У Х В А Л А

24 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Лященко Н.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2015 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 4 березня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 листопада 2015 року, клопотання про поновлення строку для подання вказаної заяви у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної служби геології та надр України, державного підприємства «Бурштин України» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

12 травня 2016 року (згідно з поштовим штемпелем на конверті) ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд Верховним Судом України рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2015 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 4 березня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 листопада 2015 року з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статей 2, 40, 147 - 149 Кодексу законів про працю України, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Обґрунтовуючи підстави подання заяви про перегляд судових рішень, передбачені пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвалу Верховного Суду України від 26 січня 2011 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 листопада 2011 року, 19 червня 2012 року, 24 квітня 2013 року, 2 квітня і 28 травня 2014 року, 15 і 22 квітня, 16 грудня 2015 року, в яких, на його думку, по-іншому застосовано вказані норми матеріального права, та постанову Верховного Суду України від 21 травня 2014 року.

Водночас, заявник порушує питання про поновлення строку для подання заяви про перегляд судового рішення, посилаючись на поважність причин його пропуску, вказуючи на те, що оскаржувану ухвалу суду касаційної інстанції йому було надіслано лише 24 грудня 2015 року, що призвело до зменшення передбаченого процесуальним законодавством строку для подання заяви про перегляд судових рішень.

Обговоривши вказане клопотання, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до положень частин першої, третьої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Встановлено, що ухвала суду касаційної інстанції, про перегляд якої подана заява, постановлена 4 листопада 2015 року.

Судові рішення, на які заявник посилається на підтвердження підстави перегляду, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, ухвалені 26 січня і 22 листопада 2011 року, 19 червня 2012 року, 24 квітня 2013 року, 2 квітня і 28 травня 2014 року, 15 і 22 квітня, 16 грудня 2015 року; постанова Верховного Суду України, надана заявником на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, прийнята 21 травня 2014 року.

Заява про перегляд судових рішень подана ОСОБА_4 до Верховного Суду України 12 травня 2016 року.

Доводи заявника щодо поважності причини пропуску процесуального строку не можна визнати обґрунтованими, оскільки з матеріалів провадження за заявою про перегляд судового рішення вбачається, що ОСОБА_4 неодноразово звертався до Верховного Суду України із аналогічними заявами.

Ухвалою Верховного Суду України від 19 лютого 2016 року йому було відмовлено у допуску зазначеної справи до провадження Верховного Суду України, ухвалою Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року - відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд судового рішення.

Відповідно до положень статті 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Оскільки заява про перегляд судових рішень подана ОСОБА_4 після спливу передбаченого статтею 356 ЦПК України тримісячного строку з дня ухвалення оскаржуваного судового рішення і з дня ухвалення відповідних судових рішень, на які здійснюється посилання на підтвердження підстав перегляду, встановлених статтею 355 ЦПК України; наведені доводи заявника про причини пропуску процесуального строку не є поважними, а тому за положеннями статті 72 ЦПК України вказану заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись статтею 72, частинами першою, третьою статті 356 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку для подання заяви про перегляд Верховним Судом України рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2015 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 4 березня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 листопада 2015 року відмовити.

Заяву ОСОБА_4 про перегляд вищезазначених судових рішень залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко