РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Чередник В.Є.

при секретарі Недосєкіній В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Восьма Харківська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

23 липня 2015 р. позивачі ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_4 та ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом про визначення додаткового трьох місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, як спадкоємцям першої черги за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 05 грудня 2014 р., який рахувати з дня набрання рішенням законної сили.

В ході розгляду справи 24.11.2015 р. представниками позивачів було подано уточнений позов, де були уточнені підстави позову та остаточно позивачі посилались на наступне.

05.12.2014 р. помер рідний батько позивачів ОСОБА_5.

Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі на 1/2 житлового будинку за адресою вул.Шевченка 275 м. Харків.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Маючи намір прийняти спадщину, 08.07.2015 року позивачі звернулися до 8 державної нотаріальної контори (нотаріус ОСОБА_6 ).

Проте, нотаріусом було роз'яснено, що після смерті ОСОБА_2 24.03.2015 року за заявою матері спадкодавця ОСОБА_3, бабусі позивачів ОСОБА_3 було відкрито спадкову справу № 247/2015, а також те, що заява про прийняття спадщини 08.07.2015 року позивачами була подана з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (шість місяців). При цьому позивачам було роз'яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом.

Відповідно до п.1.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року , при зверненні спадкоємця у зв'язку з відкриттям спадщини нотаріус з'ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Про існування інших спадкоємців ( в т.ч. рідних дітей спадкодавця - позивачів ) нотаріусу відповідачем не було повідомлено.

На думку позивачів, вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений ними з поважних причин, оскільки про смерть спадкодавця ОСОБА_2 позивачі довідались тільки наприкінці червня 2015-го року від далеких родичів, бо взагалі не спілкувалися з батьком після розірвання шлюбу батьків ще з малолітнього віці (5-6 років) , проживали з мамою по іншій адресі, ніж батько.

Позивач ОСОБА_1 взагалі вже на протязі останніх п'яти років постійно мешкає в м. Одесі, та також з батьком та бабусею не спілкувалася, і тільки далекі родичі в червні 2015 року повідомили про смерть батька.

Звернувшись в червні 2015 року за адресою, де мешкав батько по вул.Шевченка 275 м. Харків, позивачами було встановлено, що будинок зачинений, а сусіди та вуличний комітет підтвердили дані про смерть батька ОСОБА_2, що в свою чергу підтверджується довідкою вуличного комітету від 23 червня 2015 року.

З наведеного випливає, що встановлений статтею 1270 ЦК України строк на прийняття спадщини пропущений з поважних причин, а саме: необізнаність про смерть ОСОБА_2, та необізнаність про відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2, та його представник ОСОБА_7 та представник позивача ОСОБА_1- ОСОБА_4 уточненні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що бачив батька тільки в дитинстві, а коли подорослішав, то приходив за місцем мешкання батька та бабусі, однак двері йому не відчиняли, звернувся до нотаріальної контори, коли стало відомо від тітки про смерть батька, в грудні 2014 р. їм про це відомо не було. Батько та матір були позбавлені батьківських прав та його з сестрою виховувала бабуся зі сторони матері, аліменти батько не сплачував, де проживали батько та бабуся знав завжди, зараз позивачу ніде жити.

Представник позивача ОСОБА_1- ОСОБА_4 пояснила, що про смерть батька позивачам стало відомо від троюрідної родички, ОСОБА_1 більш ніж п»ять років проживає в м. Одесі постійно, там же створила сім»ю, останній раз приїжджала до м. Харкова два роки тому.

Представники відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проти задоволення позовних та уточнених позовних вимог заперечували.

Представник ОСОБА_8 пояснила, що її брата ОСОБА_2 позбавили батьківських прав відносно його дітей - позивачів по справі, однак аліменти він сплачував через бухгалтерію місця роботи, декілька разів приходив до дітей, намагаючись поспілкуватися, однак опікун йому погрожувала. Брат хворів, а коли помер, вони дійсно не повідомили дітей, оскільки не знали де вони проживають та при оформленні у нотаріуса заяви про прийняття спадщини ОСОБА_3 не заявляла про відсутність інших спадкоємців, усно повідомивши нотаріуса, що просто не знає їхніх адрес.

