Номер провадження: 22-ц/785/3619/16
Головуючий у першій інстанції Журавель П. І.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Сватаненка В.І., Артеменка І.А.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 30 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування в особі виконкому Іллічівської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування в особі виконкому Іллічівської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів посилаючись на те, що сторони з серпня 2008 року по серпень 2011 року перебували у шлюбі. Рішенням Петровського районного суду м. Донецька від 12.08.2011 року шлюб між сторонами розірвано.

Від шлюбу у них народилася дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом виданого Відділом РАЦС Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 216 від 03.04.2009 року.

Після розлучення відповідач самоусунувся від виховання сина, жодного разу не надав матеріальної допомоги, не цікавиться станом здоров'я дитини, тобто нехтує своїми батьківськими правами.

ОСОБА_4 жодним чином не приймає участі у вихованні дитини, тому ОСОБА_2 вважає необхідним позбавити його батьківський прав, щоб захистити права дитини, а також набути можливості отримувати хоч якусь допомогу від держави, оскільки позивач разом із дитиною вимушено переїхали з окупованої території до Іллічівська та залишилися без житла.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 30 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

У задоволенні позовних вимог в частині позбавлення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав щодо його малолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено.

Попереджено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та покладено контроль на орган опіки та піклування в особі виконкому Іллічівської міської ради за виконанням ним батьківських обов'язків.

Вважаючи рішення суду незаконним представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 30 листопада 2015 року в частині позбавлення батьківських прав, ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги, витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 частково суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження, ОСОБА_5 народився, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьками дитини вказано ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Відповідно до копії рішення Петровського районного суду м. Донецька від 12 серпня 2011 рок, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною.

Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно зі ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та встановлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв'язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку виконавчого комітету Іллічівської міської ради як органу опіки та піклування №1-17-865 від 20.11.2015 року, виконавчий комітет вважає за недоцільне позбавлення батьківських права гр. ОСОБА_4 щодо малолітнього сина ОСОБА_5.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належ-них умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008р. по справі "Савіни проти України" зазначається "що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини."

Разом з тим, позивачкою не надано суду переконливих доказів того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків і вирішення даного спору можливе тільки у разі позбавлення його батьківських прав.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду про позбавлення відповідача батьківських прав в даному випадку є передчасним, в задоволені позову про позбавлення батьківських права гр. ОСОБА_4 щодо малолітнього сина ОСОБА_5 необхідно відмовити.

Відповідно до п.18 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України вказано, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків, з урахуванням її характеру, особи батька, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Разом з тим, підлягає задоволенню вимога позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, виходячи з наступного.

Згідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, про що теж зазначено в ст.180, 181 Сімейного Кодексу України.

Крім того, відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Також, у відповідності зі ст.ст.180, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі спору розмір аліментів визначається судом.

У відповідності зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1-2 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив обставини у справі, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на відсутність достатніх доказів щодо підтвердження виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, необґрунтовану оцінку судом висновку органу опіки та піклування від 20.11.2015 року, порушення процесуальних прав позивача як на підстави для скасування оскаржуваного рішення в частині позбавлення батьківських прав відповідача є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 30 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.І. Сватаненко

І.А. Артеменко