АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Суддя-доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді - Панченка М.М.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє за дорученням ОСОБА_4, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року про повернення заявнику позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року повернуто заявнику позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява підписана представником позивача - ОСОБА_3, а положення сімейного законодавства не передбачають можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя.

В поданій апеляційній скарзі представник позивача просить указану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті. Зазначає, що позовна заява подана уповноваженим представником позивача, а чинне процесуальне законодавство не містить заборони на підписання документів представником сторони.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено судом, позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу підписана представником позивача - ОСОБА_3.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява від імені позивача подана особою, яка не має повноважень на ведення справи, оскільки чинне сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу одним з подружжя.

Проте, колегія суддів з таким висновком погодитися не може.

Так, згідно п. 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, позовна заява повертається також у випадках, коли заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 ЦПК України, сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 42 ЦПК України, Повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені довіреністю фізичної особи.

Згідно приписів ч.ч. 1-2 ст. 44 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.

З матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви позивачем додано копію нотаріально посвідченої довіреності від 30.09.2016 року, згідно якої ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_3 на представництво її інтересів в судах, яка внесена до реєстру за №1346 та чинна до 30.09.2019 року /а.с. 3/.

Згідно умов Довіреності, ОСОБА_3 має право підписувати та подавати позовні заяви в інтересах та від імені ОСОБА_4.

Отже, суд першої інстанції, не врахувавши зазначених положень процесуального закону, помилково дійшов висновку про те, що позовну заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Посилання суду першої інстанції на п. 15 постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007 року та неможливість розірвання шлюбу представником одного з подружжя є недоречним, оскільки зазначене положення стосується позасудового порядку розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Будь-яких заборон на підписання позовної заяви про розірвання шлюбу представником позивача чинне процесуальне законодавство не містить.

Таким чином, наведене вище свідчить про порушення судом першої інстанції процесуального порядку вирішення питання про відкриття провадження, а тому указане питання підлягає повторному вирішенню судом першої інстанції.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє за дорученням ОСОБА_4, задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року, а питання відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: