МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Номер провадження №2з/521/334/16
УХВАЛА

04 жовтня 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого судді Жуган Л.В.

при секретарі Іськовій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» 29.06.2016 року, звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 3578, 53 долари США, що за курсом НБУ станом на 31.05.2016 року складає 90035,81 та суми сплаченого судового збору.

В обґрунтування поданої заяви, представник позивача зазначив, що відповідач протягом тривалого часу не виконує взяті на себе зобовязання, з підстав чого у Банка відсутні підстави вважати, що відповідачем будуть припинені недобросовісні дії щодо виконання обовязків перед кредитором, неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

З метою недопущення ухилення боржника від виконання зобовязань, представник позивача просить суд:

- накласти арешт на рухоме майно, а саме на автомобіль марки TOYOTA, модель: SOLARA, рік випуску 2004, дата реєстрації: 02.04.2007 року, яке належить ОСОБА_2, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, в межах суми стягнення;

- направити до Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства Юстиції України заяви про реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а саме на автомобіль марки TOYOTA, модель: SOLARA, рік випуску 2004, дата реєстрації: 02.04.2007 року, який належить ОСОБА_2;

- Обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань; заборонити відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб видачу відповідачу паспорта/проїзного документа; Адміністрації ДПС України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортів/проїзних документів, обмежити особу (боржника) у праві виїзду за ежі України до виконання нею своїх зобовязань.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що підстави для її задоволення відсутні.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом встановлено, що представником позивача не надано до суду доказів належності автомобіля марки TOYOTA, модель: SOLARA, рік випуску 2004, дата реєстрації: 02.04.2007 року саме відповідачу ОСОБА_2, з підстав чого вимоги про накладення арешту на вказаний автомобіль та вчиняти певні дії щодо автомобілю - не підлягають задоволенню.

Досліджуючи вимоги представника позивача про обмеження відповідача у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом види забезпечення позову. Перелік видів забезпечення позову визначений у ст. 152 ЦПК. Серед видів такого забезпечення у ст. 152 ЦПК не передбачено вжиття судом тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Згідно Узагальнень судової практики ВСУ від 01.02.2013 року, зазначено, що враховуючи те, що в цивільному процесі відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 151 - 153 ЦПК, застосовувати такий вид забезпечення позову, як тимчасове обмеження у виїзді за межі України, слід дійти висновку, що суди не можуть застосовувати зазначений спосіб забезпечення позову на стадії розгляду цивільної справи про стягнення заборгованості та виконання інших зобов'язань, оскільки це порушує норми ЦПК та свідчить про вихід суду за межі своїх процесуальних повноважень, порушення принципу верховенства права, проголошеного Конституцією, та вимог ст. 6 Конвенції щодо вирішення справи судом, встановленим законом.

Враховуючи те, що вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ст. 377-1 ЦПК України, та за поданням державного виконавця на підставі п. 18 ст. 11 Закону «Про виконавче провадження», у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні, вимоги представника позивача в цій частині також не підлягають задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного заява представника позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню судом.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л.В. Жуган