Справа №587/144/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/476/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

02 березня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Сибільової Л. О.,

суддів - Криворотенка В. І. , Лузан Л. В. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3, поданою її представником ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська»

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 05 лютого 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська» до ОСОБА_3 про стягнення збитків, стягнення орендної плати та розірвання договору оренди землі,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 05 лютого 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 та зустрічного позову ТОВ АФ «Косівщинська» відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати в частині відмови їй у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення в цій частині, яким задовольнити її позов.

Зазначає, зокрема, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відсутність систематичної несплати їй орендної плати та вини відповідача у порушенні зобов'язання, не застосував умови договору оренди землі в частині нарахування та виплати орендної плати та не врахував, що визначена в договорі сума орендної плати 1083,75 грн. не є остаточною, а є базовою. Остаточною сумою орендної плати, що підлягає виплаті щороку, є та, яка буде визначена сторонами шляхом множення базової суми на індекси інфляції.

Суд не врахував, що земельна ділянка передана в оренду у листопаді 2006 року, і саме з моменту передачі земельної ділянки в оренду фактично розпочалися відносини оренди між сторонами. З цього моменту необхідно застосовувати до орендної плати індекси інфляції.

Суд дав невірну оцінку зміні розміру орендної плати протягом періоду дії договору оренди землі, вказавши, що умовами додаткового договору до договору оренди землі внесені зміни щодо розміру орендної плати (збільшено орендну плату з 442 грн. до 1083,75 грн.), але не врахував, що після збільшення розміру орендної плати зобов'язання щодо обчислення її розміру з урахуванням індексів інфляції залишилося в силі. Суд не взяв до уваги, що з договору оренди землі від 17 січня 2005 року та додаткового договору від 01 січня 2009 року вбачається, що визначена сторонами орендна плата у сумі 1083,75 грн. не включає в себе індекси інфляції попередніх років.

В апеляційній скарзі ТОВ АФ «Косівщинська», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позову ТОВ АФ «Косівщинська» скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Зазначає, зокрема, що суд першої інстанції не дав належної оцінки тому, що передана товариству в оренду земельна ділянка протягом 2013-2014 років використовувалась ТОВ «АВІС-УКРАЇНА», в звязку з чим ТОВ АФ «Косівщинська» має право на відшкодування упущеної вигоди, повернення сплаченої орендної плати за 2013 рік та розірвання договору оренди землі.

Суд зробив помилкові висновки про те, що надані товариством розрахунки не отриманого доходу мають абстрактний характер, оскільки в матеріалах справи є копія листа (довідки) відділу статистики у Сумському районі Головного управління статистики у Сумській області щодо реальної середньої урожайності сільськогосподарських культур по ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» за 2013-2014 роки, в якому зазначені основні економічні показники, розраховані по звітності товариства за 2013-2014 роки. Для розрахунку упущеної вигоди за 2013-2014 роки ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» використало підтверджені державним органом статистики показники своєї господарської діяльності за спірний період.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ТОВ АФ «Косівщинська», який підтримав свою скаргу з мотивів, в них викладених, та заперечує проти скарги іншої сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

14 січня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, виданого Косівщинською сільською радою 24 січня 2000 року, вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,95 га, кадастровий номер 130050033, яка розташована на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області.

17 січня 2005 року між нею та ТОВ АФ «Косівщинська» був укладений договір оренди землі, відповідно до якого вона надала товариству у строкове платне користування вказану земельну ділянку.

22 листопада 2006 року договір оренди землі зареєстрований у Сумському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за № 59.

Відповідно до п. 20 Договору, згідно якого передача земельної ділянки в оренду здійснюється за актом приймання-передачі, 23 листопада 2006 року земельна ділянка була передана нею та прийнята відповідачем в натурі у строкову оренду згідно акту приймання-передачі земельної ділянки, що надається в оренду.

Пунктами 5, 9, 10, 12 договору передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 29466,74 грн., орендна плата вноситься орендарем у натуральній формі; за користування земельною ділянкою відповідач зобовязується вносити орендну плату у грошовій формі розміром 442 грн., що становить 1,5% від нормативної грошової оцінки земельного паю. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, відповідно до умов п. 11 договору. Орендна плата вноситься до 30 числа останнього у звітному році місяця.

01 січня 2009 року між нею та відповідачем був укладений додатковий договір до договору оренди землі, що зареєстрований у Сумському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08 жовтня 2010 року № 82, яким змінено строк дії договору оренди землі з 5 років до 10 років, а відповідач зобовязався сплачувати орендну плату в розмірі 1083,75 грн. за рік, що становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної частки (паю). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладення додаткового договору становить 36125,14 грн.

Відповідно до листа Державного агентства земельних ресурсів України від 10 січня 2014 року №12-28-0.22-95/2-14 нормативна грошова оцінка земель в 2009 році розраховувалась з урахуванням коефіцієнту індексації, що дорівнює 1,059, отже, нормативна грошова оцінка її земельної ділянки з 2009 року по 2011 рік (включно) розраховувалась з урахуванням коефіцієнту індексації 1,059 та дорівнювала 38 256,52 грн., а розмір орендної плати, відповідно до п.9 додаткового договору оренди земельної ділянки від 01 січня 2009 року, з 2009 року по 2011 рік (включно) становив 1147,69 грн.

В порушення вимог закону та п. 28 договору, які передбачають, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, відповідач не виконує зобов'язання щодо виплати орендної плати: не виплатив орендну плату за 2011 рік; орендну плату за 2012 рік виплатив в 2013 році. Послуги в рахунок орендної плати за 2011 рік відповідачем не надавались.

Заборгованість відповідача складає 1147,69 грн. (орендна плата за 2011 рік).

У звязку з істотним систематичним порушенням відповідачем зобовязань по сплаті орендної плати вона була позбавлена можливості своєчасно, кожен рік дії договору оренди землі, отримувати матеріальні блага, на які розраховувала при укладенні договору оренди землі, а саме - орендну плату.

Починаючи з 31 грудня 2011 року станом відповідач має сплатити на її користь пеню в розмірі 87,49 грн., інфляційне збільшення заборгованості в розмірі 221,74 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 98,01 грн.

Не зважаючи на звернення її до відповідача відносно виплати орендної плати за 2011 рік відповідач прострочив виплату орендної плати за 2012 рік.

Відповідно до листа Державного агентства земельних ресурсів України від 10 січня 2014 року №12-28-0.22-95/2-14, нормативно грошова оцінка земель в 2012 році розраховувалась з урахуванням коефіцієнту індексації, що дорівнює 1,0, і нормативна грошова оцінка її земельної ділянки з 2012 року розраховувалась з урахуванням коефіцієнту індексації 1,0 та дорівнює 67 172,20 грн. у відповідності до п. 11 договору оренди земельної ділянки, згідно якого обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Станом на 2012 рік розмір орендної плати становить 2 015,17 грн.

У звязку з простроченням виплати орендної плати за 2012 рік відповідач має сплатити пеню в розмірі 149,20 грн.

Крім суми основного боргу (1147,69 грн.) з урахуванням 3% річних (98,01 грн.), пені (87,49 грн.) та з урахуванням інфляційного збільшення заборгованості (221,74 грн.) та за 2012 рік пені (149,20 грн.) відповідач зобовязаний сплатити на її користь всього 1704,13 грн.

Посилаючись на п. 36 договору оренди землі, згідно якого дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом, просила стягнути з ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» на її користь заборгованість з орендної плати за 2011 рік в сумі 1147,69 грн., а також 3% річних у сумі 98,01 грн., пеню у розмірі 87,49 грн., інфляційне збільшення заборгованості у сумі 221,74 грн. та пеню за прострочення виплати орендної плати за 2012 рік у розмірі 149,20 грн., та розірвати договір оренди землі від 17 січня 2005 року, укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований 22 листопада 2006 року.

26 травня 2015 року представник позивача звернулась до суду з заявою про збільшення позовних вимог та просила стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 2317,20 грн., з них заборгованість з орендної плати у сумі 1762,35 грн., 3% річних у сумі 105,45 грн., інфляційне збільшення заборгованості у сумі 449,40 грн.; розірвати договір оренди землі від 17 січня 2005 року, стягнути з ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 487,20 грн. (а.с.71-75).

18 лютого 2015 року ТОВ «Агрофірма» Косівщинська» звернулось до суду з зустрічним позовом, мотивуючи вимоги тим, що згідно договору оренди землі, укладеного між сторонами, в оренду передана земельна ділянка загальною площею ріллі 2,72 га для вирощування товарної сільськогосподарської продукції (п. п. 2, 15 договору).

Термін дії договору - 5 років, згідно п. 1.3 додаткового договору термін його дії - 10 років.

Відповідно до п. 24 договору орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання орендодавцем зобовязань, передбачених цим договором.

Збитками вважаються: фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права; доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору.

В п. п. 26, 29, 39 договору зазначено, що на орендовану земельну ділянку не встановлено обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб; передбачені обовязки орендодавця, у т.ч. не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися земельною ділянкою; за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

15 грудня 2013 року ОСОБА_3 передала земельну ділянку в користування ТОВ «АВІС-Україна», про що свідчать акт приймання-передачі земельної ділянки, що надається в оренду, складений між ОСОБА_3В та TOB «АВІС-УКРАЇНА» 15 грудня 2013 року, який був наданий TOB «ABІС-УКРАЇНА» Сумському окружному адміністративному суду при розгляді справи №818/2661/14.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року, у справі №818/2661/14, задоволено адміністративний позов ТОВ «Агрофірми «Косівщинська» до управління Держземагентства у Сумському районі Сумської області, треті особи: ТОВ «АВІС-Україна», ОСОБА_3 та інші громадяни, визнано протиправною та скасовано державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок, укладених між ТОВ «АВІС-УКРАЇНА» та ОСОБА_3 і іншими.

Дії ОСОБА_3 щодо передачі земельної ділянки у користування іншій особі є протиправними, оскільки порушують право ТОВ Агрофірма «Косівщинська» на користування зазначеною земельною ділянкою. Передачею земельної ділянки в оренду іншій особі агрофірмі завдані збитки, які на підставі вимог закону та пунктів 24, 29, 39 Договору підлягають відшкодуванню в повному обсязі ОСОБА_3

У 2013 році ТОВ Агрофірма «Косівщинська» планувало засіяти земельну ділянку, що належить ОСОБА_3, соняшником та отримати 6 380,76 грн. прибутку (прибуток = дохід х рентабельність), враховуючи наступні показники: площа земельної ділянки 2,72 га; врожайність соняшника 25,7 ц/га; фізична вага соняшника 6,990 т (2,72 га х 25,7 ц/га/10); ціна: 2759,5 тис. грн. за т без ПДВ; дохід: 19288,90 грн. (6,990 т х 2759,5 тис. грн.); рентабельність 33,08%.

У 2014 році ТОВ Агрофірма «Косівщинська» планувало засіяти земельну ділянку, що належить ОСОБА_3, пшеницею та отримати 11 842,82 грн. прибутку (прибуток = дохід х рентабельність), враховуючи наступні показники: площа земельної ділянки 2,72 га; врожайність пшениці: 41,1 ц/га; фізична вага пшениці: 11,179 т (2,72 га х 41,1 ц/га/10); ціна на пшеницю: 1744,7 тис. грн. за т без ПДВ; дохід: 19 504,00 грн. (11,179 т х 1744,7 тис. грн.); рентабельність: 60,72%.

Загальна сума упущеної вигоди ТОВ Агрофірма «Косівщинська» за 2013-2014 роки складає 18 223,58 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

За 2013 рік TOB Агрофірма «Косівщинська» сплатило ОСОБА_3 кошти в повному обсязі з урахуванням індексу інфляції, що склало 925,79 грн. (з урахуванням утриманого ПДФО), частково сплатило в рахунок майбутніх виплат 517,40 грн. (усього 1443,01 грн.). Проте у 2013-2014 роках орендар не міг використовувати майно через обставини, за які він не відповідає. Позивач, передавши земельну ділянку в користування іншій особі, порушив права ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» та отримав дохід від надання земельної ділянки в оренду іншій особі, вчинила дії, які перешкодили ТОВ Агрофірма «Косівщинська» користуватись орендованою земельною ділянкою, що є порушенням вимог абзацу 4 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» та п. 29 Договору оренди землі.

Оскільки товариство не могло користуватися земельною ділянкою сільськогосподарського призначення з незалежних від нього обставин, через порушення позивачем умов договору, воно повинно бути звільнене від орендної плати за 2013- 2014 роки.

Відповідач просив стягнути з ОСОБА_3 збитки в сумі 18 223,58 грн.; 1 443,01 грн. заплаченої за 2013 рік орендної плати, з урахуванням суми переплати; розірвати договір оренди землі, укладений між сторонами, зареєстрований 22 листопада 2006 року; стягнути з ОСОБА_3 на його користь судові витрати (а.с.36-45).

