Справа № 275/57/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді: Данилюк О. С.

при секретарі Марієвській Н.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Брусилів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Житомирської області про відшкодування збитків, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування збитків, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що 20.01.2015 року він звернувся до ОСОБА_2 районної державної адміністрації з заявою про надання в оренду невитребуваних земельних часток (паїв) на території Водотиївської сільської ради (реформованого КСП «Зоря полісся») Брусилівського району в кількості 28 площею 181,3439,11 га для ведення фермерського господарства (товарного сільськогосподарського виробництва). Втім, відповідач ОСОБА_2 РДА його заяву не розглянула, рішення не прийняла. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 24.09.2015р. визнано протиправним нерозгляд ОСОБА_2 РДА заяв ОСОБА_1 від 20.01.2015р. щодо надання в оренду невитребуваних земельних часток ( паїв) на території Озерської та Водотиївської сільських рад та зобовязано розглянути вказані заяви. Вважає, що такою бездіяльністю відповідач порушив його конституційне право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, передбачене ст. 42 Конституції України. Просив суд стягнути з відповідача на його користь 1064061,3 грн. як упущену вигоду, а також судовий збір на користь держави.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, додатково суду пояснивши, що через нерозгляд його заяв відповідачем він у 2015 році не отримав бажані земельні ділянки в оренду. На вказаних земельних ділянках він збирався посіяти пшеницю та отримати з цього прибуток. Оскільки через протиправні дії відповідача цей прибуток ним не було отримано, він розрахував упущену ним від цього вигоду, врахувавши витрати, яких би він поніс, якщо б отримав землю в оренду, згідно технологічних карт. Також пояснив, що зерно, добрива, паливо та інші витрати, закладені ним у вказаний розрахунок, фактично ним понесені не були. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Житомирської області за дорученням ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, якою позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала в повному обсязі з підстав, зазначених у поданих нею письмових запереченнях, просила розглянути справу в її відсутність та у задоволенні позову відмовити. Згідно письмових заперечень відповідач не визнав позовні вимоги ОСОБА_1, зазначивши, що 20.01.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 РДА з заявою про надання йому в оренду для ведення фермерського господарства (товарного сільськогосподарського виробництва) невитребуваних земельних часток (паїв) на території Водотиївської сільської ради в кількості 28 земельних ділянок орієнтовною площею 181,3439 га. 28.01.2015 року листом за підписом голови ОСОБА_2 РДА ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд його звернення та розяснено, що такі земельні ділянки надаються виключено для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фізичним особам невитребувані земельні ділянки (паї) в користування на умовах оренди для ведення фермерського господарства не надаються, а крім того невитребувані земельні ділянки (паї) перебували в користуванні на умовах оренди в іншого субєкта господарювання з березня 2014 року терміном на 5 років. 19.02.2015 року заява ОСОБА_1 була розглянута на засіданні комісії з розгляду звернень підприємств, організацій, установ і громадян щодо надання земельних ділянок, рішенням якої було рекомендовано РДА відмовити у задоволенні вказаної заяви, про що листом № 46 від 23.02.2015р. за підписом голови РДА було повідомлено позивача. В подальшому ОСОБА_1 було подано адміністративний позов до Житомирського окружного адміністративного суду про визнання бездіяльності ОСОБА_2 РДА протиправною та зобовязання вчинити дії, в обґрунтування якого було вказано, що протокольне рішення комісії носить рекомендаційний характер і не є рішенням субєкта владних повноважень, тому рішення за його заявами повинно прийматись ОСОБА_2 РДА, чого зроблено не було. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 24.09.2015 року вказаний позов ОСОБА_1 було задоволено, визнано протиправним нерозгляд ОСОБА_2 РДА заяв ОСОБА_1 від 20.01.2015р. щодо надання в оренду невитребуваних земельних часток (паїв) та зобовязано розглянути вказані заяви. На виконання зазначеного рішення суду головою ОСОБА_2 РДА на підставі рішення комісії з розгляду звернень підприємств, організацій, установ і громадян щодо надання земельних ділянок від 11.11.2015р. видане розпорядження № 334 від 16.11.2015р. « Про відмову в наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) в оренду ОСОБА_1В.». Вказане розпорядження було оскаржене ОСОБА_1 до Житомирського окружного адміністративного суду, де в обґрунтування позову він зазначив, що не звертався до РДА з заявою про надання дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), а звертався з заявою про надання в оренду невитребуваних земельних часток (паїв). Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 25.01.2016р. даний позов ОСОБА_1 було задоволено, визнано протиправним та скасовано розпорядження голови ОСОБА_2 РДА № 334 від 16.11.2015р. «Про відмову в наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) в оренду ОСОБА_1В.» та зобовязано РДА повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.01.2015р. щодо надання в оренду невитребуваних земельних часток (паїв) на території Водотиївської сільської ради. На виконання вказаного судового рішення заяву ОСОБА_1 від 20.01.2015р. повторно було розглянуто на засіданні комісії з розгляду звернень підприємств, організацій, установ і громадян щодо надання земельних ділянок, рішенням якої від 25.02.2016р. було рекомендовано РДА відмовити у задоволенні вказаної заяви через відсутність вільних невитребуваних земельних часток (паїв) на території сільської ради, підготувавши відповідне розпорядження голови РДА. В подальшому головою ОСОБА_2 РДА було видане розпорядження № 53 від 26.02.2016р. « Про відмову в наданні в оренду невитребуваних земельних часток (паїв) ОСОБА_1В.». Зазначене розпорядження було оскаржене ОСОБА_1 в судовому порядку, втім, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.04.2016р. в задоволенні позову ОСОБА_5 було відмовлено. На даний час вказана постанова оскаржується позивачем в апеляційному порядку. Таким чином, відповідач вважає, що заява ОСОБА_1 від 20.01.2015р. розглянута ним в повній мірі згідно встановленого законом порядку, тому доводи позивача щодо спричинення нерозглядом вказаної заяви збитків на суму 1064061,3 грн. є хибними, через що просили у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Суд, вислухавши доводи позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові заперечення відповідача ОСОБА_2 РДА, а також вивчивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 20.01.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 РДА з заявою про надання йому в оренду для ведення фермерського господарства (товарного сільськогосподарського виробництва) невитребуваних земельних часток (паїв) на території Водотиївської сільської ради в кількості 28 земельних ділянок орієнтовною площею 181,3439 га.