Представник відповідача ОСОБА_9 в судовому засіданні вважала, що підстав, передбачених ст.1272 ЦК України в якості поважних причин пропуску строку для подачу заяви про прийняття спадщини, на її думку, позивачами не вказано.

Представник третьої особи Восьмої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності представника, у вирішенні питання покладається на розгляд суду./ а.с.28/

Суд, вислухавши думку сторін та їх представників, показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не заперечено, що 05.12.2014 р. помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть/ а.с. 5/

ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 20.04.1989 р народження є дітьми ОСОБА_2. що підтверджується свідоцтвами про їх народження, в яких він зазначений як батько./ а.с. 6/

Відповідно до свідоцтва про зміну імені, ОСОБА_13 14.04.2004 р. змінила прізвище на ОСОБА_1 / а.с.7/

Згідно відповіді 8 ХДНК від 28.09.2015 р. після смерті ОСОБА_2, померлого 05.12.2014 р., який проживав ІНФОРМАЦІЯ_2 була заведена спадкова справа №247/2015 р. В матеріалах справи знаходяться заява ОСОБА_3 від 24.03.2015 р. матері спадкодавця про прийняття спадщини та претензія кредитора до спадкоємців померлого від 31.03.2015 р. Інших заяв про прийняття/відмову від прийняття спадщини у спадковій справі немає, свідоцтво про право на спадщину не видавались/ а.с. 43/

Відповідно до заяви ОСОБА_3 про прийняття спадщини після померлого сина, вона не зазначала про відсутність інших спадкодавців/ а.с.54/

Відповідно до заяви від 08.07.2015 року ОСОБА_2 звернувся до 8 Харківської державної нотаріальної контори з заявою від свого імені та від імені ОСОБА_1 про наявність наміру продовжити строк на прийняття спадщини в судовому порядку/ а.с. 60/

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_2 її колишній цивільний чоловік дійсно мав дітей, відносно яких був позбавлений батьківських прав та які проживали з бабусею, до якої він декілька разів ходив, однак до дітей його не пускали. В останній час він регулярно лікувався, місце проживання ніколи мне змінював, аліменти виплачував за рішенням суду, діти його життям не цікавились.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_11 підтвердили, що ОСОБА_13 та ОСОБА_1 проживали разом з бабусею та дідусем, які були їх опікунами, батьків позивачів ніколи не бачили, потім ОСОБА_1 виїхала до м. Одеси де і мешкає.

Суд вважає, що показання зазначених свідків не можуть бути прийняті судом, оскільки вони не містять відомостей щодо предмету позову.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_2 помер 05.12.2014 р. Позивачі на момент смерті батька не проживали разом зі спадкодавцем. Заяву до нотаріальної контори позивачами було подано 08.07.2015 р.

Позивачі посилаються, як на підставу поважності пропуску строку для подання заяв про прийняття спадщини на необізнаність щодо дати смерті батька та на проживання позивача ОСОБА_14 протягом тривалого часу поза межами м.Харкова- в м. Одеса.

Відповідно до правової позиції Верхового Суду України, висловленої при розгляді справи № 6-1486цс15 «відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.»

Таким чином, відсутність інформації про смерть спадкодавця, не вважається судом підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Посилання сторони позивачів на тривале проживання позивачки ОСОБА_1 в м. Одесі, як поважна причина пропуску зазначеного строку, судом не приймається, враховуючи, що будь-яких належних доказів наявності перешкод у відвідуванні м. Харкова, яке знаходиться в одній країні та не на значній відстані, представник позивача суду не надала, не встановлено такого і судом.

Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними, недоведеними, у звязку з чим задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1272 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Восьма Харківська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Київського районного суду м. Харкова апеляційної скарги.

Суддя -