Справа № 2/489/1437/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

23 травня 2016 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2016 р. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги мотивували тим, що в 2000 р. вони придбали у відповідача квартиру АДРЕСА_1, оформивши договір купівлі-продажу на товарній біржі «Українська біржа нерухомості». На теперішній час позивачі не мають можливості розпоряджатися належним їй майном, оскільки даний договір не був посвідчений нотаріально. Продавець ніяких претензій не пред'являє, проте від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу ухиляється.

Посилаючись на вищевикладене, позивачі просять суд визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений між сторонами та зареєстрований на товарній біржі «Українська біржа нерухомості» від 17.11.2000 р. - дійсним.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, від них до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Заявлені вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи Товарної біржі «Українська біржа нерухомості» в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Квартира АДРЕСА_3 належала ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі-продажу, виданого Товарною Біржею «Нерухомість-Авторитет КСК» від 15.11.2000 р., № 1-42.

17.11.2000 р. на Товарній біржі «Українська біржа нерухомості» за № 297 був укладений Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, укладений між ОСОБА_1, яка діяла від свого імені та від імені своєї малолітньої доньки - ОСОБА_3, ОСОБА_2, що діяв від свого імені, - з однієї сторони, та ОСОБА_4, що діяв від свого імені, - з іншої сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 був зареєстрований ММБТІ 27.11.2000 р. за № 18467 на ім'я ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

Претензій сторони один до одного не мали, всі умови договору купівлі-продажу дотримані. Проте на даний час нотаріальне посвідчення договору неможливе.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР), ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ст. 47 цього Кодексу недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, вправі визнати угоду дійсною.

На час укладання договору купівлі-продажу сторони ухилились від його нотаріального посвідчення.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що права позивачів порушено, іншим шляхом поновити їх неможливо, отже заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі статей 47, 227 ЦК УРСР, ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року за № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» та керуючись ст.12, 30, 60, 88, 214, 226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, укладений між ОСОБА_1, яка діяла від свого імені та від імені своєї малолітньої доньки ОСОБА_3, ОСОБА_2 - з однієї сторони, та ОСОБА_4 - з іншої сторони, зареєстрований 17.11.2000 р. на Товарній біржі «Українська біржа нерухомості» за № 297 - дійсним

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: