Справа № 673/1257/15-ц
Провадження № 2/673/32/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 р.

Деражнянський районний суд Хмельницької області в складі

головуючої судді- Лукіянець Т.В.

з участю секретарів судових засідань- Ясінської М.О., ОСОБА_1,

позивача-Атаман І.П.,

відповідача-Степанова П.О.,

представників- Смалюхівського І.В., ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Деражня цивільну справу за позовом

ОСОБА_2,

ОСОБА_4

до

ОСОБА_5

про виселення

встановив:

В вересні 2015 року позивачі звернулися з вимогою до відповідача про виселення з житлового будинку №11 по вул. Робітничій м. Деражня. В обґрунтування вимог позову вказали на те, що являються співвласниками житлового будинку та земельної ділянки за вказаною адресою, проте не в змозі вільно користуватися майном, оскільки відповідач, який являється їх батьком створює нестерпні умови для спільного проживання, а саме постійно влаштовує сварки та скандали, вчиняє психологічне та фізичне насилля відносно позивачів та членів їх сімї, перешкоджає вільному доступу до житлового будинку змінюючи замки на вхідних дверях, викрадає належні їм речі. Неодноразові попередження з боку правоохоронних органів з приводу протиправної поведінки відповідача не принесли позитивних результатів, з цих підстав просили виселити його із житла.

В судовому засіданні сторона позивачів вимоги позову підтримали з підстав викладених у заяві.

Відповідач заперечив щодо позову, пояснив, що жодним чином не перешкоджає своїм дочкам користуватися житлом, яке вони використовують як дачу. Через неприязні стосунки, які склалися між ним та матірю позивачів, останні своїми діями провокують його, внаслідок чого змушений був тимчасово переїхати проживати в іншу місцевість.

Заслухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи із наступного.

Так, 06.12.1996 року ОСОБА_5 відчужив 37/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями та земельною ділянкою ОСОБА_6 (Атаман) та ОСОБА_4 на підставі договору дарування, який посвідчений нотаріусом Деражнянської державної нотаріальної контори Хмельницької області.

Після укладення вказаного договору сторони продовжували спільно проживати у вказаному будинку, оскільки повязані родинними стосунками.

Вказані обставини встановлені рішенням суду Деражнянського районного суду від 25 березня 2015 року, яке вступило в законну силу та відповідно до вимог ст.61 ЦПК України доведенню не підлягають.

Відповідач ОСОБА_5 зареєстрований та проживає ІНФОРМАЦІЯ_1.

Інше житло, яке перебувало б у власності ОСОБА_5 відсутнє (а.с.93).

Згідно з вимогами ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Частиною 1 ст. 116 ЖК України встановлено: якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Тобто для застосування норм цієї статті необхідна наявність двох умов: систематичне порушення правил співжиття, а також вжиття заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів.

Під заходами впливу мається на увазі заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача.

Крім того, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови N 2 від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд встановив наступні обставини.

З матеріалів перевірки, зареєстрованих Деражнянським РВ УМВСУ від 30 квітня, 4, 11 травня, 14 червня, 13, 14, 19, 22 липня, 28 жовтня, 22 листопада 2015 року вбачається, що як ОСОБА_2 так і ОСОБА_5 зверталися із різного роду скаргами по відношенню один до одного.

З цього приводу, 02.11.2015 року ДІМ Деражнянського РВ УМВСУ вчинено офіційне застереження ОСОБА_5 про неприпустимість протиправної поведінки відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_2

В звязку із відсутністю в діях ОСОБА_5 складу адміністративного та кримінального правопорушень перевірки по даних зверненнях були закінчені.

З інформації наданої Деражнянською центральною районною лікарнею від 07.12.2015 року, на яку посилається позивач ОСОБА_2, не вбачається, що тілесні ушкодження були їй нанесені відповідачем ОСОБА_5 (а.с. 33). Крім того, вказаний факт жодним чином не підтверджується матеріалами перевірок за зверненнями ОСОБА_2 до правоохоронних органів.

Зазначені докази не містять інформації про систематичне порушення правил співжиття відповідачем в спірному будинку. При цьому, суд приймає до уваги те, що після офіційного застереження відповідач фактично змінив місце свого проживання, що на думку суду, свідчить про намагання останнього уникати конфліктних ситуацій з позивачами в майбутньому. Крім того, наявність неприязних відносин між позивачами та відповідачем не може слугувати підставою для виселення останнього із житла.

Всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не надали суду переконливих доказів систематичного порушення відповідачем правил співжиття і застосування до нього заходів реагування, які не дали позитивних результатів.

Крім того, вказані висновки суду не спростовують показання свідка ОСОБА_7, яка являється матірю позивачів та відповідно колишньою дружиною відповідача, та вказала на тривалі неприязні відносини із відповідачем та часті висловлювання останнім погроз застосування фізичного насильства відносно дочок ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Керуючись ст..ст.10,11,60, 212-214 ЦПК України, ст..ст. 116, 157 ЖК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виселення залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Хмельницької області через Деражнянський районний суд Хмельницької області.

Повний текст рішення виготовлений 02.05.2016 року.

Суддя: ОСОБА_8