Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2016 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Мельник В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_3, про стягнення грошових коштів, визнання права власності на автомобіль, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль «Peugeot Partner», державний номерний знак НОМЕР_1. У судовому засіданні ОСОБА_1 змінив предмет позову. Вимоги до суду обґрунтував тим, що 01.09.2013 року ним було передано відповідачу ОСОБА_2 кошти у розмірі 3500 доларів США для придбання для позивача автомобіля. 04.09.2013 року відповідачем за вказані кошти був придбаний автомобіль «Peugeot Partner», державний номерний знак НОМЕР_1. Реєстрацію автомобіля відповідач провів на своє ім'я. На вимогу переоформити автомобіль на ім'я позивача відповідач відмовив. Тому, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти у розмірі 3500 доларів США, що еквівалентно 93860 грн., визначити спосіб виконання рішення суду шляхом накладення стягнення на автомобіль «Peugeot Partner», державний номерний знак НОМЕР_1, визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль «Peugeot Partner», державний номерний знак НОМЕР_1.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача по справі ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_4 позов визнала частково, просила справу розглядати без її участі, про що зазначила в письмовій заяві до суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог позивача, пояснивши суду, що вказаний автомобіль був придбаний ОСОБА_2 за їх спільні кошти 16.08.2013 в м. Луцьку. Позивач позичав їм кошти 23.08.2013 у розмірі 6800 грн. для переобладнання автомобіля. Протягом 2014 року кошти були повністю повернуті ОСОБА_1

Суд, заслухавши пояснення третьої особи, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити частково. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ 115103 власником автомобіля «Peugeot Partner», державний номерний знак НОМЕР_1, є ОСОБА_2.

З письмової розписки від 01.09.2013 вбачається, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 3500 доларів США для придбання автомобіля «Пежо партнер» для позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Для виникнення зобов'язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: збільшення майна однієї сторони (набувачем), з одночасним зменшенням його у іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

У постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року по справі №6-122цс14 було викладено правову позицію, за якою зазначено, що відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту.

Вимога позивача про визначення способу виконання рішення суду шляхом накладення стягнення на автомобіль «Peugeot Partner» задоволенню не підлягає, оскільки вона не передбачена ст. 217 ЦПК України на яку посилається позивач. Адже згідно ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Визначення порядку виконання рішення - це встановлення у судовому рішенні конкретних заходів та дій, які слід вчинити у разі, якщо рішення не буде виконано добровільно.

Рішення суду стосується повернення коштів набутих без достатньої правової підстави, а не рухомого майна автомобіля.

Вимога позивача визнати за ним право власності на автомобіль «Peugeot Partner», державний номерний знак НОМЕР_1, задоволенню не підлягає, оскільки він є власністю ОСОБА_2. У судовому засіданні позивачем не доведено факт придбання відповідачем автомобіля за кошти позивача. Згідно поліса № АС / 4144453 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСОБА_2 23.08.2013 року застрахував автомобіль «Peugeot Partner», державний номерний знак НОМЕР_1. Тобто станом на 04.09.2013 року ОСОБА_2 вже мав у користуванні вказаний автомобіль, що ставить під сумнів його придбання за кошти позивача 04.09.2013 року.

За таких обставин суд, керуючись ст. ст. 5, 10, 60, 212, 213 ЦПК України, ст. 1212 ЦК України, суд

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 93 860 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення, а неприсутніми особами в той же строк з дня отримання копії рішення, шляхом подачі апеляційної скарги в Апеляційний суд Вінницької області через Барський районний суд Вінницької області.

Суддя: