У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Дьоміної О.О., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що між сторонами укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. За умовами тарифного плану, за яким обслуговується картковий рахунок позивача, не було передбачено стягнення плати за послуги із безготівкової оплати товарів та послуг за допомогою платіжної картки в іноземній валюті. 17 січня 2015 року позивач здійснив купівлю товарів в мережі Інтернет з використанням платіжної картки в сумі 531,92 дол. США та 1 280,89 дол. США. Із виписки по рахунку позивач з'ясував, що з його карткового рахунку списана комісія за безготівкові розрахунки в іноземній валюті у розмірі 30% від суми операції, що у загальній сумі становить 18 989 грн 72 коп. Списання вказаної комісії спричинило виникнення несанкціонованого овердрафту, на суму якого відповідач щомісячно нараховує відсотки, розмір яких за період з 01 січня 2015 року по 03 вересня 2015 року становить 1 762 грн 46 грн. Позивач вказував, що не погоджується з застосуванням комісії за безготівкові розрахунки, оскільки зміни до тарифного плану були внесені відповідачем 20 січня 2015 року та не діяли на день проведення позивачем безготівкового розрахунку в іноземній валюті. Крім того, ОСОБА_4 зазначає, що відповідач не повідомляв позивача про зміни правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу.

За таких обставин, позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати протиправними дії відповідача щодо списання з його карткового рахунку суми у розмірі 8 989 грн 72 коп. та стягнути з відповідача: безпідставну нараховану та списану комісію з карткового рахунку у розмірі 2 637 грн 79 коп. та 6 351 грн 93 коп.; безпідставно нараховані та списані відсотки за користування овердрафтом у розмірі 1 762 грн 46 коп.; пеню за безпідставну комісію у сумі 2 065 грн 91 коп.; суму індексу інфляції у розмірі 3 156 грн 44 коп.; суму 3% річних у розмірі 172 грн 16 коп.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано протиправними дії ПАТ АБ «Укргазбанк» щодо списання суми у розмірі 8 989 грн 72 коп. з карткового рахунку № 6497-980, відкритого на ОСОБА_4

Стягнуто з ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_4 12 818 грн 09 коп., з яких: 8 989 грн. 72 коп. - нарахована та списана комісія за розрахунково-касове обслуговування при здійсненні операцій з безготівкової оплати товарів чи послуг за допомогою платіжної картки за межами України; 1762 грн 46 коп. - відсотки за нестандартний овердрафт; 2 065 грн 91 коп. - пеня за безпідставно стягнуту комісію.

В інший частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч. 1 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з п. 14.10 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк має право вносити зміни до правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомивши про відповідні зміни користувача у спосіб, передбачений договором. Банк зобов'язаний надіслати користувачу не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати, з якої застосовуватимуться зміни правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомлення про такі зміни. Банк у повідомленні зобов'язаний зазначити, що користувач має право до дати, з якої застосовуватимуться зміни, розірвати договір без сплати додаткової комісійної винагороди за його розірвання. Зміни до правил використання електронного платіжного засобу або тарифів є погодженими користувачем, якщо до дати, з якої вони застосовуватимуться, користувач не повідомить банк про розірвання договору.

Відповідно до п. 32.3.2 ст. 32 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором.

Вирішуючи спір суд, правильно встановив, що 20 січня 2015 року ПАТ АБ «Укргазбанк» прийняв односторонній правочин, згідно з яком була введена комісія у розмірі 30 % від суми операції при безготівковій оплаті товарів чи послуг та операціями видачі готівкових грошових коштів в банківських установах та банкоматах за межами України за допомогою платіжної картки, відкритої в національній валюті.

Крім того, суд правильно виходив із того, що 17 січня 2015 року позивач двічі здійснив безготівковий розрахунок при сплаті товарів чи послуг за допомогою платіжної картки за межами України. За здійснення вказаних операцій 21 січня 2015 року банком була списана з карткового рахунку позивача комісія у розмірі 30 % від суми операцій, а саме 2 637 грн 79 коп.

Також суд правильно встановив, що, прийнявши зміни до тарифного плану з 20 січня 2015 року, відповідачем не було дотримано вимог п. п. 8.3.1, 8.3.2 договору та п. 14.10 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» в частині повідомлення користувача не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати, з якої застосовуватимуться зміни тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, про такі зміни з метою реалізації позивачем права на повідомлення про незгоду з такими змінами та розірвання договору. Натомість, відповідач почав застосовувати вказані зміни до тарифного плану вже в той же день з дня прийняття одностороннього правочину, згідно з яким була введена комісія по зазначеним операціям.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, встановивши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 в частині визнання протиправними дій відповідача щодо списання суми у розмірі 8 989 грн 72 коп. з його карткового рахунку та стягнення з відповідача безпідставно нарахованої та списаної комісії з карткового рахунку у розмірі 2 637 грн 79 коп. та 6 351 грн 93 коп.

Водночас суд дійшов правильного висновку, що при фактичному списанні коштів з карткового рахунку позивача відповідач мав керуватися тарифним планом без урахування змін, затверджених 20 січня 2015 року. Такі дії банку не спричинили б виникнення несанкціонованого овердрафту, на суму якого відповідач щомісячно нарахував позивачу з 30 січня 2015 року по 31 серпня 2015 року відсотки в сумі 1 762 грн 46 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, суд обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача пеню в сумі 2 065 грн 91 коп. відповідно до вимог Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди правильно визначились з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і дали їм належну оцінку, правильно встановили обставини справи, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи в касаційному порядку не передбачено.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

І.К. Парінова