27 травня 2015 року ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» надало суду заяву про зменшення розміру позовних вимог та просило стягнути з ОСОБА_3 на його користь збитки в сумі 13613,26 грн. В іншій частині зустрічні позовні вимоги залишило без змін (а.с.65-69).

Заяву мотивувало тим, що у 2013 році ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» планувало засіяти земельну ділянку, що належить ОСОБА_3, соняшником та отримати 4273,44 грн. прибутку. Розрахунок збитків (упущеної вигоди) здійснено із площі земельної ділянки, що є обєктом спірного договору оренди землі та середніх показників ТОВ Агрофірма «Коівщинська», що підтверджується довідкою відділу статистики у Сумському районі Головного управління статистики у Сумській області від 31 березня 2015 року № 45-12-106 ПІ, а саме: площа земельної ділянки: 2,72га; врожайність соняшника - 24,3 ц/га; фізична вага соняшника - 6,6096 т (2,72 га х 24,3 ц/га/10); ціна 2759,5 грн. за т без ПДВ; дохід - 18239,19 грн. (6,6096 т х 2759,5 грн.); рентабельність: 23,43% (1930,9/1564,3 х 100% - 100%; прибуток: 4273,44 грн. (дохід х рентабельність = 18239,19 гр. х 23,43%).

У 2014 році ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» планувало засіяти земельну ділянку, що належить ОСОБА_3 пшеницею та отримати 9339,82 грн. прибутку.

Розрахунок збитків (упущеної вигоди) здійснено, виходячи із площі земельної ділянки, що є обєктом спірного договору оренди землі та середніх показників ТОВ Агрофірма «Косівщинська», що підтверджується довідкою відділу статистики у Сумському районі Головного управління статистики у Сумській області від 31 березня 2015 року №45-12-106ПІ, а саме: площа земельної ділянки: 2,72 га; врожайність пшениці: 40,1 ц/га; фізична вага пшениці: 10,9072 т (2,72 га х 40,1 ц/га/10); ціна на пшеницю: 1744,7 грн. за т. без ПДВ; дохід: 19029 грн. (10,9072 т х 1744,7 грн.); рентабельність: 49,8% (846,2/567,6 х 100%)-100%; прибуток: 9339,82 грн. ( дохід х рентабельність=19029 х 49,08%).

Враховуючи довідку відділу статистики в Сумському районі з уточненими показниками фізичної ваги та собівартості с/г культур (соняшника та пшениці), загальна сума упущеної вигоди (збитків) ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» за 2013-2014 роки по земельній ділянці ОСОБА_3 склала 13613,26 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що орендна плата за 2013 рік була виплачена позивачу своєчасно і у повному обсязі, орендна плата за 2011 і за 2012 роки була виплачена із порушеннями визначених договором строків, однак у повному обсязі з урахуванням інфляційних збитків та пені, а тому факт не своєчасної сплати орендної плати за спірні періоди не може свідчити про систематичне невиконання стороною договору договірних зобовязань і не є підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ТОВ «Агрофірма «Косівщинська», суд виходив з того, що товариство не довело, що не обробляло та не могло обробляти протягом 2013 - 2014 років земельну ділянку ОСОБА_3, а тому відсутні правові підстави для повернення сплаченої відповідачем позивачеві орендної плати за 2013 рік.

Суд також виходив з того, що ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» не надало доказів можливості отримання реальних доходів, надало лише розраховані за середніми статистичними показниками уявні розрахунки бажаних, але не реальних доходів, які начебто могло отримати.

Такі висновки суду узгоджуються з обставинами справи, вірно встановленими судом, та відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого 24 січня 2000 року на підставі рішення Косівщинської сільської ради Сумського району, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,95 га, розташованої на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 14).

17 січня 2005 року між ОСОБА_3 та ТОВ АФ «Косівщинська» був укладений договір оренди землі, за яким ОСОБА_3 надала ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» у строкове платне користування вказану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

22 січня 2006 договір оренди землі був зареєстрований у Сумському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що в Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис за № 59.

Земельна ділянка була передана позивачем та прийнята відповідачем в оренду згідно акту приймання - передачі від 22 листопада 2006 року (а.с. 10-11).

ОСОБА_3 надала земельну ділянку ТОВ АФ «Косівщинська» в користування строком на 5 років на умовах сплати даним товариством орендної плати у розмірі 442 грн., що становить 1,5% від грошової оцінки землі, яка вноситься до 30 числа останнього у звітному році місяця; обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п. п. 8, 10, 11, 12 договору).

П. п. 14, 21, 28 договору визначено, що розмір орендної плати переглядається один раз у два роки, зокрема, в разі змін розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції,у разі несплати орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня в розмірі 0,01% від невиплаченої суми за кожен день прострочення; орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до п. 36 вказаного Договору, його дія припиняється шляхом розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання іншою стороною договірних зобов'язань, а також з інших підстав, визначених законом.

01 січня 2009 року між сторонами був укладений додатковий договір до договору оренди землі, який 08 жовтня 2010 року за №82 зареєстрований у Сумському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» (а.с. 13).

Пунктом 1.2 додаткового договору викладено в новій редакції п. 8 договору оренди землі і строк оренди збільшено до 10 років, а пунктом 1.3 додаткового договору внесено зміни до п. 9 договору оренди та визначено, що орендна плата вноситься в розмірі 1083 грн. 75 коп. за рік, що становить 3,0% від нормативної грошової оцінки земельної частки (паю) (а.с. 16).

З видаткових касових ордерів від 28 листопада 2013 року вбачається, що ОСОБА_3 28 листопада 2013 року було перераховано 3425, 78 гр. орендної плати за 2011-2013 роки (а.с.15).

27 вересня 2010 року ОСОБА_3 уклала договір оренди земельної ділянки з ТОВ «АВІС-УКРАЇНА», який був зареєстрований у державному реєстрі 08 грудня 2012 року за № 08833 (а.с. 146-147).

Земельна ділянка була передана позивачем та прийнята ТОВ «АВІАС-Україна» в оренду згідно акту приймання - передачі від 15 грудня 2012 року (а.с.149).

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року, залишеною без зміни ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року, у справі №818/2661/14 за позовом ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» до управління Держземагенства у Сумському районі Сумської області, треті особи: ТОВ «АВІС-УКРАЇНА», ОСОБА_3 та інші, визнана протиправною та скасована державна реєстрація договору оренди земельної ділянки, укладеного між ТОВ «АВІС-УКРАЇНА» та ОСОБА_3 (а.с. 122-126).

Згідно ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 625 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 629, ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 654 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і пріоритетним перед іншими законами у застосуванні щодо спірних правовідносин, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі»).

Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Як встановлено ст. ст. 15, 21 вказаного Закону, однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата на землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 зазначеного Закону, орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Відповідно до абзацу 5 ч. 1, абзаців 1-4 частини 2 статті 24 Закону, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати; орендодавець зобов'язаний: передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди; при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки; не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою;

Згідно з вимогами абзаців 1, 2, 4 ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; отримувати продукцію і доходи.

Ч. 1 ст. 27 Закону передбачає, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 28 Закону України «Про оренду землі», орендар має право на відшкодування збитків, яких він зазнав унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі; збитками вважаються, зокрема, фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права; доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору.

Відповідно до ст. ст. 30, 32 Закону України «Про оренду землі», зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до ст. 36 цього Закону, у разі невиконання зобов'язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом «д» ст. 141 ЗК України як підстава для припинення права користування земельною ділянкою передбачена систематична несплата орендної плати.

Відповідно до статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та наведені норми матеріального права і умови договору, суд прийшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовів сторін.

З матеріалів справи вбачається, і цього не спростувала позивач, що орендна плата за 2013 рік була виплачена їй своєчасно і у повному обсязі, орендна плата за 2011 і за 2012 роки виплачена 28 листопада 2013 року у повному обсязі, тобто із порушеннями визначених договором строків. Проте вказана обставина дає підстави для висновку про несвоєчасність виплати, а не про систематичну невиплату орендної плати. На день звернення до суду з позовом права позивача були відновлені.

На підтвердження розміру орендної плати, яка відповідно до умов укладеного договору підлягала нарахуванню та виплаті ОСОБА_3 в спірному періоді, відповідач навів розрахунки, згідно яких, враховуючи умови договору оренди землі та додаткового договору, укладеного між сторонами, орендна плата за 2011- 2013 роки складає 3421,63 грн., виходячи з орендної плати 1083, 75 грн. щорічно.

Відповідач нараховував орендну плату з урахуванням індексів інфляції за 2011-2013 роки (104,60%, 99,8 %, 100,50%, відповідно) та пені:

- за 2011рік - 1212,73 грн. (1083,75 гр. * 104,6 (% інфляції) + 79,13 грн. (пеня));

- за 2012рік - 1119,73 грн. (1083,75грн. * 99,80 (% інфляції) + 36,09 грн. (пеня));

- за 2013рік - 1089,17 грн. (1083,75грн. * 100,5 (% інфляції)).

ТОВ Агрофірма «Косівщинська» як податковий агент утримало та перерахувало податок з доходів фізичних осіб (ПДФО) з виплаченого ОСОБА_3 за 2011-2013 роки доходи в сумі 513,25 грн.:

- за 2011рік - (1212,95 грн. * 15 (% ПДФО) = 181,93 грн.);

- за 2012рік - (1119, 95грн. * 15 (% ПДФО) = 167,98 грн.);

- за 2013рік-(1089,17 грн. * 15 (% ПДФО) = 163,38 грн.).

З урахуванням утриманого податку з доходів фізичних осіб, відповідач зазначає, що виплаті підлягала орендна плата в розмірі 2908,56 грн., у тому числі: за 2011рік - 1030,91 грн., за 2012 рік - 951,86 грн., за 2013рік - 925,79 грн., але за 2011-2013 роки позивачеві сплачено 3425,78 грн., і сума переплати за договором оренди з урахуванням додаткового договору складає 517,22 грн. (3425,78 гр. -2908,56 гр.).

Проте з врахуванням умов договору, зокрема, п.11, згідно якого обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, позовних вимог ОСОБА_3 та тієї обставини, що виплати за спірний період відповідач здійснив 28 листопада 2013 року, колегія суддів вважає, що розрахунок належних їй коштів буде наступним:

Додатковий договір, яким було збільшено розмір орендної плати до 1083,75 гр., був зареєстрований 8 жовтня 2010 року, а тому саме з цього часу набрала чинності вказана умова.

Орендна плата, яка повинна була бути виплачена за 2011 рік до 30 грудня 2011 року, з врахуванням індексів інфляції за жовтень грудень 2010 року, січень червень, вересень, листопад 2011 року, які перевищують 100%, повинна була становити: 1083, 75 гр. х (1, 005 х 1,003 х 1,008 х 1,01 х 1,009 х 1,014 х 1,013 х 1,008 х 1,004 х 1, 001 х 1,001) = 1083,75 гр. х 1,0785738 = 1168,91 гр.

Нарахування на орендну плату за 2011 рік на підставі ст. 625 ЦК України складуть:

Інфляційне збільшення орендної плати на час її фактичної виплати з врахуванням індексів інфляції складе: 1168,91 гр. х (1,002 х 1,002 х 1,002 х 1,003 х 1,001 х 1,002 х 1,002 х 1,001 х 1,004) (індекси інфляції за грудень 2011 року, січень березень, вересень, грудень 2012 року, січень, травень, жовтень 2013 року, які становлять більше 100%) = 1168,91 гр. х 1,0191577 = 1191,30 гр.

Тобто інфляційне збільшення орендної плати за 2011 рік складе 1191,3 гр. - 1168,91 = 22,69 гр.

3% річних в звязку з несвоєчасною виплатою орендної плати за 2011 рік складе:

за один день 31 грудня 2011 року: 1168,91 гр. х 0,03 : 365 = 0, 1 гр.

за 2012 рік: 1168,91 гр. х 0,03 = 35,07 гр.

за 2013 рік: 1168,91 гр. х 0,03 : 365 днів х 332дні = 31,9 гр.

Пеня за несвоєчасну виплату орендної плати за 2011 рік: 1168,91 гр. х 0,0001 х (1+ 366 +332 = 699 (днів)) = 81,71гр.

Загальна сума за 2011 рік складає 1340,08 гр. (1168,91 гр. орендна плата, 22,39 гр. інфляційне збільшення орендної плати; 3% річних: 0,1 гр. + 35,07 гр. + 31, 9 гр. = 67,07 гр.; пеня 81,71 гр.).

За 2012 рік до 30 грудня 2012 року орендна плата повинна була становити:

1168,91 гр. х (1,002 х 1,002, 1,002 х 1,003 х 1,001) (індекси інфляції, більші 100%, з грудень 2011 року, січень березень, вересень 2012 року) = 1,0100391 х1168,91 гр. = 1180,64 гр.

Інфляційне збільшення орендної плати за 2012 рік станом на час її фактичної виплати становить: 1180,64 гр. х (1,002 х 1,002 х 1,001 х 1,004) (індекси інфляції за грудень 2012 року, січень, травень, жовтень 2013 року) = 1,009028 х 1180,64 гр. = 1191,3 гр.

Тобто інфляційне збільшення орендної плати за 2013 рік складе: 1191,3 гр. 1180,64 гр. = 10,66 гр.

3% річних в звязку з несвоєчасною виплатою орендної плати за 2012 рік складе:

за 1 день грудня 2012 року: 1180,64 гр. х 0,03 : 366 днів = 0,1 гр.;

за 332 дні 2013 року: 1180,64 гр. х 0,03 : 365 днів х 332 дні = 32,22 гр.

Пеня в звязку з несвоєчасною виплатою орендної плати за 2012 рік складе:

1180,64 гр. х 0,0001 х (1 + 332) = 39,32 гр.

Всього нарахування в звязку з несвоєчасною виплатою орендної плати за 2012 рік складають:

1180, 64 гр. орендна плата; інфляційне збільшення орендної плати 10,66 гр., 3% річних: 0, 1 гр. + 32,51 гр. = 32,61 гр., пеня - 39, 67 гр., всього 1262,84 гр.

Орендна плата за 2013 рік станом на час її фактичної виплати повинна була скласти 1180,64 гр. х (1,002 х 1,002 х 1,001 х 1,004) (індекси інфляції більше 100% за грудень 2012 року, січень, травень, жовтень 2013 року) = 1,009028 х 1180,64 гр. = 1191,3 гр.

Разом за 2011 -2013 роки слід було нарахувати позивачеві : 1340,08 гр. + 1262,84 гр. + 1191,3 гр. = 3794,22 гр.

Враховуючи, що з вказаної суми підлягало відрахуванню 15 % в доход держави як податок з доходів фізичних осіб, підлягало всього сплаті: 3794,22 гр. х 0,85 = 3225,09 гр.

Позивач не спростувала доводів відповідача про те, що їй 28 листопада 2013 року було всього сплачено 3425,78 грн., тобто відповідач не має перед нею заборгованості за спірний період, і доводи позивача про несплату їй в повному обсязі орендної сплати за спірний період є безпідставними.

Доводи позивача про те, що при нарахуванні їй орендної плати слід було застосовувати індекси інфляції, починаючи з дати укладення договору оренди, і при визначенні додатковим договором орендної плати 1083,75 гр. не були враховані індекси інфляції, починаючи з 2005 року, не грунтуються на вимогах закону, оскільки сторони, укладаючи договір та додаткову угоду до нього, визначили всі істотні умови договору.

На підставі наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність факту систематичного невиконання відповідачем договірних зобовязань, який міг би бути підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, ч. 1 ст. 28 Закону України «Про оренду землі», які визначають поняття збитків, у вигляді упущеної вигоди можуть бути відшкодовані ті доходи, які б могли бути реально отримані.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду про те, що земельна ділянка позивача знаходиться в єдиному земельному масиві, який був переданий в оренду ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» на підставі договорів оренди, відтак, визначити реальний розмір прибутку, який можна було б отримати від обробітку спірної земельної ділянки, неможливо.

ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» не надало належних доказів на підтвердження того, що спірні земельні ділянки планувало засіяти в 2013 - 2014 роках саме соняшником і озимою пшеницею, а не іншими культурами; не надало доказів можливості отримання реальних доходів, крім розрахованих за середніми статистичними показниками розрахунків бажаних, але не реальних доходів, які начебто могло б отримати.

Оскільки ТОВ Агрофірма «Косівщинська» не довело, що не обробляло та не могло обробляти протягом 2013 - 2014 років земельну ділянку позивача, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для повернення сплаченої ТОВ Агрофірма «Косівщинська» на користь позивача орендної плати за 2013 рік.

Посилання відповідача на наявність у нього збитків у вигляді упущеної вигоди лише у звязку з самим фактом укладення позивачем договору оренди земельної ділянки з іншим орендарем є необґрунтованим.

В той же час з річного звіту форми №4-сг «Посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2013 року» вбачається, що ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» на орендованих землях, в тому числі і на земельній ділянці ОСОБА_3, окрім іншого, вирощувало багаторічні трави, а саме - люцерну на сіно, зелений корм, силос (а.с. 82-83).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Доводи апеляційних скарг, на думку колегії суддів, висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, оскаржуване рішення суду першої інстанції є законними і обґрунтованими, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, подану її представником ОСОБА_4, та товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська» відхилити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 05 лютого 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -