Справа № 310/5242/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, вказуючи, що в провадженні Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 310/5242/15-ц, який видано 09.02.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми коштів за договором позики від 03.06.2013 року в розмірі 2 352 297,00 грн., з яких 1 606 760,00 грн. - основна сума позики та 7 454 537,00 грн. - винагорода за користування коштами.

26.05.2016 року на виконання до відділу надано оригінал виконавчого документа, заява про прийняття до виконання виконавчого листа, відкриття виконавчого провадження та заява про накладення арешту на майно боржника.

26.05.2016 року державним виконавцем на підставі ст. 17, 19, 20 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією відповідно до вимог чинного закону.

На підставі ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» боржникові надано строк до 01.06.2016 року для самостійного виконання рішення суду, але жодних дій для вирішення питання не вчинено, постанова про відкриття виконавчого провадження не оскаржена, жодних заяв не надходило.

У зв'язку з тим, що боржник належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, проте жодних доказів про виконання рішення суду не наддав, державним виконавцем розпочато примусове виконання відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження»

26.05.2016 року з метою виявлення рухомого майна боржника направлено запити до відповідальної особи за базу АІС «Автомобіль», та отримано відповідь - що за боржником на праві власності рухоме майно не зареєстровано. Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно - інформація відсутня, державного реєстру іпотек -інформація відсутня. Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців - інформація відсутня (окрім арешту від 26.05.2016 року за вказаним провадженням).

Згідно відповіді УПФУ від 01.06.2016 року, про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, про осіб які отримують пенсію - боржник працює у ПП «Мідас» ( Пролетарський 102, м. Бердянськ), та отримує пенсію в ПФУ в розмірі 1230 грн. - соціальна пенсія на дитину в разі втрати годувальника на підставі ст. 93 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Згідно відповіді з ДПС України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями - виявлено два відкриті рахунку в ПАТ «УКРСОЦБАНК» та AT «ОСОБА_4 АВАЛЬ».

26.05.2016 року державним виконавцем направлено вимогу до Бердянської ОДПІ, про надання інформації щодо майнового та фінансового стану боржника, виявити задекларований дохід за звітній період з 1-го півріччя 2015 року по 2-ге півріччя 2016 року.

01.06.2016 року державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника, яка направлена для виконання до відповідних установ та до відома боржника.

03.06.2016 року з Бердянської ОДПІ отримано відповідь, боржник є фізична особа-підприємець, застосовує спрощену систему оподаткування на другій групі. Відповідно до поданої податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця № НОМЕР_1 від 21.01.2016 року за 2015 рік в період з 01.04.2015 р. по 31.12.2015 р. загальна сума доходу склала 59 953,0 грн.

Станом на 08.06.2016 рік, самостійно рішення суду боржником не виконано.

В ході проведення виконавчих дій стало відомо, що боржнику відомо про вимоги заявлені стягувачем про стягнення заборгованості, оскільки про розгляд цивільної справи сторони були повідомлені, в судовому засіданні інтереси боржника представляв адвокат. Також в засіданні був і стягувач по справі.

Згідно долученої до матеріалів справи розписки, складеної боржником власноручно, зі змісту якої стало відомо, що боржник ОСОБА_2 зобов'язалась повернути грошові кошти в строк до 01.06.2016 року, а у разі невиконання умов договору зобовязалась передати стягувачеві рухоме та нерухоме майно, придбане за отримані кошти та яке на праві власності їй належить. Також боржник забов'язалась без згоди ОСОБА_3 не відчужувати майно яке надала в заставу. Проте, згідно відповіді з бази АІС-автомобіль, за боржником рухоме майно не зареєстроване. Вказана розписка датована 03 червня 2013 р., з того часу боржник ОСОБА_2 заборгованість не сплатила.

Згідно інформації наданої стягувачем, транспортні засоби: автобус пасажирський MAN 18.420 HOCL д/н НОМЕР_2 та автобус пасажирський SCANIA д/н НОМЕР_3 був наданий як залогове майно до виконання боржником своїх забов'язань.

Також, державним виконавцем встановлено, що вказане майно про яке повідомив стягувач, належить не боржникові, а зареєстроване на ПП «Мідас» власником якого є ОСОБА_5. Боржник ОСОБА_2 є директором, тобто ОСОБА_2 розпоряджається майном яке їй не належить для отримання вигоди.

Зазначені дії свідчать про те, що боржником свідомо вчиняються дії для того щоб уникнути виконання рішення, а саме: унеможливити виконати рішення суду в зв'язку з відсутністю майна.

Просила задовольнити подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії СВ №340694, виданий Бердянським МВУМВС України в Запорізькій області 12.01.2001 року, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання нею своїх зобов'язань. Направити державному виконавцю рішення про обмеження боржника у праві виїзду за межі України для подальшого направлення для виконання до Державної прикордонної службу України.

У судоовому засіданні державний виконавець Головченко Ю. С. подання підтримала і просила його задовольнити.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Статтею 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» передбачено право органів Державної прикордонної служби України не пропускати через державний кордон України осіб, яким за мотивованим письмовим рішенням суду тимчасово обмежено право виїзду з України.

Статтею 377-1 ЦПК України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Постановою державного виконавця Головченко Ю. С. від 26.05.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №310/5242/15-ц, який видано 09.02.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми коштів за договором позики від 03.06.2013 року в розмірі 2 352 297,00 грн., з яких 1 606 760,00 грн. - основна сума позики та 745 537,00 грн. - винагорода за користування коштами. Боржнику надано строк для добровільного виконання рішення суду до 01.06.2016 року (а.с.91).

Згідно супровідного листа копію зазначеної постанови державного виконавця направлено сторонам виконавчого провадження 26.05.2016 року за №18428 (а.с.91), але в наданих суду державним виконавцем реєстрах (а.с.107, 109, 126) та інформації ДППЗ «Укрпошта» (а.с. 108, 110, 127) відсутні відомості про відправлення та отримання цього листа ОСОБА_2

Заявник посилається, на невиконання боржником рішення суду в строк 01.06.2016 року, але зазначена обставина, на думку суду, не може свідчити про умисне ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, оскільки заявником не доведено вручення боржнику постанови державного виконавця від 26.05.2016 року до цієї дати.

Відсутність у боржника рухомого та нерухомого майна, грошових рахунків у банках також не свідчить про умисне ухилення від виконання рішення суду.

Заявник посилався на ті обставини, що боржнику відомо про вимоги заявлені стягувачем про стягнення заборгованості, оскільки він знав про розгляд спору в суді та про прийняте рішення, але ОСОБА_2 не виконала в добровільному порядку зобовязання за розпискою (а.с.111), здійснила дії по прихованню майна на яке могло бути накладено стягнення, що свідчить вчинення боржником свідомих дій, які направлені на уникнення від виконання рішення. Суд вважає, що зазначені заявником обставини не можуть бути підставою для задоволення подання, оскільки вони не доведені належними та допустимими доказами. Крім того, заявником не доведено, що ці дії з приховання майна мали місце після прийняття рішення по справі та з метою ухилення від його виконання.

Згідно матеріалів виконавчого провадження ОСОБА_2 працює у ПП «Мідас» на посаді директора з 01.10.2011 року по теперішній час і за 2015 рік їй нараховано 15 487,9 грн. заробітної плати (а.с.129), вона також є пенсіонером і отримує пенсію за віком (а.с.132), а також соціальну пенсію на дитину в звязку з втратою годувальника в розмірі 1230 грн. За повідомленням Бердянської ОДПІ боржник є фізична особа-підприємець, застосовує спрощену систему оподаткування і відповідно до поданої податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи -підприємця № від 21.01.2016 року за 2015 рік в період з 01.04.2015 р. по 31.12.2015 р. загальна сума доходу склала 59 953,0 грн. Судом також встановлено, що за квитанцією від 16.06.2016 року ОСОБА_2 оплатила 6250 грн. заборгованості за виконавчим провадженням ВП №51249707 (а.с.128). Зазначені докази свідчать про те, що боржник має можливість виконувати рішення суду і виконує його.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про відсутність умисного ухилення ОСОБА_6 від виконання зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням від 12.11.2015 року (а.с.58), тому підстави для задоволення подання відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України», ст. 20 ЗУ «Про Державну прикордонну службу України», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 в праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя