АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 01 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/13344/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Колесник О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01 вересня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу повернуто позивачу для подання до належного суду.

Не погодившись із такою ухвалою суду ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно повернув позовну заяву позивачу, тим самим позбавив його права на справедливий судовий розгляд всупереч вимогам ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Оскільки останнім відомим місцем проживання відповідача є адреса: АДРЕСА_1, що за адміністративно-територіальним поділом м. Києва відноситься до Дарницького району, та за даною адресою знаходиться нерухоме майно відповідача, а тому відповідно до вимог ч.9 ст.110 та ч.3 ст.122 УПК України суд був зобов'язаний відкрити провадження у справі.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, в червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу (а.с.2-10).

Повертаючи позовну заяву для подання до належного суду, суд першої інстанції виходив із того, що справа не підсудна Дарницькому районному суду м. Києва відповідно до вимог ч.1 ст. 109 ЦПК України, оскільки згідно з відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в м. Києві, одержаними судом в порядку ч. 3 ст. 122 ЦПК України, останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача розташоване у Голосіївському районі м.Києва.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна з огляду на наступне.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Так, за загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно з ч.9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Крім того, згідно ч. 14 ст. 110 ЦПК України - позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею, підсудна справа за винятком виключної підсудності, встановленою ст. 114 цього Кодексу.

Відповідно до п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» - право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (ст. 10 ЦПК України) і правилом альтернативної підсудності (ст. 110 ЦПК України) підсудна справа, належить виключно позивачеві (ч. 14 ст. 110 ЦПК України). Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної і альтернативної підсудності, то суд не має права повернути позивачеві позовну заяву (передати справу на розгляду іншого суду) з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м. Києві, одержаними судом в порядку ч. 3 ст. 122 ЦПК України, ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, проте, 04 березня 2015 року був знятий з реєстрації для подальшої реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, що за адміністративно-територіальним поділом м. Києва відноситься до Дарницького району (а.с.15).

Відповідно до довідки №19 від 14 липня 2016 року, виданої Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстрований (а.с.18).

Відомості про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні.

Але ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1.

Виходячи з наведених положень законодавства, відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України, позивач обґрунтовано звернувся з позовом до Дарницького районного суду м. Києва за місцем знаходження майна відповідача.

З огляду на викладене, ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до ч. 3 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 01 вересня 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль