АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у суді першої інстанції: Шумейко О.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Поліщук Н.В., Шахової О.В.

при секретарі: Горбачовій І.В.

за участю представника позивача Фацул М.В.

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Мотивуючи свої вимоги тим, що у червні 2008 року між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 36796,61 доларів США під 12,5% річних, для придбання автомобіля Nissan X-Trail, 2008 року випуску. Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконує, допустив заборгованість, яка станом на 24 липня 2015 року становить 53034,86 доларів США та 3270616,64 гривень.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором від 13 червня 2008 року № 42-87/08-А, що виникла за період з 13 червня 2008 року по 24 липня 2015 року, а саме: заборгованість за основною сумою кредиту у сумі 32 273,67 (тридцять дві тисячі двісті сімдесят три) доларів США, заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами у сум: 20 761,19 (двадцять тисяч сімсот шістдесят один) доларів США та пеню у сумі 191 000 (сто дев'яносто одна тисяча) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу. Де ставив питання про його зміну та ухвалення нового рішення за яким стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором, яка станом на 24.07.2015 року складає: 18 550 доларів США 12 центів та 191 000 гривень пені, в задоволенні решти позовних вимог відмовити. Вказуючи при цьому на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Представник відповідача в судовому засіданні підтрималаподану апеляційну скаргу, просиласуд її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні не визнав подану апеляційну скаргу, заперечував проти її задоволення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Судом при розгляді справи було встановлено, що 13 червня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 42-87/08-А, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 36796,61 доларів США під 12,5% річних, для придбання автомобіля Nissan X-Trail, 2008 року випуску.

За умовами п. 3.2, 3.3 кредитного договору позичальник зобов'язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором до 12 червня 2015 року. Цим же пунктом кредитного договору встановлено порядок повернення позичальником кредитних ресурсів, а саме: в термін з 1 по 10 числа кожного місяця позичальник зобов'язався здійснювати погашення заборгованості за виданими кредитними ресурсами у розмірі 439 доларів США на нарахованими процентами відповідно до графіку зниження розміру заборгованості.

Відповідно до п. 6.1 кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п. 3.2, 3.4, 4.3, 4.4, 4.6, 4.7, 4.8 цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором.

Вказаний кредитний договір укладений між сторонами у письмовій формі, підписаний обома сторонами.

13 червня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_5 укладено договір застави транспортного засобу, предметом застави за яким є транспортний засіб марки Nissan X-Trail, 2008 року випуску.

Суд першої інстанції за наслідками розгляду справи дійшов висновку про часткове задоволення позову. Вказуючи, що позичальник, отримавши кредит у розмірі 36796,61 доларів США, здійснив часткове погашення такого кредиту та сплатив проценти за користування кредитними коштами з порушенням строків, встановлених у договорі. Зазначаючи при цьому щонараховані штрафні санкції мають бути співмірними із розміром заборгованості за договором та відповідати реальним збиткам позивача, завданим внаслідок невиконання позичальником договірних зобов'язань. Розмір пені, яку позивач просив стягнути на свою користь з позичальника, в більш ніж чотири рази перевищує заборгованість відповідача за основною сумою кредиту. Тому вважав за доцільне з урахуванням положень ст. 551 ЦК України зменшити суму пені з 3 270 616, 64 гривень до 191 000 гривень, що становить 25% від суми основного боргу.

Розглядаючи спір судова колегія, вважає, що суд першої інтсанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно відмовлено в задоволенні заяви відповідача про застосування строків позовної давності до періодичних платежів, строк давності відносно яких минув, колегія суддів вража такими, що не грунтуються на нормах діючого законодавства та матеріалах справи.

Матеріали справи та наданий позивачем розрахунок, вказують на те, що в період з 06.08.2012 року по 24.07.2015 року відповідачем було сплачено в рахунок часткового погашення процентів декілька платежів на загальну суму 2 178 доларів США.

Відтак, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що зазначені сплати поновили строк позовної давності відносно всіх періодичних платежів ( як тіла так і процентів, що існують за кредитним договором).

Згідно зі ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

У зв'язку з визнанням позичальником свого обов'язку по кредитному договору строк позовної давності перервався та розпочався заново з березня 2015 року.

Позивач звернувся з позовом у серпні 2015 року, тобто з дотримання трирічного строку позовної давності.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Оболонськогорайонного суду м. Києва від 29 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: