ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/866/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2016 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П., розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 187/866/16-ц за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Петриківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності на об`єкт нерухомості в порядку спадкування за законом,-

Обставини справи:

12.09.2016 ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 (далі Позивач) з позовом до Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Петриківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності на об`єкт нерухомості в порядку спадкування за законом. Позивач свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 10 серпня 2014 року помер його батько ОСОБА_3. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з домоволодіння, розташованого за адресою: вул. Зелена 20, с. Шульгівка Петриківського району Дніпропетровської області. Звернувшись до нотаріуса для отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом, отримав відмову, оскільки відсутня відмітка про реєстрацію права власності домоволодіння.

Представник неповнолітнього ОСОБА_1 надала до суду заяву, в якій просить позов задовольнити в повному обсязі, на спадкове майно не претендує, просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Позивач також надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначив, що інших спадкоємців окрім нього немає, просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Представник відповідача Шульгівська сільська рада Петриківського району Дніпропетровської області в судове засідання також не з`явився, проте надав до суду заяву, про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа надала заяву про розгляд справи у відсутності їх представника.

Враховуючи, те що сторони скористалися своїм правом врегульованим ч.2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

встановив:

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

10.08.2014 помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КИ № 587297 виданого 11.09.2014.

Відповідно до свідоцтва про народження серія І-КИ № 135262 виданого 28.08.2007 ОСОБА_2 являється сином померлого, де в графі ''батьки'' батьком зазначено ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із домоволодіння, розташованого за адресою: с. Шульгівка вул. Зелена, 20 Петриківський район Дніпропетровська область.

Звернувшись із заявою про прийняття спадщини як спадкоємиць за законом, Позивачу постановою державного нотаріуса від 29.07.2016 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ОСОБА_3, оскільки за життя спадкодавець не здійснив державну реєстрацію права власності житлового будинку.

Згідно листа Петриківської державної нотаріальної контори від 19.09.2016 № 1479/02-14, на майно ОСОБА_3, померлого 10.08.2014, який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, заведена спадкова справа 308/2014 за заявою від 12.12.2014 ОСОБА_1, яка діє як законний представник від імені малолітнього сина ОСОБА_2 про прийняття спадщини за законом. Інших заяв не надходило.

В підтвердження того, що вказане домоволодіння належало померлому ОСОБА_3, як доказ до матеріалів справи долучено копію Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20.06.2000 державним нотаріусом Петриківської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1955 з якого вбачається, що вищезазначене домоволодіння, перейшло ОСОБА_3 по закону від його батька ОСОБА_4, а останньому від його матері ОСОБА_5, що належало їй на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 30.03.1987 виконкомом Шульгівської сільської ради народних депутатів Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в Дніпродзержинському БТІ 30.03.1987 за реєстровим № 421.

Згідно листа ОКП ''Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації'' підтверджено ту обставину, що остання реєстрація права власності на домоволодіння № 20, розташованого за адресою: вул. Зелена с. Шульгівка Петриківського району Дніпропетровської області була здійснена 30.03.1987 за ОСОБА_5, тобто як і викладено у вищезазначеному Свідоцтві про право на спадщину за законом.

Окрім цього, до матеріалів справи долучено довідку від 23.08.2016 № 607 виданою виконкомом Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, де зазначено, що саме ОСОБА_3 (батько Позивача) дійсно був зареєстрований і проживав до дня смерті по вул. Зеленій, 20 в с. Шульгівка Петриківського району Дніпропетровської області. Також у довідці зазначено, що на день смерті ОСОБА_3 мав склад сімї - син ОСОБА_2

За таких обставин, Позивачем обгрунтовано належність спірного будинку ОСОБА_3, який залишився йому за законом після смерті батька, але за час свого життя не встиг здійснити державну реєстрацію права власності вище згаданого домоволодіння.

Правовідносини, що є предметом спору регулюються Главою 29 ''Захист права власності ЦК України та Книгою Шостою ''Спадкове право'' Цивільного кодексу України 2004 року, оскільки спадщина відкрилася після 1 січня 2004 року.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до положень статей 1261, 1268 ч.ч.2 та 5, 328 ч. 2 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1268 ч. 4 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

За життя ОСОБА_3, який є батьком неповнолітнього ОСОБА_2 заповіт не складав. З огляду на вимоги ст. 1261 ЦК України ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги, оскільки на момент смерті батька був неповнолітнім, то він фактично прийняв спадщину в силу ч.4 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ст. 3 Конвенції ''Про права дитини'' від 20.11.1989, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

З огляду на викладене, враховуючи, що Позивачем підтверджено право власності спадкодавця на домоволодіння, з метою забезпечення права на спадщину та захисту прав неповнолітнього, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Судовий збір сплачено в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1) право власності у порядку спадкування за законом на домоволодіння, розташованого за адресою: с. Шульгівка вул. Зелена, 20 Петриківський район Дніпропетровська область, після померлого 10 серпня 2014 року ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_6