Провадження №2-о/521/372/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Плавича І.В.,

за секретаря - Мазинській І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту народження, заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа окремого провадження за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту народження, заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції.

В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення до суду заявник посилалась на ті обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Севастополь АР Крим, яке не контролюється державою Україна, вона народила дитину - ОСОБА_3. Документами, що піддержують факт народження дитини є свідоцтво про народження та довідка про народження, які видані місцевими органами, що унеможливлює подальшу реєстрацію народження в органах РАЦС.

У зв'язку з викладеним ОСОБА_2 звернулась з даною заявою до суду, в якій просила встановити факт народження дитини, допустити негайне виконання судового рішення та зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції видати відповідне свідоцтво про народження.

Заявник ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не з'явилась, але від представника заявника надійшла заява про підтримання заявлених вимог із клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України.

Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції у відкрите судове засідання не з'явився, відділ повідомлявся судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки представника суду не відомі.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення заявника, дослідивши письмові докази, які були представлені суду, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви - виходячи з наступного.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що заявник ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Горлівка Донецької області, місце постійного проживання особи зареєстроване у місті Горлівка Донецької області.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 народилась дитина - ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, видане відділом ЗАГС Ленінського району міста Севастополя від 02 лютого 2016 року, та довідка про народження №110, видана відділом ЗАГС Ленінського району міста Севастополя від 02 лютого 2016 року.

При цьому як свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2, видане відділом ЗАГС адміністрації Ленінського району міста Ростова-на-Дону (Російська Федерація) від 23 вересня 2015 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб. На підставі ст. 13 Конвенції про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладеної державами-членами Співдружності Незалежних Держав у місті Мінську 22 січня 1993 року, - вказане свідоцтво приймається на території України без якого-небудь спеціального посвідчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02 грудня 2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та згідно з додатком до таких населених пунктів віднесено зокрема місто Горлівку Донецької області (ч.1 переліку).

Згідно ст.ст.1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.

В силу ст. 5 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно зі ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. При цьому, актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як встановлює ст. 256 ч.1 п.7 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Виходячи з викладеного, на підставі встановлених обставин та з огляду на досліджені по справі докази, суд доходить висновку про задоволення вимог заявника про встановлення факту народження.

Як зобов'язує процесуальний закон, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, виключно в межах заявлених вимог та не вправі на власний розсуд виходи за рамки цих вимог чи змінювати осіб, до яких такі вимоги заявлено (ст.ст. 11, 33 ЦПК України).

Дійсно, згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однак як чітко зобов'язує ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відтак, суд не вбачає обґрунтованою вимогу позивача про зобов'язання Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції вчинити заявлені стороною дії, оскільки така вимога заявлена безпідставно та передчасно. В матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення ОСОБА_2 до відділу РАЦС з відповідного питання, а також відсутні будь-які відомості, що б свідчили про неправомірну відмову заявникові в задоволенні законних вимог.

Керуючись ст.ст. 57, 60, 208, 209, 210, 212, 213, 214, 215, 218, 222, 223, 234, 256, 257-1, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту народження, заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції - задовольнити частково.

Встановити факт народження дитини - ОСОБА_3 в місті Севастополь АР Крим ІНФОРМАЦІЯ_4 від батьків, що перебувають у шлюбі, а саме:

-матері: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України;

-батька: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України.

Допустити негайне виконання судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: