Справа №431/4614/16-ц
Провадження №2/431/1441/16
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

30 вересня 2016 року Суддя Старобільського районного суду Луганської області Кудрявцев І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Верхньопокровської сільської ради Старобільського району Луганської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання недійсними рішення та свідоцтва,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду у порядку цивільного судочинства з позовною заявою до Верхньопокровської сільської ради Старобільського району Луганської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання недійсними рішення та свідоцтва.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує рішення Верхньопокровської сільської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та оскаржує свідоцтво про право власності видане реєстраційною службою Старобільського РУЮ.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до пунктів «а», «б», «в» ч.1 ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відтак органи місцевого самоврядування у вказаних правових відносинах є субєктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції (нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу).

Відповідний висновок міститься у рішенні Конституційного Суду України № 10-рп/2010 від 1 квітня 2010 року у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, у якому визначено, що вирішення земельних спорів фізичних та юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень щодо оскаржень його рішень (нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом статті 9 цього Закону державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус.

Отже, предметом даного позову є визнання недійсними рішень субєктів владних повноважень, а тому на даний спір відповідно до п.1 ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, як на спір фізичної особи із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, поширюється компетенція адміністративних судів.

Такі ж рекомендації містяться у п.8, п.12 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №8 від 20.05.2013р. «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» і такі ж висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 07.06.2016р. у справі №820/3507/15.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

У звязку з чим вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі за даною позовною заявою, оскільки позовні вимоги, заявлені ОСОБА_1, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а мають розглядатися в порядку адміністративного судочинства на підставі адміністративної позовної заяви.

Крім того, оскільки при подачі позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 580грн., вважаю за необхідне на підставі п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» повернути йому сплачену суму судового збору.

Керуючись п.1 ст.1, ч.5, ч.6 ст.122, ст.210 ЦПК України суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Верхньопокровської сільської ради Старобільського району Луганської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання недійсними рішення та свідоцтва.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області повернути ОСОБА_1 судовий збір, сплачений ним 29.09.2016р. згідно квитанції №0.0.625851425.1 в ПАТ КБ «ПриватБанк»» та зарахований на р/р 0331, код класифікації доходів 22030001, отримувач ГУДКСУ в Старобільському районі, код ЄДРПОУ отримувача коштів 37858396, МФО 804013, банк отримувача коштів ГУДКСУ в Луганській області, у розмірі 580 гривень.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу ОСОБА_1 разом із позовною заявою та усіма доданими до неї документами.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.В. Кудрявцев