. м.Харків

Московський районний суд м.Харкова під головуванням судді Горбунової Я.М., при секретарі Арестовій І.В., за участю представника відповідача ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поновлення прав іпотеко держателя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про зняття з реєстрації ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.06.2014 р. між ним та ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки, відповідно до якого позивач став іпотекодержателем квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Відповідачем ОСОБА_6, для укладення договору, було надано позивачу правовстановлюючі документи, технічний паспорт та довідку зареєстрованих осіб, згідно якої в вищезазначеній квартирі зареєстровані: ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

З метою забезпечення виконання взятих зобов'язань з боку ОСОБА_6 позивачем було направлено на адресу ОСОБА_6 повідомлення про заборгованість від 06 квітня 2014 року, після чого позивачу стало відомо, що громадянкою ОСОБА_6 16.06.2015 року було зареєстровано малолітню дитину. На думку позивача існує порушення прав іпотекодержателя, у звязку з чим просить суд зняти з реєстрації малолітню дитину.

Позивач та його представник в судове засідання не зявились, представником було надано суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_6 та її представник заперечували проти позовних вимог та просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявилась, повідомлялась про час та місце розгляду вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного:

25 червня 2014 р. позивач, як іпотекодержатель, уклав договір іпотеки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_9 25.06.2014 року за реєстровим № 140, відповідно до якого позивач став іпотекодержателем вищезгаданого нерухомого майна.(а.с.5,6)

Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» про зареєстрованих за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 осіб № 937 від 25 червня 2014 року, виданою начальником дільниці № 38, станом на 25 червня 2014 року були зареєстровані 4 особи: ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_7 та ОСОБА_11С.(а.с.7)

Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» про зареєстрованих за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 осіб, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, онука власниці ОСОБА_6, зареєстрована у вищезазначені квартирі 16.06.2015 р. (а.с.9)

Відповідно до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів.

Реєстрація місця проживання новонародженої дитини здійснюється також на підставі направлених органами соціального захисту населення даних, що зазначив законний представник, з яким постійно проживає дитина, у заяві про призначення допомоги при народженні дитини.

Згідно з частиною 2 статті 13 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання обмежується щодо осіб, які не досягли 14-річного віку.

Відповідно до частини 4 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Згідно зі ст.11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації.

Як вбачається зі змісту довідки про склад сім'ї від 25.06.2014 року (а.с.7), яка надавалась позивачеві при оформленні договору іпотеки, місцем проживання та реєстрації ОСОБА_6 (в подальшому ОСОБА_8 (мати дитини) є квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, як зазначено у статті 3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.1989 р. N 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. N 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров'я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України "Про охорону дитинства" (Преамбула Закону).

Відповідно до статті 18 вказаного Закону Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Отже, у випадку наявності будь-якої правової колізій, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дитини, з урахуванням положень статті 3 Конвенції "Про права дитини", пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

З приводу доводів позивача про те, що реєстрація ОСОБА_5 здійснена відповідачем без дотримання вимог п.2.2 Порядку № 1077, оскільки ОСОБА_6 не могли бути надані до органу Державної міграційної служби документи на право проживання її дитини у спірному житлі, необхідно вказати наступне.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, реєстрація неповнолітньої ОСОБА_5 відбулася не на підставі п.2.2 Порядку № 1077 за письмовою заявою особи про реєстрацію місця проживання, а за відомостями щодо місця проживання, які надійшли до Московського РВ у м. Харкові ГУ ДМСУ в Харківській області з УПСЗН адміністрації Московського району Харківської міської ради (п.2.10 Порядку).

Крім того, пунктом 2.2 Порядку № 1077 урегульовано механізм реєстрації місця проживання дорослої повнолітньої особи, а не новонародженої дитини, у випадку реєстрації якої підлягає застосуванню пункт 2.3 або пункт 2.10 Порядку № 1077 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

За таких обставин, доводи позивача про порушення відповідачем вимог пункту 2.2 Порядку № 1077 щодо проведення реєстрації ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_2 без документів, що посвідчують право на проживання в житлі (зокрема, право власності на житло) є помилковими.

Посилання позивача на те, що вчинення відповідачем незаконних, на думку позивача, дій щодо реєстрації ОСОБА_5 обмежує права позивача як іпотекодержателя, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку ст.ст.37, 38 Закону України «Про іпотеку», суд відхиляє з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст.38 Закону України «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця (ч.5 ст.38 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно з ч.1 ст.383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Статтею 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.

Таким чином, як випливає із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення, позбавлення права користування житловим приміщенням, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.

Разом з тим, слід відмітити, що відповідач ОСОБА_6 (іпотекодавець) та інші особи, які зареєстровані у спірній квартирі разом із ОСОБА_6, зокрема, і мати зареєстрованої дитини ОСОБА_8, на даний час не втратили права власності та права користування житловим приміщенням.

Так, на час розгляду справи, позивачем як іпотекодержателем не було вчинено дій, передбачених ст.ст. 37, 38 Закону України «Про іпотеку», направлених на втрату ОСОБА_6 права власності на спірну квартиру.

Позивачем було лише направлено на адресу ОСОБА_6 06.04.2015 року повідомлення про порушення основного зобов'язання договору та вимогу про усунення порушення (а.с.8), про результати розгляду якого позивачем не повідомлено.

За таких обставин, суд вважає передчасними твердження позивача про те, що діями відповідача щодо проведення реєстрації ОСОБА_5 було порушено права ОСОБА_2 як іпотекодержателя, оскільки на даний час для позивача не настали наслідки, які б свідчили про неможливість реалізувати предмет іпотеки.

Крім того, посилання позивача на положення ч. 3 ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» як на обґрунтування недійсності правочину судом оцінюються критично, так як реєстрація неповнолітньої дитини за спірною адресою не є ані правочином щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна, ані правочином по його передачі в оренду чи користування, в звязку з чим, відсутні підстави для застосування положень закону про недійсність правочинів.

На підставі викладенного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду подається через районний суд до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Я.М.Горбунова