Справа № 202/3257/16-ц
Провадження № 2-о/0202/121/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Фісун К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1, заінтересована особа: Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначила, що 08 травня 2016 року її донька ОСОБА_2 у пологовому будинку м. Донецька народила сина, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 350, виданого 18.05.2016 року Центральною державною клінічною лікарнею № 24 м. Донецька. Донька заявниці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України вступила до шлюбу 13.09.2013 року у м. Донецьку та взяла прізвище свого чоловіка ОСОБА_2.

ОСОБА_2 проживає з заявницею у м. Дніпропетровську, має довідку про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи, а зареєстрована у м. Донецьку, за адресою: вул. Верхньоактюбінська, 5 а. 20 березня 2016 року ОСОБА_2 була змушена виїхати до м. Донецька у зв'язку зі смертю її батька і там народила дитину.

Однак, на даний час дитина не зареєстрована в державних реєстрах, оскільки народилась на окупованій території. Встановлення факту народження дитини заявниці потрібно для отримання свідоцтва про народження. Посилаючись на ст. ст. ч. 1 ст. 256, ст. 257-1 ЦПК України просить суд встановити факт народження дитини (хлопчика) ОСОБА_4, дата народження 08.05.2016 року, місце народження м. Донецьк; мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України; батько ОСОБА_5, громадянин РФ.

В судове засідання заявник зявилася, вимоги викладені в заяві підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити їх. Підтвердила факт народження онука ОСОБА_4.

Представник Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

За умовами ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Судом встановлено, що донька заявниці ОСОБА_1 змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом РАГСу Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку від 13 вересня 2013 року, актовий запис № 616.

Згідно свідоцтва про народження серії VII-ОН № 351721 від 08 грудня 1987 року, батьками ОСОБА_2 є батько ОСОБА_6 та матір ОСОБА_1.

З матеріалів справи вбачається, що в місті Донецьк народилася дитина (хлопчик) - ОСОБА_4, дата народження 08.05.2016, від матері ОСОБА_2, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 350, виданого 18.05.2016 року Центральною державною клінічною лікарнею № 24 м. Донецька.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

Пунктом 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10 2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма N ЮЗ/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545 ( гі 150-06 ), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.

Відповідно до Додатку 1 до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» із змінами, місто Донецьк Донецької області віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Зазначене місце народження дитини є тимчасово окупованою територією України, визначеною Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року №254-VIII «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями».

Частинами 2, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 цього ж Закону, у разі порушення його положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Відповідно до ч. 3 ст. 257-1 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації народження дитини документи встановленого законодавством України зразка, з метою захисту законних прав та інтересів заявника як громадянина України та народженої у її доньки дитини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає за можливе встановити факт народження дитини (хлопчика) ОСОБА_4, дата народження 08.05.2016 року, місце народження м. Донецьк Донецької області; мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України; батько ОСОБА_5, громадянин РФ.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215, 256, 257-1 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України задовольнити.

Встановити факт народження дитини (хлопчика) ОСОБА_4, дата народження 08.05.2016 року, місце народження м. Донецьк Донецької області; мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України; батько ОСОБА_5, громадянин РФ.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя : Л.П.Слюсар