На засіданні комісії з розгляду звернень підприємств, організацій, установ і громадян щодо надання земельних ділянок 19.02.2015р. було прийнято рішення, яким рекомендовано РДА відмовити в задоволенні вказаної заяви ОСОБА_1

Листом № 45 від 23.02.2015р. голова ОСОБА_2 РДА повідомив ОСОБА_1 про рекомендацію комісії з розгляду звернень підприємств, організацій, установ і громадян щодо надання земельних ділянок від 19.02.2015р. відмовити РДА задовольнити його заяву.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 24.09.2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 РДА про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії було задоволено, визнано протиправним нерозгляд ОСОБА_2 РДА заяв ОСОБА_1 від 20.01.2015р. щодо надання в оренду невитребуваних земельних часток (паїв) та зобовязано розглянути вказані заяви (а.с. 4-6).

Обґрунтовуючи вимоги даної позовної заяви щодо відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, ОСОБА_1 посилався на те, що нерозгляд його заяви від 20.01.2015р. відповідачем позбавив його можливості отримати в 2015 році земельні ділянки в оренду, використати їх для вирощення пшениці та отримання прибутку від її продажу.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ст. 1173 ЦК України).

Таким чином, юридичною підставою майнової відповідальності органів місцевого самоврядування є заподіяння шкоди юридичним чи фізичним особам у результаті прийняття незаконних рішень, вчинення неправомірних дій або бездіяльності при здійсненні ними виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування, передбачених Законом та іншими законами.

Необхідними елементами такої відповідальності (незалежно від вини цих органів та осіб) є: шкода, протиправна поведінка та причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою.

Відповідно до приписів статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Тобто у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані.

Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд на підставі ст. ст. 10, 11, 27, 60 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобовязана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З аналізу наведених вище правових норм випливає, що пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі відсутності порушень його прав. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Разом з тим, судом встановлено, що вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення упущеної вигоди у розмірі 1064061,3 грн. базуються на розрахунку можливого прибутку у разі отримання ним земельних ділянок в оренду, ведення на них товарного сільськогосподарського виробництва, продажу вирощеної продукції. Такі розрахунки є теоретичними, побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами, що свідчили б про конкретний розмір прибутку, який міг би і повинен був отримати позивач, якщо б відповідач не здійснював протиправні дії. Технологічні карти, використані позивачем в обґрунтування наведеного розрахунку упущеної вигоди, суд належними доказами в даному випадку не вважає.

За таких обставин вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування як упущеної вигоди 1064061,3 грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 22, 1166, 1173 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 27, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Житомирської області про відшкодування збитків, - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_6